Opštinskom Sudu U Novom Sadu
Novi Sad
Tužilja : BOSANAC MARIJA iz Novog Sada , ul. Cara Dušana br. 20 , koju zastupa adv. Josip Murgaški iz Novog Sada , po priloženom punomoćju
Tužena : KOKOT SILVIJA iz Novog Sada , ul. Cara Dušana br. 20
Tužba RADI RASKIDA UGOVORA O DOŽIVOTNOM IZDRŽAVANjU
Tužilja Bosanac Marija , kao primalac izdržavanja , zaključila je sa tuženom Kokot Silvijom , kao davaocem izdržavanja , ugovor o doživotnom izdržavanju 11. septembra 1996. godine .
Tim ugovorom tužena kao davalac izdržavanja se obavezala da tužilji kao primaocu izdržavanja , dok je god živa , obezbeđuje : a ) svakodnevnu redovnu ishranu , b ) potrebnu odeću i obuću , c ) održavanje lične higijene i higijene stana , d ) potrebnu negu i pažnju u bolesti , e ) potrebnu lekarsku negu .
Tužena je preuzela i obavezu da plaća sve troškove , dažbine i naknade koje terete stan tužilje , kao i da primaoca izdržavanja nakon smrti sahrani na grobnom mestu koje poseduje primalac izdržavanja , u skladu sa mesnim običajima .
S druge strane , u naknadu za to , tužilja – primalac izdržavanja ostavlja tuženoj nakon svoje smrti dvosoban stan površine 56 m2 u Novom Sadu , u ulici Cara Dušana br. 20
DOKAZ : Ugovor o doživotnom izdržavanju 3. R. 606/96 od 11. septembra 1996. godine
Odnosi između ugovarača od početka primene ovog ugovora nisu bili naročito dobri , ali su se od pre dve godine izmenili i pogoršali tako da su primalac i davalac izdržavanja sada u veoma lošim odnosima , ne kontaktiraju i ne govore i ne ostvaruje se svrha ugovora o doživotnom izdržavanju koji je između njih zaključen .
Tužilja je sa tuženom zaključila predmetni ugovor u želji da kao stara osoba ( 88 godina ) ima adekvatnu svakodnevnu ishranu i materijalnu pomoć kao i stalnu pažnju i negu od strane tužene .
Smatrala je da će tužena , kao njena susetka ( stan do stana ) pokazati potrebnu brigu i pažnju prema njoj i dala joj je ključeve od svog stana .
Otvorena srca , bezrezervno i emotivno je prihvatila tuženu i njenu porodicu želeći i sama da , makar ponekad , oseti deo porodične atmosfere i topline od strane tužene i iz njenog doma .
Verovala je da joj brige , pažnje i nege od strane tužene neće manjkati i da će tužena ako ne iz emocija i moralnih pobuda za to biti motivisana makar materijalnim interesima s obzirom da joj zauzvrat stoji u izgledu sticanje materijalnog dobra velike vrednosti .
Međutim , od samog početka ugovora tužilja je primetila da se tužena prema njoj i prema obavezama koje je preuzela , ne odnosi iskreno , odgovorno i pošteno .
Umesto da svakodnevno ima urednu ishranu , tužilji su jednom sedmično donošene namirnice sa pijace , i to tako lošeg kvaliteta da ih sama sebi nikada ne bi takve kupila ( probrano , špatno , neizgledno , neukusno ) .
Iako davalac izdržavanja – tužena - živi u stanu do nje , nije joj donosila toplu hranu i kuvana jela iako se to po ugovoru podrazumevalo .
Nijedno parče odeće , niti jedan komad obuće , pa makar i kućne papuče , tužena joj nije do sada kupila ili na drugi način obezbedila , iako se na to obavezala ugovorom , a tužilja je itekako imala potrebe za tim .
U pogledu održavanja higijene tužilja je bila prepuštena sama sebi : sama je prala svoju posteljinu i rublje , sama peglala , sama čistila kupatilo , vukla usisivač po kući .
