Installation guide (Čeština)

Stav překladu:
Tento článek je přeložená obdoba "
Installation guide
". Naposledy přeloženo: 2022-10-08. Můžete pomoci sladit překlad, byl-li původní článek
upraven
.
Tato stránka Vás provede instalací
Arch GNU/Linuxu
. Použijeme Live CD/USB, jež si vytvoříme z oficiálního ISO obrazu. Instalační médium poskytuje funkce, jež zlepšují přístupnost pro uživatele se zdravotním postižením (vizte
instalaci Arch GNU/Linuxu s asistenčními technologiemi
pro více informací). Pro jiné možnosti instalace vizte
kategorii instalačního postupu
.
Doporučujeme si ještě před instalací přečíst
Často kladené otázky
. Zajímají-li Vás konvence zde užité, vizte
Nápovědu:Čtení
. Podstatné je, že příklady s kódem mohou obsahovat proměnné (psány
zkoseným textem
), které se musí zadat ručně.
Pro důkladnější instrukce vizte související
ArchWiki
články či
návody
jednotlivých programů. Na obojí zde naleznete odkazy. Potřebujete-li interaktivní pomoc, nabízí se Vám
IRC kanál
a
fóra
.
Arch GNU/Linux by neměl mít problémy s libovolným
x86_64kompatibilním
strojem, který má alespoň 512 MiB RAM, nicméně víc paměti je třeba k spuštění Live CD/USB pro instalaci.
[1]
Základní instalace by neměla zabírat víc než 2 GiB místa na disku. Jelikož tento instalační postup stahuje balíčky z online repozitářů, budeme potřebovat připojení k internetu.
Před instalací
Získejte ISO obraz
Navštivte
stránku pro stáhnutí ISO
, vyberte si ISO podle potřeby a jeho
GnuPG
digitální podpis.
Potvrďte platnost podpisu
Doporučujeme potvrdit platnost podpisu ISO před užitím, obzvlášť, stahovali-li jste přes
HTTP
, neboť se při přenosu může ISO
zaměnit za malware
.
Pokud máte systém s
GnuPG
, stáhněte
ISO PGP podpis
(
pod Checksums na dané stránce
), přesuňte jej do ISO složky a následně
zkontrolujte
:
$ gpg --keyserver-options auto-key-retrieve --verify archlinux-
version
-x86_64.iso.sig
Nebo také je možnost zadat tento příkaz z již nainstalovaného Arch GNU/Linuxu:
$ pacman-key -v archlinux-
version
-x86_64.iso.sig
Poznámka
Podpis samotný by mohl být vyměněn za falešný, pokud jste jej stahovali ze zrcadlové sítě namísto
archlinux.org
, jak je zmíněno výše. V tomto případě se ujistěte, že veřejný klíč, jejž použijete pro dekódovaní podpisu, je podepsán jiným důvěryhodným klíčem. Příkaz
gpg
vypíše otisk ("fingerprint") veřejného klíče.
Jiná metoda pro prokázání platnosti podpisu je se ujistit, že otisk veřejného klíče je stejný jako otisk klíče
Arch GNU/Linux vývojáře
, který podepsal daný ISO soubor. Vizte
tento článek na Wikipédii
pro více informací ohledně této problematiky.
Připravte instalační médium
Instalační obraz může být dodán zařízení přes
USB
,
disk
či síť pomocí
PXE
: řiďte se podle návodech v daných článcích, abyste si připravili instalační médium z vybraného ISO souboru.
Spusťte instalační médium
Poznámka
Arch GNU/Linux instalační obrazy nepodporují Secure Boot. Budete muset
vypnout Secure Boot
, abyste spustili instalační médium. Po instalaci můžete zase
Secure Boot
povolit.
Vyberte zařízení s instalačním médiem. Toho obvykle dosáhnete zmáčknutím klávesy při
POST
fázi bootování, jak by mělo být vidět na obrazovce. Zkonzultujte manuál základní desky pro detaily.
Až se zobrazí menu instalačního média, vyberte
Arch Linux install medium
a zmáčkněte
Enter
, abyste se dostali do instalačního prostředí.
Tip
Instalační obraz užívá
GRUB
pro UEFI a
syslinux
pro BIOS. Vizte
README.bootparams
pro seznam
boot proměnných
.
