Help:Reading (Čeština)

Stav překladu:
Tento článek je přeložená obdoba "
Help:Reading
". Naposledy přeloženo: 2022-10-12. Můžete pomoci sladit překlad, byl-li původní článek
upraven
.
Související články
Help:Browsing
Help:Style
Jelikož většina ArchWiki obsahuje označení, jež nemusí být pochopitelná pro nové uživatele Arch GNU/Linuxu, zde si vysvětlíme, co přesně znamenají, abychom to nemuseli popisovat pokaždé v jednotlivých článcích.
Rozvržení
Většina článků na ArchWiki se nesnaží poskytnout celostní úvod ke každému námětu; namísto toho jsou napsány podle
DRY (Neopakuj se)
zásady; od uživatelů se očekává, že si vyhledají a přečtou články, které jsou potřeba k porozumění textu. Kde to je možno, text je vyznačen tak, aby odkazoval na užitečný článek. Vizte
#Formátování
pro podrobnosti.
Kvůli tomuto rozvržení může být nutné si přečíst všechny příbuzné články, abyste textu porozuměli. Obzvlášť od nových Arch (nebo obecně GNU/Linux) uživatelů se očekává, že si přečtou větší počet článků předtím, než budou vůbec schopni řešit i jednoduché potíže. Je velice důležité zkonzultovat všechny podpůrné články ještě předtím, než budete žádat jiné uživatele o pomoc.
Formátování
odkaz na část článku:
#Rozvržení
odkaz na
jiný ArchWiki článek
odkaz na
externí webovou stránku
odkaz na
návod
:
intro(1)
stránka návodu, která je dostupná pouze offline:
foo(1)
odkaz na balíček v
oficiálním repozitáři
:
foobar
odkaz na balíček v
AUR
:
foobar
AUR
Běžný uživatel nebo root
Některé části jsou napsány takto:
# mkinitcpio -p linux
Jiné mají odlišnou předponu:
$ makepkg -s
Křížek (
#
) označuje, že příkaz musí být spuštěn jako
root
, zatímco příkaz s dolarem (
$
) by se měl spustit pod
uživatelským
účtem.
Poznámka
Příkazy s předponou
#
se spouštějí z
root shellu
, k němuž jednoduše získáte přístup pomocí
sudo -i
. Příkaz
sudo
příkaz
z neoprávněného shellu namísto
příkaz
z root shellu dosáhne stejného cíle v mnoha případech, nicméně narazili bychom na výjimky jako například
přesměrování
nebo
nahrazování příkazů
, které nutně potřebují root shell. Vizte také
sudo
.
Znamenité výjimky, na něž byste si měli dávat pozor:
# Tento alias činí výstup z ls barevným
alias ls='ls --color=auto'
V tomto případě kód kolem křížku naznačuje, že se nemá spouštět jako příkaz; mělo by se to vepsat do souboru. Tady křížek označuje
komentář
. Komentář je popisný text, který nebude překládán programem.
Bash
používá stejného znaku pro komentáře jako pro root
PS1
.
Pokud se zamyslíte, rozeznáte tyto dva případy tím, že první písmeno po
#
je velké. Většinou se Unix příkazy tak nepíšou; místo toho jsou zkráceniny namísto úplných slov (například z
Copy
se stane
cp
).
Nicméně většina článků upozorňuje uživatele:
Doplňte
k
~/path/to/file
:
# Tento alias činí výstup z ls barevným
alias ls='ls --color=auto'
Doplňování, přidávání, vytváření, editování
Když Vás pobízíme, abyste
doplnili
,
přidali
,
vytvořili
nebo
editovali
jeden nebo více souborů, dáváme tím najevo, že byste měli použít jeden z následujících způsobů.
K vytvoření nebo upravování víceřádkových souborů doporučujeme použít
textový editor
. Například k poupravení soboru
/etc/bash.bashrc
pomocí nano:
# nano /etc/bash.bashrc
K vytvoření nebo přepsání souboru jedním stringem je jednodušší použít
přesměrování výstupu
. Následující příklady vytvoří nebo přepíše obsah souboru
/etc/hostname
textem
myhostname
.
# echo myhostname > /etc/hostname
Přesměrování výstupu může být také užito pro doplnění stringu k souboru. Následující příklad doplní text {{ic[[custom-repo}} k souboru
/etc/pacman.conf
.
# echo "[custom-repo]" >> /etc/pacman.conf
Když Vás pobízíme, abyste vytvořili
adresáře
, užijte příkazu
mkdir
:
# mkdir /mnt/boot
Spustitelné soubory
Pokud má být soubor využíván jako skript (ať už má být spouštěn ručně nebo jiným programem), musí být označen jako
executable
(spustitelný), například pomocí:
$ chmod +x
script
Vizte
chmod
pro více podrobností. Některé aplikace jako
správce souborů
mohou poskytovat grafická rozhraní pro to samé.
Zdroje
Některé aplikace, obzvlášť
příkazové řádky
, využívají skripty pro svou konfiguraci: pokud je upravíte, musí být
sourced
, aby se uplatnily změny. Například pro
bash
bychom toho docílili takto (
source
můžete nahradit
.
:
$ source ~/.bashrc
Pokud wiki doporučuje upravit konfigurační skript, neupozorní Vás, že musíte znovu načíst konfigurační soubor, a pouze v některých případech Vás odkáže sem.
Instalace balíčků
Pokud po Vás článek chce nainstalovat balíčky obvyklým způsobem, neřekne Vám, jak toho dosáhnete; prostě zmíní, které balíčky máte nainstalovat.
