Installation guide (Català)

Estat de traducció:
Aquest article és una versió traduïda de
Installation guide
. Última traducció: 2022-12-29. Si hi han hagut
canvis
a la versió anglesa, podeu ajudar a traduir-lo o avisar a l'
equip de traducció
.
Aquest document és una guia per a la instal·lació d'
Arch Linux
fent servir el sistema live carregat des d'un mitjà d'instal·lació creat des d'una imatge d'instal·lació oficial. El mitjà d'instal·lació ofereix característiques d'accessibilitat descrites a la pàgina
Instal·lació d'Arch Linux amb opcions d'accessibilitat
. Per a mètodes alternatius d'instal·lació, vegueu
Category:Installation process (Català)
.
Abans d'instal·lar, es recomana comprovar les
preguntes freqüents
. Podeu trobar les convencions utilitzades en aquest document a
Help:Reading (Català)
. En particular, els exemples de codi poden contenir placeholders (en
cursiva
) que s'han de substituir manualment.
Per a instruccions més detallades, consulteu els articles pertinents a l'
ArchWiki
o les diverses
pàgines del man
dels programes, ambdós enllaçats des d'aquesta guia. Per a ajuda interactiva, també estan disponibles el
canal IRC
i els
fòrums
.
Arch Linux hauria d'executar-se a qualsevol sistema compatible amb
x86_64
i amb un mínim de 512 MiB de RAM, tot i que es necessita més memòria per a carregar el sistema live per a la instal·lació.
[1]
. Una instal·lació bàsica hauria d'ocupar menys de 2 GiB d'espai de disc. Com el procés d'instal·lació requereix obtenir els paquets d'un repositori remot, aquesta guia assumeix que es disposa d'una connexió a internet funcional.
Preinstal·lació
Adquiriu una imatge d'instal·lació
Visiteu la pàgina de
descarregues
i, depenent de com vulgueu carregar el sistema, adquiriu un arxiu ISO o una imatge netboot, i la firma
GnuPG
corresponent.
Verifiqueu la firma
Aquest article o secció necessita ser
traduït
.
Notes:
Cal trobar un article en català que expliqui
els riscos dels mirrors HTTP
, o traduir l'original (Discussiò a
Talk:Installation guide (Català)
)
Es recomana verificar la firma de la imatge abans de fer-la servir, especialment quan s'ha descarregat d'un
mirror HTTP
, on les descàrregues són susceptibles a ser interceptades per a
oferir imatges malicioses
.
En un sistema amb
GnuPG
instal·lat, feu-ho descarregant la
ISO PGP signature
(
sota
Checksums
a la pàgina de descarregues
) al directori de la ISO, i
verificant-la
amb:
$ gpg --keyserver-options auto-key-retrieve --verify archlinux-
versió
-x86_64.iso.sig
De manera alternativa, executeu des d'una instal·lació d'Arch Linux activa:
$ pacman-key -v archlinux-
versió
-x86_64.iso.sig
Nota
La mateixa firma podria ser manipulada si es descarrega des d'un mirror en comptes de
archlinux.org
com s'ha mostrat. En aquest cas, assegureu que la clau pública, que s'utilitza per a verificar la signatura, està firmada per una altra clau de confiança. La comanda
gpg
mostrarà la petjada de la clau pública.
Un altre mètode per a verificar l'autenticitat de la firma és assegurar que la petjada de la clau pública és idèntica a la petjada de la clau del
desenvolupador d'Arch Linux
que va firmar el fitxer ISO. Vegeu
aquest article
per a més informació sobre el procés de clau pública per a autentificar claus.
Prepareu un mitjà d'instal·lació
La imatge d'instal·lació es pot carregar a la màquina objectiu mitjançant una
unitat USB
, un
disc òptic
o la xarxa amb
PXE
: seguiu l'article apropiat per a preparar vosaltres mateixos un mitjà d'instal·lació amb la imatge escollida.
Arranqueu l'entorn live
Aquest article o secció necessita ser
traduït
.
Notes:
No existeix una traducció al català de
Wikipedia:Virtual console
(Discussiò a
Talk:Installation guide (Català)
)
Nota
Les imatges d'instal·lació d'Arch Linux no són compatibles amb Secure Boot. Haureu de
desactivar Secure Boot
per a carregar el mitjà d'instal·lació. Si es desitja, es pot configurar el
Secure Boot
després de completar l'instal·lació.
Configureu el disc que conté el mitjà d'instal·lació d'Arch Linux com al vostre disc d'arrancada. Això normalment es pot fer prement una tecla durant la fase
POST
, com indica la pantalla de benvinguda. Consulteu el manual de la vostra placa base per a més detalls.
Quan el menú d'arrencada del mitjà d'instal·lació aparegui, seleccioneu
Arch Linux install medium
i premeu
Intro
per a entrar a l'entorn d'instal·lació.
