Installation guide (Română)

This article or section needs to be
translated
.
Notes:
No updates since page creation 2020-05-22. (Discuss in
Talk:Installation guide (Română)
)
Acest document este un ghid pentru instalarea
Arch Linux
din sistemul live bootat cu imaginea de instalare oficială. Înainte de instalare, este recomandată citirea
FAQ
-ului. Pentru convențiile folosite în acest document, vizitați
Help:Reading
. Exemplele de cod pot conține substituenți (scriși în
italic
) care trebuie înlocuiți manual.
Pentru instrucțiuni mai detaliate, vizitați articolul respectiv din
ArchWiki
sau
paginile de manual (manpage-urile)
fiecărui program, ambele legate de acest link. Pentru a primi ajutor interactiv, vizitați
Canalul IRC
și
forumurile
sunt disponibile, de asemenea.
Arch Linux ar trebui să meargă pe orice sistem compatibil cu arhitectura
x86_64
cu minim 530 MiB RAM. O instalare de bază ar trebui să ocupe mai puțin de 2 GiB de spațiu de stocare. Cum procesul de instalare trebuie să descarce pachete dintr-o arhivă la distanță, acest ghid presupune că o conexiune la internet este disponibilă.
Pre-instalare
Imaginile de instalare și semnăturile lor
GnuPG
pot fi obținute de pagina de
download
.
Verificarea semnăturii
Este recomandat să verificați semnătura imaginii înainte de a o folosi, în special când folosiți un
mirror HTTP
, unde descărcările sunt de obicei  predispuse să fie interceptate pentru a
servi imagini cu scop intenționat
.
Pe un sistem cu
GnuPG
instalat se poate realiza acest lucru descărcând
PGP signature
(sub
Checksums
) în folder-ul unde ați descărcat și ISO-ul, și să
verificați
cu:
$ gpg --keyserver-options auto-key-retrieve --verify archlinux-
version
-x86_64.iso.sig
Alternativ, dintr-o instalare existentă Arch Linux, folosiți:
$ pacman-key -v archlinux-
version
-x86_64.iso.sig
Note
Semnătura în sine poate fi manipualtă dacă este descărcată de pe un site mirror, în loc să fie descărcată de pe
archlinux.org
, ca mai de asupra. În acest caz, fiți sigur că cheia publică, care este folosită să decodeze semnătura, este semnată de altă cheie, de încredere. Comanda
gpg
va arăta amprenta cheiii publice.
Altă metodă pentru a verifica autenticitatea semnăturii este să vă asigurați că amprenta cheii publice este identică cu amprenta cheii
dezvoltatorului Arch Linux
care a semnat fișierul ISO. Vizitați
Wikipedia:Public-key cryptography
pentru mai multe informații despte procesul de autentificare a cheilor publice.
Bootează mediul live
Mediul live poate fi bootat de pe un
stick USB
, un
disc optic
sau o rețea cu
PXE
. Pentru metode alternative de instalare, vizitați
Category:Installation process
.
Bootarea de pe un drive care conține media de instalare Arch se poate face de obicei prin apăsarea unei taste în timpul fazei de
POST
a calculatorului, după cum este indicat pe splash screen. Citiți manualul plăcii de bază pentru detalii.
Când apare meniul Arch, selectați
Boot Arch Linux
și apăsați
Enter
ca să intrați în mediul de instalare.
Vizitați
README.bootparams
pentru o listă a
parametrilor de boot
, și
packages.x86_64
pentru o listă a pachetelor incluse.
Vei fi logat în prima
consolă virtuală
ca și utilizatorul root, și vei fi prezentat cu un prompt shell
Zsh
.
Ca să schimbi pe o altă consolă, spre exemplu, ca să vezi acest ghid cu
ELinks
lângă instalare, folosește
shortcut
-ul
Alt+
arrow
. Pentru a
edita
fișiere de configurare,
nano
,
vi
și
vim
sunt disponibile.
Setați layout-ul tastaturii
Key-map-ul consolei
implicit este
US
. Layout-urile disponibile pot fi afișate cu:
# ls /usr/share/kbd/keymaps/**/*.map.gz
Pentru a modifica layout-ul, adăugați un nume de fișier corespunzător
loadkeys(1)
, omițând calea și extensia fișierului. Spre exemplu, pentru a seta un layout în
germană
:
# loadkeys de-latin1
Fonturile de consolă
sunt localizate în
/usr/share/kbd/consolefonts/
și pot fi setate de asemenea cu
setfont(8)
.