Budete přihlášeni na první
virtuální konzoli
jakožto root uživatel a budete mít k dispozici
Zsh
shell.
Abyste přešli na jinou konzoli, například abyste viděli tento návod pomocí programu
Lynx
při instalaci, využijte
klávesovou zkratku
Alt+
arrow
. K pozměnění konfiguračních souborů, příkazy
mcedit(1)
,
nano
a
vim
jsou k mání. Vizte
pkglist.x86_64.txt
pro seznam balíčků v instalačním médiu.
Nastavte konzolové klávesnicové rozložení
Základní
rozložení kláves
je
US
. Dostupná rozložení kláves si můžete prohlédnout příkazem:
# ls /usr/share/kbd/keymaps/**/*.map.gz
K nastavení klávesnicového rozložení, užijte příkazu
loadkeys(1)
s vhodným souborem (bez cesty k souboru a jeho koncovky). Například k nastavení
českého
rozložení kláves:
# loadkeys cz-qwertz
Konzolové fonty
se nachází v
/usr/share/kbd/consolefonts/
a mohou být podobně nastaveny pomocí
setfont(8)
.
Zkontrolujte bootovací režim
Abyste zkontrolovali bootovací režim, vypište
efivars
složku:
# ls /sys/firmware/efi/efivars
Pokud tento příkaz vypíše složku bez problémů, systém se spustil v UEFI režimu. Pokud tato složka není k nalezení, systém se pravděpodobně spustil v
BIOS
(či
CSM
) režimu. Pokud se systém nespustil ve Vámi požadovaném režimu, zkonzultujte manuál své základovky.
Připojte se k internetu
K nastavení připojení k internetu v instalačním prostředí, následujte tyto kroky:
Ujistěte se, že Vaše
síťové rozhraní
je v seznamu a spuštěné. To můžete zkontrolovat příkazy
ip-link(8)
:
# ip link
Pro bezdrátové připojení a WWAN, ujistěte se, že Vaše síťová karta není zablokována
rfkill
.
Připojte se k síti:
Ethernetovým kabelem
Wi-Fi pomocí
iwctl
.
Mobílní sítí pomocí
mmcli
.
Nakonfigurujte si síťové připojení:
DHCP
: dynamické IP adresy a DNS servery (poskytnuté
systemd-networkd
a
systemd-resolved
) by měly fungovat od základu pro Ethernet, WLAN a WWAN síťová rozhraní.
Statické IP adresy: řiďte se podle
Network configuration#Static IP address
.
Připojení může být zkontrolováno příkazem
ping
:
# ping archlinux.org
Poznámka
V instalačním obraze,
systemd-networkd
,
systemd-resolved
,
iwd
a
ModemManager
jsou přednastaveny a povoleny od základu. Tak tomu nebude u nainstalovaného systému.
Nastavte systémový čas
V instalačním prostředí je
systemd-timesyncd
povolen od základu a čas bude samovolně sladěn, jakmile se naváže připojení k internetu.
Použijte
timedatectl(1)
, abyste se ujistili, že systémový čas je přesný:
# timedatectl status
Vytvořte diskové oddíly
Pokud instalační prostředí rozezná disky, jsou přiřazeny k
blokovému zařízení
jako například
/dev/sda
,
/dev/nvme0n1
nebo
/dev/mmcblk0
. K rozpoznání těchto zařízení použijte
lsblk
nebo
fdisk
.
# fdisk -l
Výsledků, které končí na
rom
,
loop
nebo
airoot
, si nemusíte všímat.
Tyto diskové oddíly jsou
nezbytně nutné
pro vybrané zařízení:
Jeden oddíl pro
root adresář
/
.
Pro bootování v
UEFI
režimu:
EFI systémový oddíl
.
Chcete-li vytvořit bloková zařízení pro
LVM
,
systémové šifrování
nebo
RAID
, udělejte to nyní.
Užijte
fdisk
nebo
parted
k úpravě tabulky diskových oddělení. Například:
# fdisk
/dev/the_disk_to_be_partitioned
Poznámka
Pokud se disk nezobrazí,
ujistěte se, že diskový ovladač není v RAID režimu
.
Pokud disk, ze kterého chcete bootovat
již obsahuje EFI systémový oddíl
, nevytvářejte nový, ale využijte ten již existující.
