Poslovni broj Gž. 3995/11
U Ime Naroda Apelacioni sud u Novom Sadu , u veću sudija Lajoš Korman , predsednika veća , Vedrane Tomić i Tome Zdravković , članova veća , u pravnoj stvari tužioca Milovan Čanka iz Futoga , koga zastupa Branimir Jelkica , advokat iz Kikinde , protiv tužene REPUBLIKE SRBIJE čiji je zakonski zastupnik Republički javni pravobranilac , radi povrede člana 6. stava 1. Evropske konvencije , odlučujući o žalbi tužene izjavljenoj protiv presude Osnovnog suda u Zrenjaninu , poslovni broj P. 998/11 od 01. 10. 2011. godine , u nejavnoj sednici veća održanoj dana 10. 12. 2011. godine , doneo je : Rešenje
Žalba tužene SE USVAJA i presuda Osnovnog suda u Zrenjaninu , poslovni broj P. 998/11 od 01. 10. 2011. godine u pobijanom usvajajućem delu tužbenog zahteva UKIDA i tužba u tom delu ODBACUJE .
OBAVEZUJE SE tužilac da tuženoj naknadi troškove sastava žalbe u iznosu od 18.750,00 dinara u roku od 15 dana pod pretnjom izvršenja .
Obrazloženje
Pobijanom presudom odbijen je prigovor litispendencije , delimično je usvojen tužbeni zahtev pa je obavezana tužena da tužiocu u roku od 15 dana isplati novčani iznos od 1.000.000,00 dinara na ime zadovoljenja zbog povrede prava tužioca na pravično suđenje iz člana 23. stav 1. Ustava Republike Srbije i analogne pravne norme iz člana 6. stava 1. Evropske konvencije za zaštitu ljudskih prava i osnovnih sloboda , izvršene od strane Okružnog suda u Pančevu u predmetu tog suda poslovni broj K. 211/05 na taj način što presuda koja je objavljena dana 05. 10. 2008. godine nije pismeno izrađena u roku od 8 dana , odnosno 15 dana , niti je overeni prepis presuda dostavljen optuženima i njihovim braniocima ni po proteku četiri i po meseca od objavljivanja , sa zakonskom zateznom kamatom od 15. 09. 2011. godine do isplate , pod pretnjom izvršenja .
Obavezana je tužena da tužiocu nadoknadi i troškove parničnog postupka u iznosu od 134.738,00 dinara sa zakonskom zateznom kamatom počev od 15. 09. 2011. godine do isplate , pod pretnjom izvršenja .
Preko dosuđenog , a do traženog iznosa , kao i u delu kojim je traženo da sud odredi objavljivanje prepisa presude na trošak tužene u dnevnom listu „ Politika “ – Beograd u roku od 15 dana pod pretnjom izvršenja , tužbeni zahtev je odbijen .
Protiv navedene presude žalbu je blagovremeno izjavila tužena pobijajući je iz svih zakonom predviđenih razloga .
Tužilac je uložio odgovor na žalbu tužene .
Žalba je osnovana .
Ispitujući pobijanu presudu u granicama žalbenih razloga , pazeći pri tom po službenoj dužnosti na bitne povrede odredaba parničnog postupka iz člana 361. stav 2. tačka 1 , 2 , 5 , 7. i 9. ZPP-a , kao i na pravilnu primenu materijalnog prava , shodno članu 372. stav 2. ZPP-a , sud je ustanovio da je ožalbena presuda zahvaćena bitnom povredom odredbe parničnog postupka iz tačke 2. stava 2. člana 361. ZPP-a .
Naime , Ustavom Republike Srbije ( „ Službeni glasnik RS “ broj 98/2006 ) ustanovljeno je pravo na ustavnu žalbu .
Odredbom člana 170. Ustava , ustavna žalba je dopuštena pod uslovom da je povređeno ili uskraćeno ljudsko ili manjinsko pravo i sloboda zajemčena Ustavom , da je povreda izvršena pojedinačnim aktom ili radnjom državnog organa ili organizacije kojoj je povereno vršenje javnih ovlašćenja , da su iscrpljena sva ili da nisu predviđena druga pravna sredstva za zaštitu povređenih prava .
Zakonom o Ustavnom sudu uređen je postupak po ustavnoj žalbi pred Ustavnim sudom .
Prema ovom zakonu , ustavna žalba može se izjaviti protiv pojedinačnog akta ili radnje državnog organa ili organizacije kojoj je povereno javno ovlašćenje , a kojima se povređuju ili uskraćuju ljudska ili manjinska prava i slobode zajemčene Ustavom , ako su iscrpljena ili nisu predviđena druga pravna sredstva ili je zakonom isključeno pravo na njihovu sudsku zaštitu .
Ustavna žalba može se izjaviti i ako nisu iscrpljena pravna sredstva , u slučaju kada je podnosiocu žalbe povređeno pravo na suđenje u razumnom roku .
Ustavnu žalbu može izjaviti svako lice koje smatra da mu je pojedinačnim aktom ili radnjom državnog organa ili organizacije kojoj je povereno javno ovlašćenje povređeno ili uskraćeno ljudsko ili manjinsko pravo i sloboda zajemčena Ustavom .
