Help:Reading (Magyar)

Fordítás állapota:
Ez az oldal az angol
Help:Reading
című oldal magyar nyelvre lefordított változata. Utolsó fordítás dátuma: 2026.04.12. Amennyiben a lefordítás időpontja óta az angol nyelvű oldalon történtek újabb
módosítások
, akkor Ön segíthet hozzászinkronizálni az angolhoz ezt a magyar nyelvű fordítást.
További oldalak az adott témakörben
Help:Browsing (Magyar)
Help:Style (Magyar)
Mivel az ArchWiki túlnyomó része olyan utalásokat tartalmaz, amely utasítások tisztázásra szorulhatnak az új Arch Linux felhasználók számára (vagy általában a GNU/Linux felhasználók számára), ezért elkészült ez az alapvető eljárásokat bemutató összefoglaló, így elkerülvén a cikkek feldolgozása során felmerülő félreértéseket, és megelőzve az ismétlődést a tartalomban.
Szervezés
A legtöbb cikk az ArchWiki weboldalon nem törekszik arra, hogy átfogó bevezetést nyújtson egyetlen témához. Ehelyett a
"Ne ismételje önmagát"
elv alapján íródnak, annak feltételezésével, hogy az olvasó megkeresi és elolvassa azokat a kiegészítő anyagokat, amelyeket még nem ért. Ahol lehetséges, ott az ilyen kiegészítő anyagok a cikkben speciális formázással vannak jelölve. Erről tekintse meg a
#Formázás
leírást.
Az ArchWiki ilyen szervezése miatt előfordulhat, hogy több kapcsolódó forrást is át kell tekintenie ahhoz, hogy teljes mértékben megértse egy adott cikk tartalmát. Különösen az Arch operációs rendszerrel (vagy általában a GNU/Linux-szal) most ismerkedő felhasználóknak számítaniuk kell arra, hogy még egyszerű problémák megoldása során is nagyszámú cikket kell elolvasniuk. Rendkívül fontos, hogy Ön a kiegészítő anyagokat tanulmányozza, mielőtt további segítséget kérne más felhasználóktól.
Formázás
Hivatkozás az aktuális cikk egy szakaszára:
#Szervezés
Hivatkozás egy
másik ArchWiki-cikkre
Hivatkozás egy
külső weboldalra
Hivatkozás egy
man súgóra
:
intro(1)
Kizárólag offline elérhető
man súgó
:
foo(1)
Hivatkozás egy szoftvercsomagra a
hivatalos szoftvercsomag-tárolókban
:
foobar
Hivatkozás egy szoftvercsomagra az
AUR
szoftvercsomag-tárolóban:
foobar
AUR
Root felhasználó, normál felhasználó vagy másik felhasználó
Néhány sor így van leírva:
# mkinitcpio -p linux
Más soroknak eltérő előtagjuk van:
$ makepkg -s
A kettős kereszt (
#
) azt jelzi, hogy a parancsot rendszergazdaként (
root
felhasználóként, tehát megemelt jogosultságokkal rendelkező felhasználóként) kell futtatni, míg a dollárjel (
$
) azt mutatja, hogy a parancsot
rendes felhasználóként
(tehát alacsonyabb jogosultságokkal rendelkező átlagos felhasználóként) kell végrehajtani.
Megjegyzés
A
#
előtaggal ellátott parancsokat
root parancssorból
kell végrehajtani, amely például könnyen elérhető a
sudo -i
parancs futtatásával. A
sudo
parancs
futtatása egy nem privilegizált parancssorból a legtöbb esetben szintén működik, de vannak kivételek, mint például az
átirányítás
és a
parancshelyettesítés
, amelyek szigorúan
root parancssort
igényelnek. Részletekért tekintse meg a
sudo#Login shell
című leírást.
