U Ime Naroda VIŠI SUD U BEOGRADU , sudija Marko Perić , kao sudija pojedinac , u parnici tužilje Vesne Zlatić , ul. Kajmakčalanska br. 7 u Beogradu , protiv tuženih Darka Katića i Ene Katić , radi poništaja nasledničke izjave i utvrđenja prava vlasništva , doneo je nakon održane glavne i javne rasprave , dana 12. februara 2012. godine sledeću Presudu
ODBIJA SE tužbeni zahtev tužilje kojim je traženo da se poništi naslednička izjava data od strane tužilje Vesne Zlatić na zapisniku kod Petog opštinskog suda u Beogradu dana 04. 05. 2000. godine u predmetu O. br. 1122/2000 .
ODBIJA SE tužbeni zahtev tužilje kojim je traženo da se utvrdi da tužilji Vesni Zlatić po osnovu zakonskog reda nasleđivanja na zaostavštini iza pok. oca Radana Katića pripada pravo vlasništva na 1/3 od 3/10 idealnog dela na stanu u ul. Petra Kočića br. 11 u Beogradu .
OBAVEZUJE SE tužilja da tuženima solidarno naknadi troškove postupka u iznosu od 99.500 dinara u roku od 15 dana od dana prijema pisanog otpravka presude pod pretnjom izvršenja .
Obrazloženje
Tužilja je u tužbi i tokom postupka navela da je ona ćerka , prvotuženi sin a drugotužena unuka iza pok. Radana Katića , bivšeg Beograda , koji je preminuo 1996. godine i iza sebe ostavio vanknjižno pravo vlasništva na stanu br. 1 u ul. Petra Kočića br. 11 u Beogradu , koji je po strukturi petoiposoban stan površine 167 m2 , a koji je stekao po osnovu ugovora o prodaji stana u društvenoj svojini na kome je pravo raspolaganja imala Država SFRJ zaključenog između Skupštine SFRJ i sada pok. Radana Katića .
Tužilja je sa majkom sada pok. Milicom Katić postigla usmeni sporazum , posle smrti svoga oca Radana Katića a pre održane ostavinske rasprave , da će se odreći svog naslednog dela na zaostavštini iza oca , u korist svog brata ovde tuženog Darka Katića , a da će joj zauzvrat majka Milica Katić isplatiti u roku od 2 godine iznos od 704.250,00 dinara a koji iznos predstavlja 1/6 vrednosti predmetnog stana u ul. Petra Kočića br. 1 , te su zaključile pismeni sporazum a kojim je u drugom stavu navedeno da će tuženi navedeni iznos isplatiti u slučaju smrti njihove majke Milice Katić .
Sporazum je overen u sudu .
Tužilja se , obzirom na dogovor sa majkom , na ostavinskoj raspravi održanoj povodom raspravljanja zaostavštine iza pok. Radana Katića , odrekla svog naslednog dela u korist svog brata ovde prvotuženog Darka .
Nakon toga , tužilja je dobila iznos od 13.000 USD od zakupnine spornog stana , te su tuženi odbili da joj isplate ostatak .
Predložila je da sud usvoji tužbeni zahtev .
Troškove postupka je tražila i bliže ih je opredelila .
Prvotuženi je u odgovoru na tužbu i tokom postupka osporio činjenične navode iznete u tužbi i osnovanost tužbenog zahteva , navodeći da je dogovor između tužilje i sada pok. Milice Katić i tuženog ispoštovan , da je sporni stan bio izdavan Ambasadi Sirije u zakup , te da je tužilja na ime te zakupnine u periodu od avgusta 2000. godine do avgusta 2001. godine primila iznos od 13.000 USD što je ekvivalentno iznosu od 30.000 DEM obzirom na usmeni sporazum koji su postigli tužilja , sada pok. majka njihova Milica Katić i tuženi Darko .
Smatra da je tužilja navedenim iznosom namirena te da ne postoji ni prevara niti zabluda kod tužilje u pogledu negativne nasledničke izjave .
Predložio je da sud odbije tužbeni zahtev .
Troškove postupka je tražio i bliže ih opredelio .
Tokom postupka , majka tužilje Milica Katić je preminula , pa je tužilja označila kao pravnog sledbenika iza pok. Milice Katić unuku Enu Katić .
Drugotužena Ena Katić kao pravni sledbenik iza pok. Milice Katić je navela da je u vreme sklapanja sporazuma bila u inostranstvu te kako je bila prisna sa svojom bakom Milicom Katić upoznata je bila sa činjenicom da su tužilja i pok. Milica Katić sklopile sporazum da se tužilja odrekne svog naslednog dela na stanu u ul. Petra Kočića br. 11 u korist prvotuženog Darka i da će tužilji na ime toga biti isplaćen iznos od 30.000 DEM .
Članom 213 Zakona o nasleđivanju je propisano da se naslednik može odreći nasleđa izjavom pred sudom do okončanja prvostepenog postupka za raspravljanje zaostavštine .
Članom 214 Zakona o nasleđivanju stav 3 propisano je da je izjava o odricanju nasleđa neopoziva , dok je stavom 4 propisano da naslednik koji se odrekao nasleđa može zahtevati poništaj izjave o odricanju ako je ona posledica prinude , pretnje , prevare ili zablude .
Članom 61 stav 1 Zakona o obligacionim odnosima propisano je da je zabluda bitna ako se odnosi na bitna svojstva predmeta , na lice sa kojim se zaključuje ugovor ako se zaključuje s obzirom na to lice , kao i na okolnosti koje se po običajima u prometu ili po nameri stranaka smatraju odlučnim , a strana koja je u zabludi ne bi inače zaključila ugovor takve sadržine .