Verificați modul de boot
Dacă modul UEFI este activat pe o placă de bază
UEFI
,
Archiso
va
boota
Arch Linux via
systemd-boot
. Pentru a verifica acest lucru, listați folderul
efivars
:
# ls /sys/firmware/efi/efivars
Dacă folderul nu există, sistemul poate a bootat în modul
BIOS
sau CSM. Citiți manualul plăcii de bază pentru detalii.
Conectarea la internet
Pentru a configura o conexiune la rețea, parcurgeți următorii pași:
Asigurați-vă că
interfața dvs. de rețea
este listată și activată, spre exemplu cu
ip-link(8)
:
# ip link
Conectați-vă la rețea. Conectați cablul Ethernet sau
conectați-vă printr-o rețea wireless
.
Configurați-vă conexiunea la rețea:
Adresă IP statică
Adresă IP dinamică: folosiți
DHCP
.
Note
Imaginea de instalare activează
dhcpcd
(
dhcpcd@
interface
.service
) pentru
dispozitive cu conexiune prin cablu
la pornire.
Conexiunea poate fi verificată cu
ping
:
# ping archlinux.org
Actualizați data și ora
Folosiți
timedatectl(1)
ca să vă asigurați că data și ora sistemului sunt corecte:
# timedatectl set-ntp true
Pentru a verifica starea serviciului, folosiți
timedatectl status
.
Partiționați discurile
Când discurile sunt recunoscute de sistemul live, acestora li se atribuie un
dispozitiv bloc
ca și
/dev/sda
sau
/dev/nvme0n1
. Pentru a identifica aceste dispozitive, folosiți
lsblk
sau
fdisk
.
# fdisk -l
Rezultatele care se termină în
rom
,
loop
sau
airoot
pot fi ignorate.
Următoarele
partiții
sunt
necesare
pentru un dispozitiv ales:
O partiție pentru folder-ul root
/
.
Dacă
UEFI
este activat, o
partiție de sistem EFI
.
Dacă doriți să creați dispozitive bloc stivuite pentru
LVM
,
encripție de sistem
sau
RAID
, faceți-o acum.
Layout-uri exemplu
BIOS cu
MBR
Punct de montare
Partiție
Tip de partiție
Dimensiune sugerată
/mnt
/dev/sd
X
1
Linux
Restul dispozitivului
[SWAP]
/dev/sd
X
2
Swap Linux
Peste 512 MiB
UEFI cu
GPT
Punct de montare
Partiție
Tip de partiție
Dimensiune sugerată
/mnt/boot
sau
/mnt/efi
/dev/sd
X
1
Partiție de sistem EFI
260–512 MiB
/mnt
/dev/sd
X
2
Partiția root pentru Linux x86-64 (/)
Restul dispozitivului
[SWAP]
/dev/sd
X
3
Swap Linux
Peste 512 MiB
Vizitați și
Partitioning#Example layouts
.
Note
Folosiți
fdisk
sau
parted
pentru a modifica partition table-ul, spre exemplu
fdisk /dev/sd
X
.
Spațiul
swap
poate fi setat pe un
fișier swap
pentru sistemele de fișier care suportă asta.
Formatați partițiile
După ce partițiile au fost create, fiecare trebuie să fie formatată cu un
sistem de fișiere
corespunzător. Spre exemplu, dacă partiția root este pe
/dev/sd
X
1
și va conține sistemul de fișiere
ext4
, rulați:
# mkfs.
ext4
/dev/sd
X1
Dacă ați creat o partiție pentru swap, inițializați-o cu
mkswap
:
# mkswap /dev/sd
X2
# swapon /dev/sd
X2
Vizitați
File systems#Create a file system
pentru detalii.
Montați sistemele de fișiere
Montați
sistemul de fișiere pentru partiția root în folder-ul
/mnt
, spre exemplu:
# mount /dev/sd
X1
/mnt
Creați orice alte puncte de montare (ca și
/mnt/efi
) și montați-le partițiile corespunzătoare.
genfstab(8)
va detecta mai târziu sistemele de fișiere montate și spațiul swap.
Instalarea
Selectați mirror-urile
Pachetele care trebuie instalate trebuie să fie descărcate de pe
servere mirror
, care sunt definite în
/etc/pacman.d/mirrorlist
. Pe sistemul live, toate mirror-urile sunt activate, și sunt sortate după starea lor de sincronizare și viteza lor atunci când imaginea de instalare a fost creată.
Cu cât un mirror este plasat mai sus în listă, cu atât are mai multă prioritate atunci când un pachet este descărcat. Este de prefereat să editați fisierul și să mutați mirror-urile mai aproape de dumneavoastră, geografic vorbind, și să le puneți pe primele locuri, totuși și alte criterii trebuie luate în considerare.
Acest fișier va fi mai târziu copiat pe sistemul nou cu ajutorul
pacstrap
, deci merită editat corect.