Amikor a parancsokat egy adott felhasználóként kell futtatni, akkor a felhasználónév szögletes zárójelben szerepel előtagként, például:
[postgres]$ initdb -D /var/lib/postgres/data
Ez azt jelenti, hogy Önnek egy
jogosultságemelő parancsot
kell használnia, például a
sudo
parancsot:
$ sudo -u postgres initdb -D /var/lib/postgres/data
Egy figyelemreméltó kivétel, amire ügyelni kell:
# Ez az alias arra készteti az ls parancsot, hogy színezze a listát.
alias ls='ls --color=auto'
Ebben a példában a kettős kereszt azt jelzi, hogy a kettős kereszt után lévő rész nem a számítógépnek van szánva, nem parancsként értelmezendő. Kizárólag egy szövegfájlban lévő szerkeszthető szöveg, ami az emberi felhasználóknak szól. Tehát ebben az esetben a kettős kereszt egy
megjegyzést
jelöl. A megjegyzés lehet magyarázó szöveg, amit a számítógép a program futásakor nem értelmez. A
Bash
szkriptekben a megjegyzések jelölésmódja véletlenül egybeesik a rendszergazda
PS1
környezeti változójának a jelölésmódjával. Véletlenül mind a kettőt ugyanúgy írják.
A további vizsgálat után a "give away" ("árulkodó", "leleplező") jelek közé tartozik a
#
jel utáni nagybetűs karakter. Általában az Unix parancsokat nem ilyen nagy kezdőbetűsen írják. Legtöbbször rövidítések formájában írják, nem teljes angol szavak formájában. (Például a
Copy
a valóságban
cp
formájában lesz írva).
Ennek ellenére a legtöbb cikk megkönnyíti ennek felismerését azáltal, hogy értesíti az olvasót:
Fűzze hozzá
az
~/elérési/út/a/fájlhoz
fájlhoz:
# Ez az alias arra készteti az ls parancsot, hogy színezze a listát.
alias ls='ls --color=auto'
Hozzáfűzés, hozzáadás, létrehozás, szerkesztés
Amikor Ön arra kap felszólítást, hogy
fűzzön hozzá
,
adjon hozzá
,
hozzon létre
vagy
szerkesszen
egy vagy több fájlt, az azt jelenti, hogy az alábbi módszerek egyikét kell alkalmaznia.
Többsoros fájlok létrehozásához vagy módosításához javasolt egy
szövegszerkesztő
használata. Például a
/etc/bash.bashrc
fájl szerkesztése a
nano
szövegszerkesztővel így történik:
# nano /etc/bash.bashrc
Megjegyzés
A szövegfájloknak új sorral kell végződniük, mivel a sor egy
új sor
karakterrel zárul le. A legtöbb szövegszerkesztő alapértelmezetten beszúrja ezt a lezáró új sort.
Egy karakterláncból álló fájl létrehozása vagy felülírása érdekében egyszerűbb lehet a
kimenet átirányítását
használni. Az alábbi példa létrehozza vagy felülírja a
/etc/hostname
fájl tartalmát a következő szöveggel:
myhostname
.
# echo myhostname > /etc/hostname
A kimenet átirányítása arra is felhasználható, hogy Ön egy fájlhoz karakterláncot hozzáfűzzön hozzá. Az alábbi példa a
[egyedi-szoftvercsomag-tároló]
szöveget fűzi hozzá a
/etc/pacman.conf
fájlhoz.
# echo "[egyedi-szoftvercsomag-tároló]" >> /etc/pacman.conf
Amikor arra kap felszólítást, hogy hozzon létre
könyvtárakat
, használja a
mkdir
parancsot:
# mkdir /mnt/boot
Tegye futtathatóvá
Miután létrehozott egy fájlt, amennyiben azt szkriptként kell lefuttatni (akár kézzel, akár egy másik program által),
futtathatóvá
kell azt tenni, például a következő módon:
$ chmod +x
script
Tekintse meg a
chmod
leírást. Egyes alkalmazások, például
fájlkezelők
, grafikus felületet is biztosíthatnak ugyanehhez.
Beolvasás
Néhány alkalmazás, különösen a
parancssori héjak
, szkripteket használnak a beállításukhoz: Ezek módosítása után a változások alkalmazásához a szkripteket
be kell olvasni
(
source
-olni kell). A
bash
esetében ez például az alábbi paranccsal történik (a
source
helyettesíthető a
.
karakterrel is):
$ source ~/.bashrc
Amikor a wiki ilyen beállításszkript módosítását javasolja, Önt nem fogja kifejezetten arra emlékeztetni, hogy be kell olvasnia a fájlt, és csak bizonyos esetekben fog erre a szakaszra mutató emlékeztető hivatkozást megjeleníteni.