Consell
La imatge d'instalació utilitza
GRUB
per a l'arrencada UEFI i
syslinux
per a l'arrencada BIOS. Vegeu
README.bootparams
per a una llista de
paràmetres d'arrencada
.
Se us presentarà amb una consola de comandes
Zsh
del usuari root, a la primera
consola virtual
.
Per canviar a una altra consola - per exemple, per veure aquesta guia amb
Lynx
durant la instal·lació - useu la
drecera
Alt+
fletxa
. Per a
editar
fitxers de configuració, teniu a la vostra disposició
mcedit(1)
,
nano
i
vim
. Vegeu
pkglist.x86_64.txt
per a una llista de paquets inclosos al mitjà d'instal·lació.
Seleccioneu la distribució de teclat de la consola
El
mapa de tecles de la consola
per defecte és el
US
. Podeu llistar les distribucions disponibles amb:
# ls /usr/share/kbd/keymaps/**/*.map.gz
Per a seleccionar una distribució de teclat, passa el nom del fitxer corresponent a
loadkeys(1)
, ometent la ruta i l'extensió del fitxer. Per exemple, per a configurar una distribució de teclat
espanyola
:
# loadkeys es
Les
fonts de consola
es troben a
/usr/share/kbd/consolefonts/
i es poden configurar de forma similar amb
setfont(8)
.
Verifiqueu el mode d'arrencada
Aquest article o secció necessita ser
traduït
.
Notes:
No existeix una traducció al català de
Wikipedia:Compatibility Support Module
(Discussiò a
Talk:Installation guide (Català)
)
Per a verificar el mode d'arrencada, llisteu el directori
efivars
:
# ls /sys/firmware/efi/efivars
Si la comanda mostra el directori sense errors, llavors el sistema ha arrencat en mode UEFI. Si el directori no existeix, el sistema ha arrencat en mode
BIOS
(o en mode
CSM
). Si el sistema no ha arrencat en el mode que desitjàveu, consulteu el manual de la vostra placa base.
Connecteu-vos a internet
Per a configurar una connexió de xarxa a l'entorn live, seguiu els següents passos:
Confirmeu que la vostra
interfície de xarxa
és llistada i habilitada, per exemple amb
ip-link(8)
:
# ip link
Per a connexions sense fil i WWAN, assegureu-vos que la targeta no està bloquejada amb
rfkill
.
Connecteu-vos a la xarxa:
Ethernet - endolleu el cable.
Wi-Fi - autentifiqueu-vos a la xarxa sense fils mitjançant
iwctl
.
Mòdem mòbil de banda ampla - connecteu-vos a la xarxa mòbil amb l'eina
mmcli
.
Configureu la vostra connexió de xarxa:
DHCP
: l'assignació dinàmica d'adreces IP i servidors DNS (proporcionada per
systemd-networkd
i
systemd-resolved
) hauria de funcionar sense seguir cap pas addicional amb interfícies de xarxa Ethernet, WLAN i WWAN.
Adreça IP estàtica: seguiu
Network configuration (Català)#Adreces IP estàtiques
.
Podeu verificar la connexió amb
ping
:
# ping archlinux.org
Nota
A la imatge d'instal·lació,
systemd-networkd
,
systemd-resolved
,
iwd
i
NetworkManager
estan preconfigurats i habilitats per defecte. Aquest no serà el cas del sistema instal·lat.
Actualitzeu el rellotge del sistema
A l'entorn live
systemd-timesyncd
està habilitat per defecte i l'hora se sincronitzarà automàticament un cop s'estableixi una connexió a internet.
Useu
timedatectl(1)
per assegurar-vos que el rellotge del sistema és precís:
# timedatectl status
Particioneu els discs
Aquest article o secció necessita ser
traduït
.
Notes:
No existeix una traducció al català de
Wikipedia:Root directory
(Discussiò a
Talk:Installation guide (Català)
)
Quan el sistema live reconeix els discs, els assigna a un
dispositiu de blocs
com
/dev/sda
,
/dev/nvme0n1
o
/dev/mmcblk0
. Per a identificar aquests dispositius, useu
lsblk
o
fdisk
.
# fdisk -l
Els resultats acabats en
rom
,
loop
o
airoot
poden ser ignorats.
Les següents
particions
són
necessàries
en un dispositiu de la vostra elecció:
Una partició per al
directori arrel
/
.
Per a arrencar en mode
UEFI
: una
partició del sistema EFI
.
Si voleu crear dispositius de blocs apilats per a
LVM
,
l'encriptació del sistema
o
RAID
, feu-ho ara.
Useu
fdisk
o
parted
per a modificar les taules de particions. Per exemple:
# fdisk
/dev/disc_a_particionar
Nota
Si no apareix el disc,
assegureu-vos que el controlador del disc no està en mode RAID
.