Swap
prostor může být nastaven na
swap souboru
pro systémy souborů, které to podporují.
Příkladné rozložení
UEFI s
GPT
Montážní bod
Oddíl
Druh oddílu
Doporučená velikost
/mnt/boot
1
/dev/
efi_system_partition
EFI systémový oddíl
Alespoň 300 MiB
[SWAP]
/dev/
swap_partition
Linux swap
Víc než 512 MiB
/mnt
/dev/
root_partition
Linux x86-64 root (/)
Zbytek zařízení
Jiné montážní body
, jako například
/mnt/efi
, jsou dostupné, pokud využívaný boot loader je schopný načíst kernel a initramfs obrazy z root oddílu. Vizte varování v
Arch boot process#Boot loader
.
BIOS s
MBR
Montážní bod
Oddíl
Druh oddílu
Doporučená velikost
[SWAP]
/dev/
swap_partition
Linux swap
Víc než 512 MiB
/mnt
/dev/
root_partition
Linux
Zbytek zařízení
Vizte také
příklady rozložení
.
Naformátujte diskové oddíly
Až budou diskové oddíly vytvořeny, každý z nich musí být naformátován vhodným
souborovým systémem
. Vizte
vytváření souborového systému
pro detaily.
Například k vytvoření Ext4 souborového systému v
/dev/
root_partition
použijte:
# mkfs.ext4 /dev/
root_partition
Pokud jste vytvořili oddíl pro
swap
, inicializujte jej pomocí
mkswap(8)
:
# mkswap /dev/
swap_partition
Poznámka
Pro naskládané blokové zařízení (stacked block device) zaměňte
/dev/
*_partition
za vhodnou cestu k blokovému zařízení.
Vytvořili-li jste EFI systémový oddíl,
naformátujte jej
na FAT32 přes
mkfs.fat(8)
.
Varování
Pouze naformátujte EFI systémový oddíl, pokud jste jej vytvořili v předchozím kroce. Pokud se tento oddíl již na disku nachází, reformátováním můžete zničit bootloadery jiných nainstalovaných operačních systémů.
# mkfs.fat -F 32 /dev/
efi_system_partition
Nasaďte souborové systémy
Nasaďte root adresář na
/mnt
. Například pokud root adresář je
/dev/
root_partition
:
# mount /dev/
root_partition
/mnt
Vytvořte zbývající montážní body (například
/mnt/efi
) a nasaďte je na vhodné adresáře.
Tip
Využijte
mount(8)
spolu s
--mkdir
možností k vytvoření uvedeného montážního bodu. Místo toho můžete samozřejmě použít
mkdir(1)
ještě předtím.
Pro UEFI systémy nasaďte EFI systémový oddíl:
# mount --mkdir /dev/
efi_system_partition
/mnt/boot
Pokud jste vytvořili
swap
adresář, povolte jej přes
swapon(8)
:
# swapon /dev/
swap_partition
genfstab(8)
později rozezná nasazené souborové systémy a swap.
Instalace
Vyberte zrcadlové sítě
Balíčky k instalaci musí být stáhnuty ze
zrcadlových sítí
, jež jsou vypsány v
/etc/pacman.d/mirrorlist
. V instalačním prostředí po připojení k internetu
reflector
aktualizuje seznam zrcadlových sítí vybráním 20 nedávno sladěných HTTPS zrcadlových sítí a zařadí je podle rychlosti stahování.
Čím výš je zrcadlový server postaven v seznamu, tím vyšší přednost má při stahování balíčku. Měli byste se podívat na tento soubor, abyste se ujistili, že je vhodný. Pokud není,
pozměňte
jej podle potřeb, a posuňte geograficky nejbližší zrcadlové sítě na vrchol seznamu; nicméně měl by se brát zřetel i na jiné vlivy.
Tento soubor bude později zkopírován do nového systému pomocí
pacstrapu
, tudíž se vyplatí jej dobře nastavit.
Nainstalujte potřebné balíčky
Použijte
pacstrap(8)
skript pro instalaci
base
balíčku, Linux
kernelu
a firmwaru pro většinu hardwaru:
# pacstrap -K /mnt base linux linux-firmware
Tip
Můžete zaměnit
linux
za libovolný
kernel
balíček podle potřeb. Můžete jej též zcela vynechat, pokud systém instalujete ve
virtuálním prostředí
.