Szoftvercsomagok telepítése
Amikor egy cikk arra kéri Önt, hogy hagyományos módon telepítsen néhány szoftvercsomagot, nem fogja részletesen ismertetni a telepítés menetét. Ehelyett egyszerűen csak megemlíti a telepítendő szoftvercsomagok nevét.
Megjegyzés
Gyakran a
Szoftvercsomagok telepítése
hivatkozás mutat erre a cikkrészre. Azonban a hivatkozás működése érdekében Önnek engedélyezni kell a webböngészőben a JavaScriptet.
Az alábbi alcímek áttekintést nyújtanak az általános telepítési eljárásokról a szoftvercsomag típusától függően.
Hivatalos szoftvercsomagok
A
hivatalos szoftvercsomag-tárolók
szoftvercsomagjai esetében valami ilyesmit fog olvasni:
Telepítse a
szoftvercsomagneve
szoftvercsomagot.
Ez azt jelenti, hogy Önnek futtatnia kell a következő parancsot:
# pacman -S szoftvercsomagneve
A
pacman
című cikk részletes magyarázatokat tartalmaz az Arch Linux operációs rendszeren történő szakszerű szoftvercsomag-kezeléssel kapcsolatban.
Arch User Repository
Az
Arch User Repository (AUR)
szoftvercsomagjai esetében valami ilyesmit fog olvasni:
Telepítse a
példaszoftvercsomag
AUR
szoftvercsomagot.
Ez azt jelenti, hogy általánosságban Önnek követnie kell a
példaszoftvercsomag
AUR
hivatkozást, le kell töltenie a PKGBUILD archívumfájlt, ki kell azt csomagolnia, aztán
ellenőriznie kell a tartalmát
, majd végül ugyanabban a könyvtárban futtatnia kell a következő parancsot:
$ makepkg -si
Megjegyzés
Az AUR szoftvercsomag-tárolóból származó szoftvercsomagok létrehozásához, illetve az
Arch build rendszerrel
történő szoftvercsomagok létrehozásához szükség van a
base-devel
nevű meta szoftvercsomagra.
Az
Arch User Repository
című cikk tartalmazza az összes részletes magyarázatot és bevált gyakorlatot az AUR szoftvercsomagok kezeléséhez.
A systemd unit-fájlok vezérlése
Amikor egy cikk arra ösztönzi Önt, hogy
indítsa el
(angolul start),
engedélyezze
(angolul enable) stb. valamelyik systemd unit-fájlt (például egy szolgáltatást), akkor nem fog részletes utasításokat közölni arra vonatkozóan, hogy miként tegye ezt meg. Helyette inkább ilyesmit fog olvasni:
Indítsa el
a
példaszolgáltatás.service
szolgáltatást.
Ez azt jelenti, hogy Önnek a következő parancsot kell lefuttatnia:
# systemctl start példaszolgáltatás.service
Egy figyelemreméltó parancs, amely nem követi ezt a pontos mintát, a
systemctl daemon-reload
, amelyet argumentumok nélkül kell meghívni.
A
systemd#Az unit-fájlok használata
című leírás egy strukturált listát tartalmaz az elérhető műveletekről (mint például
start
-indítás-,
enable
-engedélyezés-,
enable és start
-engedélyezés és indítás- stb.) a hozzájuk tartozó
systemctl
parancsokkal együtt.
Rendszerszintű beállítás kontra felhasználóspecifikus beállítás
Fontos megjegyezni, hogy egy GNU/Linux operációs rendszeren kétféle beállítás létezik. Az
rendszerszintű
beállítás minden felhasználóra hatással van. Mivel a rendszerszintű beállítások általában a
/etc
könyvtárban találhatóak meg, módosításukhoz rendszergazdai jogosultságra van szükség. Ha például Ön olyan Bash beállítást szeretne alkalmazni, amely minden felhasználóra érvényes, akkor a
/etc/bash.bashrc
fájlt kell módosítania.
