Zakon O Osnovama Svojinskopravnih Odnosa
( " Sl. list SFRJ " , br. 6/80 i 36/90 , " Sl. list SRJ " , br. 29/96 i " Sl. glasnik RS " , br. 115/2005 - dr. zakon )
Glava I
Osnovna Načela
Član 1
Fizička i pravna lica mogu imati pravo svojine na pokretnim i nepokretnim stvarima .
Član 2
( Brisan )
Član 3
Vlasnik ima pravo da svoju stvar drži , da je koristi i da njome raspolaže , u granicama određenim zakonom .
Svako je dužan da se uzdržava od povrede prava svojine drugog lica .
Član 4
Vlasnik ostvaruje pravo svojine u skladu sa prirodom i namenom stvari .
Zabranjeno je vršenje prava svojine protivno cilju zbog koga je zakonom ustanovljeno ili priznato .
Član 5
Vlasnik nepokretnosti dužan je da se pri korišćenju nepokretnosti uzdržava od radnji i da otklanja uzroke koji potiču od njegove nepokretnosti , kojima se otežava korišćenje drugih nepokretnosti ( prenošenje dima , neprijatnih mirisa , toplote , čađi , potresa , buke , oticanja otpadnih voda i sl. ) preko mere koja je uobičajena s obzirom na prirodu i namenu nepokretnosti i na mesne prilike , ili kojima se prouzrokuje znatnija šteta .
Bez posebnog pravnog osnova zabranjeno je vršenje smetnji iz stava 1. ovog člana posebnim uređajima .
Član 6
Na stvari na kojoj postoji pravo svojine može se zasnovati pravo službenosti , pravo stvarnog tereta i pravo zaloge , pod uslovima određenim zakonom .
Zabranjeno je vršenje prava iz stava 1. ovog člana protivno cilju zbog koga su zakonom ustanovljena ili priznata .
Glava II
Pravo Svojine
1. Predmet prava svojine
Član 9
Fizička i pravna lica mogu imati pravo svojine na stambenim zgradama , stanovima , poslovnim zgradama , poslovnim prostorijama , poljoprivrednom zemljištu i drugim nepokretnostima , osim na prirodnim bogatstvima koja su u državnoj svojini .
Fizička i pravna lica mogu imati pravo svojine i na pojedinim dobrima u opštoj upotrebi i na gradskom građevinskom zemljištu , u skladu sa zakonom , kao i na šumama i šumskom zemljištu - u granicama utvrđenim zakonom .
Član 13
Više lica imaju pravo susvojine na nepodeljenoj stvari kada je deo svakog od njih određen srazmerno prema celini ( idealni deo ) .
Ako suvlasnički delovi nisu određeni , pretpostavlja se da su jednaki .
Član 14
Suvlasnik ima pravo da stvar drži i da je koristi zajedno sa ostalim suvlasnicima srazmerno svom delu , ne povređujući prava ostalih suvlasnika .
Suvlasnik može raspolagati svojim delom bez saglasnosti ostalih suvlasnika .
U slučaju prodaje suvlasničkog dela ostali suvlasnici imaju pravo preče kupovine samo ako je to određeno zakonom .
Član 15
Suvlasnici imaju pravo da zajednički upravljaju stvarju .
Za preduzimanje poslova redovnog upravljanja stvarju potrebna je saglasnost suvlasnika čiji delovi zajedno čine više od polovine vrednosti stvari .
Ako se u slučajevima iz stava 2. ovog člana ne postigne saglasnost , a preduzimanje posla je neophodno za redovno održavanje stvari , o tome odlučuje sud .
Za preduzimanje poslova koji prelaze okvir redovnog upravljanja ( otuđenje cele stvari , promena namene stvari , izdavanje cele stvari u zakup , zasnivanje hipoteke na celoj stvari , zasnivanje stvarnih službenosti , veće popravke i sl. ) potrebna je saglasnost svih suvlasnika .
Suvlasnici mogu poveriti upravljanje stvarju jednom ili nekolicini suvlasnika ili trećem licu .
Troškove korišćenja , upravljanja i održavanja stvari i ostale terete koji se odnose na celu stvar snose suvlasnici srazmerno veličini svojih delova .
Član 16
Suvlasnik ima pravo da u svako vreme zahteva deobu stvari , osim u vreme u koje bi ta deoba bila na štetu drugih suvlasnika , ako zakonom nije drukčije određeno .
Pravo iz stava 1. ovog člana ne zastareva .
Ništav je ugovor kojim se suvlasnik trajno odriče prava na deobu stvari .
Suvlasnici sporazumno određuju način deobe stvari , a u slučaju da se ne može postići sporazum , odlučuje sud .
Sud će odlučiti da se deoba izvrši prodajom stvari ako je fizička deoba nemoguća ili je moguća samo uz znatno smanjenje vrednosti stvari .
Suvlasniku kome je deobom pripala stvar ili deo stvari ostali suvlasnici jamče za pravne i fizičke nedostatke stvari u granicama vrednosti svojih suvlasničkih delova .
Pravo iz stava 6. ovog člana gasi se protekom tri godine od deobe stvari .
Član 17
Susvojina postoji i na nepodeljenoj stvari čiji su delovi u različitim oblicima svojine .
Član 27
Pravo svojine na plodove koje stvar daje pripada vlasniku stvari .