Polazeći od utvrđenog činjeničnog stanja i citiranih odredbi , sud je odlučio kao u izreci presude i tužbeni zahtev tužilje odbio kao neosnovan .
Naime , sud je ceneći izjavu pok. Milice Katić od 04. 05. 2000. godine , kojom se ista obavezala tužilji na isplatu novčanog iznosa od 704.250,00 dinara na ime 1/6 vrednosti stana u ul. Petra Kočića br. 11 a kojom se u slučaju njene smrti obavezuje prvotuženi Darko Katić da isplati navedeni iznos , a da je ista bez uticaja na drugačije odlučivanje u ovoj pravnoj stvari .
Ovo sa razloga što na izjavi pored potpisa pok. Milice Katić ne postoji i potpis prvotuženog Darka Katića te stoga ista ne može da proizvodi pravno dejstvo u odnosu na prvotuženog , a imajući u vidu i iskaz same pok. Milice Katić da ona ne može sa sigurnošću tvrditi da je potpis na izjavi zaista njen .
Sud je utvrdio da su tužilja , prvotuženi i sada pok. Milica Katić postigli sporazum , nakon smrti Radana Katića a pre otvaranja ostavinske rasprave , kojim su ugovorili da će tužilji , ukoliko se odrekne svog naslednog dela na predmetnom stanu u ul. Petra Kočića br. 11 , isplatiti iznos od 31.000 DEM .
Na održanoj ostavinskoj raspravi 04. 05. 2000. godine za zakonske naslednike na zaostavštini iza pok. Radana Katića na osnovu zakona i međusobnog sporazuma su oglašeni Katić Milica sa 1/10 idealnog dela na predmetnom stanu sa pravom plodouživanja na 9/10 idealnog dela , i Katić Darko sa 9/10 idealnog dela .
U obrazloženju navedenog ostavinskog rešenja je konstatovano da je na ročištu održanom dana 04. 05. 2000. godine , Vesna Zlatić ćerka ostavioca Radana Katića dala nasledničku izjavu da se odriče nasleđa u korist svog brata Katić Darka .
Takođe je utvrđeno , da je prvotuženi stan koji je posedovao u svom vlasništvu u ul. Otona Župančića zajedno sa stanom u ul. Vase Pelegića koji su posedovali roditelji tužilje i prvotuženog , uložio prilikom zamene istih za stan u ul. Petra Kočića br. 11 koji se formalno vodio na pok. Radana Katića .
Na ručku koji je organizovan od strane tužilje , a posle održane ostavinske rasprave , kojom prilikom su prisutni bili tužilja , prvotuženi , pok. Milica Katić , svedok Milutin Nićiforović , potvrđen je dogovor da će tužilja na ime odricanja od svog naslednog dela dobiti 31.000 DEM i to od zakupnine , izdavanjem predmetnog stana .
Takođe je utvrđeno da je tužilja na ime postignutog sporazuma kroz sukcesivne isplate primila iznos 13.000 USD od zakupa predmetnog stana što predstavlja vrednost od 31.000 DEM imajući u vidu odnos nemačke marke i američkog dolara u vreme postizanja sporazuma kao i vrednost ustupljenog naslednog dela .
Imajući napred navedeno u vidu , kao i citirane propise , sud je utvrdio da tužilja nije bila u zabludi prilikom davanja nasledničke izjave , niti je istu dala pod uticajem prevare , pretnje i prinude shodno članu 61 Zakona o obligacionim odnosima , ovo sa razloga što je tužilji nakon održane ostavinske rasprave kroz sukcesivne isplate i to od zakupa predmetnog stana isplaćena vrednost od 13.000 USD odnosno 31.000 DEM kao što je među strankama to nesporno utvrđeno .
Kako se jednom data naslednička izjava bilo ona pozitivna ili negativna smatra konačnom , kao i da se poništaj nasledničke izjave može tražiti do završetka ostavinske rasprave jer se do tog momenta i može dati nova naslednička izjava shodno članu 213 Zakona o nasleđivanju , to se u konkretnom slučaju ne može zahtevati poništaj iste obzirom da poništaj izjave nije istaknut do okončanja ostavinske rasprave kao i činjenice da naslednička izjava nije data pod uticajem zablude , prevare , prinude i pretnje što je jedan od uslova za poništaj nasledničke izjave , te je sud odlučio kao u stavu prvom i drugom izreke presude .
Sud je prilikom donošenja odluke , cenio i ostale izvedene dokaze , ali ih posebno ne obrazlaže , jer isti nisu od uticaja na drugačije odlučivanje u ovoj pravnoj stvari .
Odluka o troškovima postupka doneta je shodno odredbi člana 146 , 149 , 220 i 159 Zakona o parničnom postupku , te su tuženima na osnovu specificiranog troškovnika za zastupanje od strane advokata uvećano za 50% na ime zastupanja 2 parnične stranke , priznati troškovi na ime sastava 25 obrazloženih podnesaka u iznosu od 42.187,50 dinara uvećano za 50% što ukupno čini iznos od 63.281,29 dinara , na ime zastupanja na 42 održanih ročišta u iznosu od 44.062,50 dinara uvećano za 50% što ukupno čini iznos od 66.093,75 dinara i sudska taksa na odgovor na tužbu u iznosu od 28.125,00 dinara , što sve ukupno čini iznos od 99.500,04 dinara , a sve odmereno shodno AT i TT .
Viši sud u Beogradu
Predsednik veća - sudija
POUKA O PRAVNOM LEKU : Protiv ove presude može se izjaviti žalba Apelacionom sudu u Beogradu u roku od 15 dana od dana prijema pismenog otpravka a preko ovog suda