A
felhasználóspecifikus
beállítás kizárólag egyetlen felhasználóra van hatással. A felhasználóspecifikus beállításhoz úgynevezett
dotfile
-okat (ahol a fájlnak a neve ponttal kezdődik) használnak. Például a
~/
.
bashrc
fájl egy felhasználóspecifikus beállításfájl. Ennek lényege, hogy minden felhasználó saját beállításokat definiálhat (például aliaszokat, függvényeket és egyéb interaktív jellemzőket, mint például a parancssort) anélkül hogy más felhasználók beállításait befolyásolná.
Megjegyzés
A
~/
és a
$HOME
a felhasználó saját könyvtárának rövidítései, amely általában a
/home/
felhasználónév
/
útvonalon található.
Gyakori shell fájlok
A Bash és más Bourne-kompatibilis parancsértelmezők, mint például a
Zsh
, szintén fájlokat olvasnak be attól függően, hogy a shell
bejelentkezési shell
(logins shell) vagy
interaktív shell
(interactive shell). További részletekért tekintse meg a
Bash#Beállításfájlok
és
Zsh#Indításfájlok / leállításfájlok
leírásokat.
Pszeudováltozók a például szolgáló kódokban
Egyes kódrészletek úgynevezett
pszeudováltozókat
tartalmazhatnak, amelyek – ahogy a nevük is mutatja – nem valódi, a kódban használt változók. Ezek általános helyőrző karakterek, amelyeket kézzel kell lecserélni a rendszerre jellemző beállításelemekre,
mielőtt
a kódot futtatni vagy értelmezni lehetne. Az olyan elterjedt parancsértelmezők, mint a
bash
és a
zsh
, támogatják a
tabulátor billentyűgombbal történő parancskiegészítést
, amely automatikusan kiegészíti a gyakori parancsok, például a
systemctl
paramétereit.
Azokban a cikkekben, amelyek megfelelnek a
Help:Style/Formatting and punctuation
irányelveknek, az
pszeudováltozók
dőlt betűvel vannak formázva. Például:
Engedélyezze
a
dhcpcd@
interface_name
.service
szolgáltatást az
ip link
parancs kimenetében azonosított hálózati interfészhez.
Ebben az esetben az
interface_name
egy
pszeudováltozóként
szolgáló helyőrző a systemd sablon unit-fájlban. Minden systemd sablon unit-fájl, amelyet a
@
jel azonosít, az operációs rendszerre jellemző beállításelemet igényel argumentumként. Részletekért tekintse meg a
systemd #Az unit-fájlok használata
című leírást.
A
dd if=
data_source
of=/dev/sd
X
bs=
sector_size
count=
sector_number
seek=
partitions_start_sector
parancs root felhasználóként futtatható a partíció törléséhez a megadott paraméterekkel.
Ebben az esetben az
pszeudováltozók
arra szolgálnak, hogy leírják azokat a paramétereket, amelyeket helyettük be kell illeszteni. Ezek összegyűjtésének részletei a
Securely wipe disk#Számítsa ki a blokkokat, hogy manuálisan törölje őket
leírásban találhatóak, amely tartalmazza a vonatkozó parancsot.
This article or section needs expansion.
Reason:
Más példákat is említsen, lehetőleg más eszközkategóriákból (például adattárolás), háttércikkekre mutató linkekkel. A példák célja, hogy elkerüljék a meglévő magyarázatok megismétlését más cikkekben. (Discuss in
Help talk:Reading (Magyar)
)
Fájlpéldák esetén az pszeudováltozók beillesztése valódi beállításfájlokba tönkreteheti azokat a programokat, amelyek ezeket használják.
Három pont
A legtöbb esetben a három pont (
...
) nem része a fájl tényleges tartalmának vagy a kimenetnek, hanem kihagyott vagy opcionális szöveget jelöl, amely nem releváns a tárgyalt témára nézve.
Például a
HOOKS=(... encrypt ... filesystems ...)
, vagy:
/etc/X11/xorg.conf.d/50-synaptics.conf
Section "InputClass"
    ...
    Option      "CircularScrolling"          "on"
    Option      "CircScrollTrigger"          "0"
    ...
EndSection
Ugyanakkor vegye figyelembe, hogy néhány esetben a három pont a kódszintaxis jelentős részét képezheti: A figyelmes felhasználóknak a szövegkörnyezet alapján fel kell tudniuk ismerni ezeket az eseteket.