Savestan držalac , plodouživalac i zakupac stvari koja daje plodove stiče pravo svojine na plodove u trenutku njihovog odvajanja .
Plodovi iz stava 2. ovog člana , do njihovog odvajanja , sastavni su deo stvari i pripadaju njenom vlasniku .
Član 33
Na osnovu pravnog posla pravo svojine na nepokretnost stiče se upisom u javnu knjigu ili na drugi odgovarajući način određen zakonom .
Član 34
Na osnovu pravnog posla pravo svojine na pokretnu stvar stiče se predajom te stvari u državinu sticaoca .
Predaja pokretne stvari smatra se izvršenom i predajom isprave na osnovu koje sticalac može raspolagati tom stvari , kao i uručenjem nekog dela stvari ili izdvajanjem ili drugim označavanjem stvari koje znači predaju stvari .
3. Zaštita prava svojine
Član 37
Vlasnik može tužbom zahtevati od držaoca povraćaj individualno određene stvari .
Vlasnik mora dokazati da na stvari čiji povraćaj traži ima pravo svojine , kao i da se stvar nalazi u faktičkoj vlasti tuženog .
Pravo na podnošenje tužbe iz stava 1. ovog člana ne zastareva .
Glava III
Pravo Službenosti
Član 49
Stvarna službenost je pravo vlasnika jedne nepokretnosti ( povlasno dobro ) da za potrebe te nepokretnosti vrši određene radnje na nepokretnosti drugog vlasnika ( poslužno dobro ) ili da zahteva od vlasnika poslužnog dobra da se uzdržava od vršenja određenih radnji koje bi inače imao pravo vršiti na svojoj nepokretnosti .
Stvarna službenost se može ustanoviti na određeno vreme ili za određeno doba godine .
Član 50
Stvarna službenost vrši se na način kojim se najmanje opterećuje poslužno dobro .
Ako je za vršenje stvarne službenosti potrebno korišćenje nekog uređaja ili preduzimanje neke radnje , troškove održavanja tog uređaja i preduzimanje te radnje snosi vlasnik povlasnog dobra .
Ako uređaj ili radnja služi i interesima vlasnika poslužnog dobra , troškove održavanja tog uređaja i troškove preduzimanja te radnje snose , srazmerno koristi koju imaju , vlasnik povlasnog dobra i vlasnik poslužnog dobra .
Član 51
Stvarna službenost zasniva se pravnim poslom , odlukom državnog organa i održajem .
Član 52
Na osnovu pravnog posla stvarna službenost stiče se upisom u javnu knjigu ili na drugi odgovarajući način određen zakonom .
Član 53
Odlukom suda ili drugog državnog organa stvarna službenost ustanovljava se kada vlasnik povlasnog dobra u celini ili delimično ne može koristiti to dobro bez odgovarajućeg korišćenja poslužnog dobra , kao i u drugim slučajevima određenim zakonom .
Službenost iz stava 1. ovog člana stiče se danom pravnosnažnosti odluke , ako zakonom nije drukčije određeno .
Na zahtev vlasnika poslužnog dobra , nadležni državni organ utvrđuje i odgovarajuću naknadu koju je vlasnik povlasnog dobra dužan da plati vlasniku poslužnog dobra .
Član 54
Stvarna službenost stiče se održajem kada je vlasnik povlasnog dobra faktički ostvarivao službenost za vreme od 20 godina a vlasnik poslužnog dobra se tome nije protivio .
Stvarna službenost se ne može steći održajem ako je vršena zloupotrebom poverenja vlasnika ili držaoca poslužnog dobra , silom , prevarom ili ako je službenost ustupljena do opoziva .
Član 55
( Brisan )
Član 56
Vlasnik povlasnog dobra može zahtevati da se prema vlasniku poslužnog dobra utvrdi postojanje stvarne službenosti .
Na tužbu iz stava 1. ovog člana shodno se primenjuju odredbe člana 37. stav 2. ovog zakona .
Član 57
Ako se vlasnik povlasnog dobra neosnovano sprečava ili ometa u vršenju stvarne službenosti , on može tužbom zahtevati da to sprečavanje ili ometanje prestane .
Član 58
Stvarna službenost prestaje ako se vlasnik poslužnog dobra protivi njenom vršenju a vlasnik povlasnog dobra tri uzastopne godine nije vršio svoje pravo .
Vlasnik poslužnog dobra može zahtevati da prestane pravo stvarne službenosti kada ona postane nepotrebna za korišćenje povlasnog dobra ili kad prestane drugi razlog zbog koga je ona zasnovana .
Stvarna službenost prestaje ako se ne vrši za vreme potrebno za njeno sticanje održajem , kada isto lice postane vlasnik poslužnog i povlasnog dobra ili propašću povlasnog , odnosno poslužnog dobra .
Član 59
Ako se podeli povlasno dobro , stvarna službenost ostaje u korist svih njegovih delova .
Vlasnik poslužnog dobra može zahtevati da stvarna službenost vlasnika pojedinog dela podeljenog povlasnog dobra prestane ako stvarna službenost ne služi za potrebe tog dela .
Ako je podeljeno poslužno dobro , stvarna službenost ostaje samo na delovima na kojima je vršena .
Član 60
Pravo plodouživanja , pravo upotrebe , pravo stanovanja , kao i pravo stvarnog tereta uređuju se zakonom .