Instalați pachete esențiale
Folosiți scriptul
pacstrap(8)
pentru a instala pachetul
base
,
kernel-ul
Linux și firmware pentru hardware uzual:
# pacstrap /mnt base linux linux-firmware
Tip
Puteți substitui
linux
pentru un packet de
kernel
la alegere. Puteți chiar omite instalarea kernel-ului dacă știți ce faceți.
Pachetul
base
nu include toate uneltele din instalarea live, așa că instalarea altor pachete poate fi necesară pentru funcționarea deplină a unui sistem de bază. Considerați instalarea acestor pachete în particular:
utilități pentru administrarea
sistemelor de fisiere
care vor fi folosite pe sistem,
utilități pentru accesarea partițiilor
RAID
sau
LVM
,
firmware specific pentru alte dispozitive care nu sunt incluse în
linux-firmware
,
software necesar pentru
networking
,
un
editor de texte
,
pachete pentru accesarea documentării din paginile
man
și
info
:
man-db
,
man-pages
și
texinfo
.
Pentru a
instala
alte pachete sau grupuri de pachete, adăugați-le numele la comanda
pacstrap
de deasupra (separate prin spații) sau folosiți
pacman
în timp ce sunteți într-un
chroot pe noul sistem
. Pentru comparație, pachetele valabile în sistemul live pot fi găsite în
packages.x86_64
.
Configurarea sistemului
Fstab
Generați un fișier
fstab
(folosiți
-U
sau
-L
ca să definiți după
UUID
-uri sau label-uri, respectiv):
# genfstab -U /mnt >> /mnt/etc/fstab
Verificați fișierul
/mnt/etc/fstab
rezultat, și editați-l în caz că au apărut erori.
Chroot
Schimbați root-ul
în noul sistem:
# arch-chroot /mnt
Fus orar
Setează
fusul orar
:
# ln -sf /usr/share/zoneinfo/
Regiune
/
Oraș
/etc/localtime
Rulează
hwclock(8)
pentru a genera
/etc/adjtime
:
# hwclock --systohc
Această comandă presupune că ceasul hardware este setat pentru
UTC
. Vizitați
System time#Time standard
pentru detalii.
Localizare
Editați
/etc/locale.gen
și decomentați
en_US.UTF-8 UTF-8
și alte
locale
-uri necesare. Generați locale-urile folosind:
# locale-gen
Creați fișierul
locale.conf(5)
, și setați
variabila
LANG
în consecință:
/etc/locale.conf
LANG=
en_US.UTF-8
Dacă ați
setat layout-ul tastaturii
, făceți-vă schimbările persistente în
vconsole.conf(5)
:
/etc/vconsole.conf
KEYMAP=
de-latin1
Configurarea rețelei
Creați fișierul
hostname
:
/etc/hostname
myhostname
Adăugați intrări potrivite la
hosts(5)
:
/etc/hosts
127.0.0.1	localhost
::1		localhost
127.0.1.1
myhostname
.localdomain
myhostname
Dacă sistemul are o adresă IP permanentă, ar trebui să fie folosită în loc de
127.0.1.1
.
Completați
configurarea rețelei
pentru noul instalat mediu, asta include și instalarea
managerului de rețea
preferat.
Initramfs
Crearea unui
initramfs
nou nu este necesară de obicei, deoarece
mkinitcpio
a fost rulat la instalarea pachetului
kernelului
ales cu
pacstrap
.
Pentru
LVM
,
criptare de sistem
sau
RAID
, modificați
mkinitcpio.conf(5)
și recreați imaginea initramfs:
# mkinitcpio -P
Parola utilizatorului root
Setați
parola
pentru utilizatorul root:
# passwd
Boot loader
Alegeți și instalați un
boot loader
capabil de Linux. Dacă aveți un procesor Intel sau AMD, activați actualizări pentru
microcode
.
Reboot
Ieșiți din mediul chroot scriind
exit
sau apăsând
Ctrl+d
.
Optional, puteți demonta toate partițiile cu
umount -R /mnt
: Această comandă permite observarea oricăror partiții "busy", și găsirea cauzei cu
fuser(1)
.
În cele din urmă, reporniți calcularorul scriind
reboot
: orice partiție care este încă montată va fi demontată automat de către
systemd
. Țineți minte să scoateți mediul de instalare și să vă logați în noul sistem cu contul root.
Post-instalare
Vizitați
General recommendations
pentru direcții de gesionare a sistemului și tutoriale post-instalare (ca și configurarea unei interfațe grafice, sunet sau un touchpad).
Pentru o listă de programe care pot fi de interes, vizitați
List of applications
.