Prema odredbi člana 90. Zakona , na osnovu odluke Ustavnog suda kojom se usvaja ustavna žalba , podnosilac ustavne žalbe može da podnese zahtev za naknadu štete Komisiji za naknadu štete , radi postizanja sporazuma o visini naknade .
Pravilnikom o sastavu i radu Komisije za naknadu štete na osnovu odluke Ustavnog suda kojom je usvojena Ustavna žalba ( „ Službeni glasnik RS “ broj 72/2008 i 23/2011 ) , propisano je da pravo na naknadu štete ima podnosilac ustavne žalbe kome je Ustavni sud usvojio ustavnu žalbu , odnosno utvrdio da je osporenim pojedinačnim aktom , odnosno radnjom , povređeno ili uskraćeno njegovo ljudsko ili manjinsko pravo i sloboda zajemčena Ustavom , odnosno poništio pojedinačni akt , odnosno zabranio dalje vršenje ili naredio vršenje određene radnje i odredio da se uklone štetne posledice u određenom roku .
Pravo na naknadu štete ima i lice na koje se odnosi odluka Ustavnog suda , a koje nije podnelo ustavnu žalbu , ako se nalazi u istoj pravnoj situaciji kao i podnosilac ustavne žalbe .
U konkretnom slučaju , tužilac je u ovoj pravnoj stvari podneo tužbu za naknadu nematerijalne štete zbog povrede prava na pravično suđenje .
Pravo na pravično suđenje propisano je članom 6. Evropske konvencije o zaštiti ljudskih prava i osnovnih sloboda , koja je deo domaćeg pravnog poretka , zajedno sa dopunskim protokolima .
Rečenicom prvom , stava 1. navedenog člana propisano je da svako , tokom odlučivanja o njegovim građanskim pravima i obavezama ili o krivičnoj optužbi protiv njega , ima pravo na pravičnu i javnu raspravu u razumnom roku pred nezavisnim i nepristrasnim sudom , obrazovanim na osnovu zakona , iz čega proizilazi da je suđenje u razumnom roku sastavni deo prava na pravično suđenje .
Iako tužilac potražuje naknadu štete po osnovu prava na pravično suđenje , sud je , nevezan pravnim osnovom tužbenog zahteva , mišljenja da se njegov tužbeni zahtev temelji na eventualnoj povredi prava na suđenje u razumnom roku , s obzirom na to da je utvrđeno da je presuda krivičnog suda tužiocu dostavljena nakon 133 dana po objavljivanju .
Iz citiranih odredaba Zakona o ustavnom sudu , te Pravilnika o sastavu i radu Komisije za naknadu štete na osnovu odluke Ustavnog suda kojom je usvojena Ustavna žalba proizilazi da je zaštita prava na suđenje u razumnom roku predviđena Ustavnom žalbom .
U tom slučaju kao pravni put predviđeno je da oštećeni ustavnu žalbu podnosi Ustavnom sudu Republike Srbije koji odlučuje o osnovanosti žalbe .
U slučaju da Ustavni nađe da je žalba osnovana , podnosilac svoje pravo naknade štete ostvaruje u postupku pred Komisijom za naknadu štete , u skladu sa pravilnikom o sastavu i radu Komisije za naknadu štete na osnovu odluke Ustavnog suda kojom je usvojena ustavna žalba i pred ovim organom uprave ostvaruje svoje pravo na naknadu .
Navedenim propisima predviđena je nadležnost Komisije za naknadu štete kao organa uprave , za odlučivanje po zahtevu za naknadu štete za povredu prava na suđenje u razumnom roku , radi postizanja sporazuma o visini naknade .
Znači da je odlučivanje o navedenom zahtevu upravno odlučivanje , jer je za odlučivanje nadležan navedeni organ uprave .
Pošto je u pobijanoj presudi odlučeno o zahtevu za naknadu štete zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku , o kojem je bio nadležan da odlučuje navedeni upravni organ , a ne sud , počinjena je bitna povreda odredbe parničnog postupka iz tačke 2. stava 2. člana 361. ZPP-a , jer je odlučeno o zahtevu koji ne spada u sudsku nadležnost ( čl. 16 ) , na koju drugostepeni sud pazi po službenoj dužnosti , u smislu odredbe člana 372. stava 2. ZPP-a .
Sud je obavezao tužioca da tuženoj naknadi troškove sastava žalbe u iznosu od 18.750,00 dinara , s obzirom na to da je pravni lek tužene usvojio , a na osnovu člana 149. i 150. ZPP-a .
Iako je odredbom stava 2. člana 161. ZPP-a propisano da će sud , kad preinači odluku protiv koje je izjavljen pravni lek ili ukine tu odluku i odbaci tužbu , odlučiti o troškovima celog postupka , tuženi nije tokom postupka podneo zahtev za naknadu troškova prvostepenog postupka , te mu stoga isti nisu ni dosuđeni .
Zbog svega iznetog , sud je primenom člana 373. stava 1. tačke 4. ZPP-a , u vezi sa članom 376. stavom 2. ZPP-a , odlučio kao u izreci rešenja .
Predsednik veća — sudija