Můžete vynechat instalaci firmwarových balíčků, pokud systém instalujete na virtuálním stroji nebo v izolovaném prostředí.
Balíček
base
neobsahuje všechny nástroje z instalačního prostředí, proto instalace některých dalších balíčků může být potřeba pro plně funkční základní systém. Zvažte instalaci:
uživatelských utilit pro správu
souborových systémů
, které budou užity na systému,
utilit pro přístup k
RAID
či
LVM
diskovým oddílům,
konkrétního firmwaru pro jiná zařízení, který není obsažen v
linux-firmware
(například
sof-firmware
pro
zvukové karty
),
softwaru potřebného pro
spravování sítě
(například správce sítě či DHCP klient),
textového editoru
balíčků pro přístup k dokumentaci v
man
a
info
stránkách:
man-db
,
man-pages
a
texinfo
.
K
instalaci
jiných balíčků či skupin balíčků přidejte jejich jména k
pacstrap
příkazu zmíněnému výše (a oddělte je mezerou) nebo použijte
pacman
, zatímco jste
změnili root na nový systém
. Pro porovnání můžete najít balíčky použité v instalačním prostředí na
pkglist.x86_64.txt
.
Nakonfigurujte systém
Fstab
Vygenerujte
fstab
soubor (užijte
-U
nebo
-L
k definování pomocí
UUID
či návěstí v tomto pořadí):
# genfstab -U /mnt >> /mnt/etc/fstab
Zkontrolujte výsledný
/mnt/etc/fstab
soubor a
upravte
jej, vyskytují-li se chyby.
Chroot
Změňte root
na nový systém:
# arch-chroot /mnt
Časová zóna
Nastavte
časovou zónu
:
# ln -sf /usr/share/zoneinfo/
Region
/
City
/etc/localtime
Spusťte
hwclock(8)
k vygenerování
/etc/adjtime
:
# hwclock --systohc
Tento příkaz předpokládá, že hardwarový čas je nastaven na
UTC
. Vizte
časové standardy
pro detaily.
Lokalizace
Upravte
/etc/locale.gen
a odkomentujte
en_US.UTF-8 UTF-8
a jiné potřebné lokály. Následně je vygenerujte příkazem:
# locale-gen
Vytvořte
locale.conf(5)
soubor a
nastavte LANG proměnnou
následovně:
/etc/locale.conf
LANG=
en_US.UTF-8
Pokud jste
nastavili rozložení konzolové klávesnice
, učiňte změny stálými v
vconsole.conf(5)
:
/etc/vconsole.conf
KEYMAP=
de-latin1
Síťové nastavení
Vytvořte
hostname
soubor:
/etc/hostname
myhostname
Dokončete
síťové nastavení
pro nově nainstalované prostředí. Například můžete nainstalovat software pro
spravování sítě
.
Initramfs
Vytváření nového
initramfs
většinou není nutné, jelikož
mkinitcpio
bylo spuštěno při instalaci
kernelového balíčku
přes
pacstrap
.
Pro
LVM
,
systémové šifrování
nebo
RAID
, upravte
mkinitcpio.conf(5)
a znovu vytvořte initramfs obraz:
# mkinitcpio -P
Root heslo
Nastavte root
heslo
:
# passwd
Boot loader
Vyberte a nainstaultje
boot loader
vhodný pro Linux. Máte-li Intel či AMD CPU, povolte
microcode
aktualizace.
Restart
Odejděte z chroot prostředí příkazem
exit
či zkratkou
Ctrl+d
.
Dodatečně můžete ručně odpojit všechny diskové oddíly pomocí příkazu
umount -R /mnt
: toto Vám umožní si všimnout "zaměstnaných" oddílů. Můžete pak vyhledat příčinu přes
fuser(1)
.
Nakonec restartujte systém příkazem
reboot
:
systemd
odpojí všechny stále nasazen oddíly. Nezapomeňte odstranit instalační médium a potom se přihlásit do nového systému pod root účtem.
Po instalaci
Vizte
obecná doporučení
pro návod, jak spravovat systém (vytváření uživatelských účtů bez práv, nastavování grafického rozhraní, zvuku či touchpadu, atd.).
Pro plný seznam aplikací, o které byste mohli mít zájem, vizte
seznam aplikací
.