Poznámka
Odkazy týkající se
instalace
často odkazují sem. Nicméně musíte mít povolený JavaScript.
Části níže skýtají přehled běžných instalačních postupů podle druhu balíčku.
Oficiální balíčky.
Pro balíčky z
oficiálních repozitářů
přečtete přibližně takový text:
Nainstalujte balíček
foobar
.
To znamená, že použijete příkaz:
# pacman -S foobar
Článek o
pacmanovi
poskytuje důkladné podrobnosti týkající se účinné správy balíčků na Arch GNU/Linuxu.
Arch Uživatelský Repozitář
Pro balíčky z
Arch Uživatelského Repozitáře
(AUR) přečtete spíše něco takového:
Nainstalujte balíček
foobar
AUR
.
To obecně znamená, že musíte následovat odkaz
foobar
AUR
, stáhnout PKGBUILD archív, extrahovat jej,
potvrdit obsah
a následně zadat v stejném adresáři:
$ makepkg -si
Poznámka
Skupina balíčků
base-devel
je potřebná k sestavování balíčků z AUR nebo přes
ABS
.
Článek
Arch Uživatelský Repozitář
poskytuje podrobné vysvětlivky a dobré rady pro spravování AUR balíčků.
Spravování systemd unit
Pokud Vás článek pobízí, abyste
spustili
(start),
povolili
(enable),
zastavili
(stop) nebo
restartovali
(restart) některé systemd unity (například některou službu), neposkytne k tomu potřebné kroky. Místo toho uvidíte něco takového:
Spusťte
example.service.
To znamená, že máte užít příkazu:
# systemctl start example.service
Odkaz
Spusťte
Vás přesměruje na
systemd
článek, jenž skýtá všechny potřebné podrobnosti k účinnému spravování systemd unit na Arch GNU/Linuxu.
Poznámka
Odkazy jako
spusťte
,
povolte
,
zastavte
,
restartujte
... přesměrují na určité části článků; ale to má účinek pouze tehdy, je-li povolen JavaScript.
Systémové konfigurace oproti uživatelským
Je důležité si pamatovat, že jsou dva různé druhy konfigurací na GNU/Linux systému.
Systémové
konfigurace ovlivňují všechny uživatele. Jelikož systémová nastavení se nacházejí v adresáři
/etc
, je potřebné mít root práva k úpravě těchto souborů. Například k aplikování Bash nastavení systémově, musí se upravit
/etc/bash.bashrc
Uživatelská
nastavení ovlivňují pouze jednoho uživatele.
Dotfiles
(doslova soubory s tečkou) jsou využívány pro uživatelské konfigurace. Například soubor
~/
.
bashrc
je konfigurační soubor pro uživatele. Každý uživatel si vytváří vlastní nastavení; vlastní aliasy, funkce nebo jiné interaktivní vymoženosti jako pobídky, aniž ovlivňují ostatní uživatele.
Poznámka
~/
a
$HOME
jsou zkratky pro domovský adresář nynějšího uživatele, často tedy
/home/
jméno
/
.
Často používané shell soubory
Bash a jiné Bourne-kompatibilní shelly, jako například
Zsh
, také používají zdrojové soubory podle toho, zdali to je
přihlašovací shell
nebo
interaktivní shell
. Vizte
Bash#Konfigurační soubory
a
Zsh#Spouštěcí a vypínací soubory
pro podrobnější ponaučení.
Pseudo proměnné v příkladech
Některé kódové bloky obsahují takzvané
pseudo proměnné
, které, jak název napovídá, nejsou opravdové proměnné. Místo toho zastupují systémová nastavení, která se musí nahradit ještě před spuštěním/přeložením kódu. Běžně užívané shelly jako
bash
nebo
zsh
poskytují
tab-completion
k samovolnému doplňování proměnných pro běžné užívané příkazy jako
systemctl
.
V článcích, jež se shodují s
Pravidly formátování a interpunkce
,
pseudo proměnné
jsou psány zkoseným textem. Například:
Povolte
dhcpcd@
název_rozhraní
.service
pro síťové rozhraní rozpoznáno z výstupu příkazu
ip link
.
V tomto případě
jméno_rozhraní
je využito jako
pseudo proměnná
v systemd template unit. Všechny systemd template unity, rozeznatelné
@
symbolem, vyžadují položku systémové konfigurace jako vstup. Vizte
Využívání unit
.
Příkaz
dd if==
datový_zdroj
of=/dev/sd
X
bs=
velikost_sektoru
count=
číslo_sektoru
seek=
sektor_počátečního_oddílu
může být spuštěn jako root k pročištění diskového oddílu s určenými parametry.
V tomto případě
pseudo proměnné
jsou využity k popisu parametrů, které je musí nahradit. Podrobnosti, jak je využít, naleznete v části
Bezpečné smazání disku|Spočítání bloků k ručnímu smazání
, které skýtají daný příkaz.
Co se týká souborů, psaní pseudoproměnných do skutečných konfiguračních souborů může rozbít programy, které je využívají.
Elipsy
Často elipsy (
...
) nejsou součástí opravdového souboru nebo výstupu kódu; místo toho představují přeskočené části nebo dobrovolný text, jenž není podstatný pro dané téma.
Například
HOOKS="... šifruj ... souborové systémy ..."
nebo:
/etc/X11/xorg.conf.d/50-synaptics.conf
Section "InputClass"
    ...
    Option      "CircularScrolling"          "on"
    Option      "CircScrollTrigger"          "0"
    ...
EndSection
Uvědomte si ale, že v některých případech mohou elipsy být důležitá část kódové syntaxe: všímaví uživatelé rozeznají případy z kontextu.