U ostvarivanju lekarske nege takođe je bila prepuštena sebi – umesto da ide s njom , pomogne joj da se popne uz stepenice u Domu zdravlja , kontaktira sa medicinskim osobljem i administracijom – tužena je sve to potpuno zanemarila smatrajući , verovatno , da je dovoljno da njen suprug , koji je inače taksista , tužilju preveze i ostavi ispred Doma zdravlja da se sama snalazi , onemoćala i bolesna , sa svojih 88 godina .
Sliku odnosa tužene – davaoca izdržavanja prema tužilji upotpunjuje i činjenica da tužena nije dozvolila tužilji da makar malo vremena provede sa njenom porodicom prilikom novogodišnjih dočeka , kao i njena izjava : » Neću da Mara jede s nama jer gleda u Nikolu pa dete ne može da jede « .
Zbog toga što davalac izdržavanja nije ispunjavala ugovor , odnosno što se ponašala prema primaocu izdržavanja nekorektno , zanemarujući je i čineći sve na štetu primaoca , dakle upravo suprotno od onog što je po ugovoru o doživotnom izdržavanju bila obavezna , primalac izdržavanja je još pre dve godine podigla tužbu za raskid ugovora o doživotnom izdržavanju , ali je na nagovore komšija i ubeđivanje muža tužene – Kokot Vladimira odustala od tog postupka .
Vrhunac neiskrenog i nepoštenog odnosa tužene prema tužilji usledio je nakon toga .
To je događaj koji se desio 1998. godine kada je tužilja u svom garderobnom ormanu zatekla ispreturane stvari , što je učinila tužena koja je jedina imala ključeve od njenog stana , i tom prilikom tužilja je konstatovala da joj nedostaje njena jedina i za nevolju namenjena ušteđevina u iznosu od 1100 DEM .
Suprug tužene je u vezi s tim kazao tužilji : » Silvija ti je uzela te pare zato što si htela da je izbaciš iz ugovora « ...
Time je tužena prokockala sve preostalo poverenje , tužilja je promenila bravu na vratima , odnosi između njih postali su još lošiji i takvi su , nepromenjeno , do danas .
Dokaz : - saslušanje stranaka
- saslušanje svedoka Vladimira Kokota iz Novog Sada , ul. Cara Dušana 20
Tužilja nije zahtevna osoba .
Uz to je i darežljiva – mnoge stvari je dala tuženoj , a posebno zlatni lanac i zlatnu narukvicu ( na ovom drugom je tužena danima insistirala ) , kao i razne delove posteljine .
Pokretna je , razumna , vedrog je duha , spremna da razume i opravda .
Prihvatila bi svaku iskrenu ispriku da je tužena želela i htela da joj objasni razloge zanemarivanja i ovlašnog izvršavanja svojih ugovornih obaveza .
Ili da je nije potkradala već pozajmila i vratila novac .
Tužena je nije udostojila bilo kakvog objašnjenja niti uvažavanja njene ličnosti , njenih godina i , na kraju , njene imovine .
Od 1998. su se odnosi između stranaka definitivno pogoršali i postali nepodnošljivi u toj meri da je prestao svaki međusobni kontakt , tako da postojeći ugovor o doživotnom izdržavanju nema smisla niti svrhe dalje održavati na pravnoj snazi .
Zbog toga , tužilja predlaže sudu da provede postupak u ovoj pravnoj stvari i u skladu sa članom 201. Zakona o nasleđivanju Srbije , raskine ovaj ugovor i u tom cilju donese Presudu
Raskida se ugovor o doživotnom izdržavanju 3. R. 606/96 zaključen 11. septembra 1996. godine pred Opštinskim sudom u Novom Sadu između Bosanac Marije iz Novog Sada , kao primaoca izdržavanja i Kokot Silvije iz Novog Sada , kao davaoca izdržavanja , zbog neizvršavanja obaveza od strane davaoca izdržavanja i trajno poremećenih odnosa između davaoca i primaoca izdržavanja .
Tužilja , Bosanac Marija