Si el disc des del qual voleu arrencar,
ja té una partició del sistema EFI
, empreu-la en comptes de crear una nova.
L'
espai d'intercanvi
pot configurar-se a un
fitxer d'intercanvi
en sistemes de fitxers que ho admetin.
Exemples de disposicions
UEFI amb
GPT
Punt de muntatge
Partició
Tipus de partició
Mida suggerida
/mnt/boot
1
/dev/
particio_del_sistema_EFI
Partició del sistema EFI
Com a mínim 300 MiB
[SWAP]
/dev/
partició_de_intercanvi
Espai d'intercanvi de Linux
Més de 512 MiB
/mnt
/dev/
partició_arrel
Partició arrel de Linux (x86-64)
Resta del dispositiu
És possible utilitzar
altres punts de muntatge
, com
/mnt/efi
, sempre que el carregador d'arrencada sigui capaç de carregar les imatges del kernel i de l'initramfs des del volum arrel. Vegeu l'advertència a
Arch boot process (Català)#Carregador d'arrencada
.
BIOS amb
MBR
Punt de muntatge
Partició
Tipus de partició
Mida suggerida
[SWAP]
/dev/
partició_de_intercanvi
Espai d'intercanvi de Linux
Més de 512 MiB
/mnt
/dev/
partició_arrel
Linux
Resta del dispositiu
Vegeu també
Partitioning (Català)#Exemples de disposicions
.
Formateu les particions
Un cop creades les particions, cada una de les noves particions ha de ser formatada amb un
sistema de fitxers
adequat. Vegeu
File system (Català)#Creeu un sistema de fitxers
per més detalls.
Per exemple, per a crear un sistema de fitxers Ext4 a
/dev/
partició_arrel
, executeu:
# mkfs.ext4 /dev/
partició_arrel
Si heu creat una partició per a l'
espai d'intercanvi
, incialitzeu-la amb
mkswap(8)
:
# mkswap /dev/
partició_de_intercanvi
Nota
Per a dispositius de blocs apilats, substituïu
/dev/
partició_*
amb la ruta al dispositiu de blocs adequat.
Si heu creat una partició del sistema EFI,
formateu-la
a FAT32 mitjançant
mkfs.fat(8)
.
Advertència
Formateu la partició del sistema EFI només si l'heu creat durant el pas de creació de particions. Si ja hi havia una partició del sistema EFI al disc abans, reformatarla podria destruir els carregadors d'arrancada d'altres sistemes operatius.
# mkfs.fat -F 32 /dev/
partició_del_sistema_efi
Munteu els sistemes de fitxers
Munteu
el volum arrel a
/mnt
. Per exemple, si el volum arrel és
/dev/
partició_arrel
:
# mount /dev/
partició_arrel
/mnt
Creeu qualsevol punt de muntatge restant (com
/mnt/efi
) i munteu els seus volums corresponents.
Consell
Executeu
mount(8)
amb l'opció
--mkdir
per a crear el punt de muntatge especificat. Alternativament, creeu-lo utilitzant
mkdir(1)
abans.
En sistemes UEFI, munteu la partició del sistema EFI:
# mount --mkdir /dev/
partició_del_sistema_efi
/mnt/boot
Si heu creat un volum d'
intercanvi
, activeu-lo amb
swapon(8)
:
# swapon /dev/
partició_de_intercanvi
genfstab(8)
més endavant detectarà els sistemes de fitxers muntats i l'espai d'intercanvi.
Instal·lació
Seleccioneu els miralls
Els paquets a instal·lar s'han de descarregar dels
servidors mirall
, que estan definits a
/etc/pacman.d/mirrorlist
. En el sistema live, després de connectar-vos a internet,
reflector
actualitza la llista de miralls escollint els 20 miralls HTTPS més recentment actualitzats i ordenant-los per velocitat de descàrrega.
Els miralls més amunt a la llista tenen més prioritat a l'hora de descarregar un paquet. Us pot interessar inspeccionar el fitxer per veure si és satisfactori. Si no fos el cas,
editeu
el fitxer, movent els miralls més propers geogràficament al capdamunt de la llista, tot i que hi ha altres criteris a tenir en compte.
Aquest fitxer més endavant serà copiat al nou sistema per
pacstrap
, així que val la pena ajustar-lo correctament.
Instal·leu els paquets essencials
Aquest article o secció necessita ser
traduït
.
Notes:
No existeix una traducció al català de
Wikipedia:Container (virtualization)
(Discussiò a
Talk:Installation guide (Català)
)
Useu l'script
pacstrap(8)
per a instal·lar el paquet
base
, el
kernel
Linux i el microprogramari per a maquinari comú:
# pacstrap -K /mnt base linux linux-firmware
Consell
Podeu substituir
linux
amb un paquet de
kernel
de la vostra elecció, o ometre'l completament si esteu instal·lant a un
contenidor
.
Podeu ometre la instal·lació del paquet de microprogramari (
linux-firmware
) si esteu instal·lant a una màquina virtual o a un contenidor.
El paquet
base
no inclou totes les eines de l'entorn d'instal·lació, així que pot ser necessari instal·lar paquets addicionals per tenir un sistema base totalment funcional. En particular, considereu instal·lar:
utilitats d'espai d'usuari per a la gestió dels
sistemes de fitxers
que s'utilitzaran al sistema,
utilitats per a accedir a particions
Raid
o
LVM
,
microprogramari específic per a altres dispositius no inclosos a
linux-firmware
(per exemple,
sof-firmware
per a
targetes de so
),
programari necessari per a
interactuar amb la xarxa
(per exemple, un gestor de xarxes o un client DHCP),
un
editor de text
,
paquets per a accedir a la documentació a les pàgines del
man
i d'
info
:
man-db
,
man-pages
i
texinfo
.
Per a
instal·lar
altres paquets o grups de paquets, afegiu els noms al final de la comanda
pacstrap
anterior (separats per espais) o utilitzeu
pacman
mentre
accediu al nou sistema amb chroot
. Per a comparar, podeu trobar els paquets disponibles al sistema live a
pkglist.x86_64.txt
.
Configureu el sistema
Fstab
Genereu un fitxer
fstab
(utilitzeu
-U
o
-L
per a escollir entre l'ús de
UUIDs
o etiquetes, respectivament):
# genfstab -U /mnt >> /mnt/etc/fstab
Comproveu el fitxer resultant (
/mnt/etc/fstab
), i
editeu-lo
en cas de trobar errors.
Chroot
Canvieu d'arrel
per entrar al nou sistema:
# arch-chroot /mnt
Zona horària
Establiu la
zona horària
:
# ln -sf /usr/share/zoneinfo/
Regió
/
Ciutat
/etc/localtime
Executeu
hwclock(8)
per a generar el fitxer
/etc/adjtime
:
# hwclock --systohc
Aquesta comanda assumeix que el rellotge de maquinari està configurat en
UTC
. Vegeu
System time (Català)#Estàndard de temps
per a més detalls.
Localització
Editeu
/etc/locale.gen
i descomenteu
en_US.UTF-8 UTF-8
i qualsevol altre
locale
necessari (per exemple,
ca_ES.UTF-8 UTF-8
). Genereu els locales executant:
# locale-gen
Creeu
el fitxer
locale.conf(5)
, i
definiu la variable LANG
com correspongui:
/etc/locale.conf
LANG=
ca_ES.UTF-8
Si havíeu
seleccionat una distribució de teclat per a la consola
, feu el canvi persistent a
vconsole.conf(5)
:
/etc/vconsole.conf
KEYMAP=
es
Configuració de xarxa
Creeu
el fitxer
hostname
:
/etc/hostname
elmeuhostname
Completeu la
configuració de xarxa
per al nou entorn instal·lat. Aquest pas pot incloure la instal·lació de programari de
gestió de xarxes
adequat.
Initramfs
Crear un nou
initramfs
no acostuma a ser necessari, perquè
mkinitcpio
s'executa durant la instal·lació del paquet del
kernel
amb
pacstrap
.
Per a
LVM
,
encriptació del sistema
o
RAID
, modifiqueu
mkinitcpio.conf(5)
i recreeu la imatge initramfs:
# mkinitcpio -P
Contrasenya de l'usuari root
Establiu la
contrasenya
de l'usuari root:
# passwd
Carregador d'arrencada
Escolliu i instal·leu un
carregador d'arrencada
capaç d'iniciar sistemes Linux. Si teniu un processador Intel o AMD, activeu també les actualitzacions de
microcodi
.
Reinicieu
Sortiu de l'entorn chroot teclejant
exit
o prement
Ctrl+d
.
Opcionalment, desmunteu manualment totes les particions amb
umount -R /mnt
: això us permetrà detectar particions "ocupades", i trobar la causa amb
fuser(1)
.
Finalment, reinicieu la màquina teclejant
reboot
: qualsevol partició encara muntada serà desmuntada automàticament per
systemd
. Recordeu desconnectar el mitjà d'instal·lació i llavors inicieu sessió al nou sistema amb l'usuari root.
Post-instal·lació
Vegeu
General recommendations (Català)
per a indicacions sobre la gestió del sistema i tutorials post-instal·lació (com la creació d'usuaris sense privilegis o la configuració d'una interfície d'usuari gràfica, del so o d'un panell tàctil).
Per a una llista d'aplicacions que poden ser d'interès, vegeu
List of applications (Català)
.