Valencià:
Les conclusions de l’estudi realitzat pel grup d’investigació «Neuropsicologia i Neuroimatge Funcional» de la Universitat Jaume I de Castelló mostren que el bilingüisme actua com a factor de reserva cognitiva contra la demència, «perquè encara que les persones bilingües malaltes mostren una major atròfia cerebral, el nivell cognitiu entre bilingües i monolingües és el mateix», explica Lidón Marín, una de les autores de l’article. El treball ha estat publicat en la revista científica Alzheimer's Research and Therapy, sota el títol «A cross-sectional and longitudinal study on the protective effect of bilingualism against dementia using brain atrophy and cognitive measures» i finançat per la Fundació La Marató de TV3.
La investigació ha analitzat un centenar de pacients amb deteriorament cognitiu lleu bilingües i monolingües amb una mitjana d’edat en la franja dels 73 anys. S’han considerat bilingües aquelles persones que usen alternativament el valencià i el castellà independentment del registre i monolingües (o bilingües passius) aquelles persones que, encara que coneixen, entenen i poden usar puntualment el valencià, no l’usen de forma indistinta. «L’ús alternatiu d’aquestes dues llengües (valencià i castellà) en qualsevol situació —explica César Ávila, director del grup castellonenc— és complex a nivell cognitiu perquè hi ha moltes similituds entre elles».
Els dos grups de malalts mostraven, a l’inici de l’estudi, el mateix nivell de deteriorament cognitiu (llenguatge, memòria, etc.), però en el cas dels bilingües l’atròfia cerebral era major que en el cas del monolingües. Aquest fet implica la necessitat de més càrrega de lesió cerebral per mostrar els mateixos símptomes. Els investigadors han realitzat un seguiment de l’evolució dels pacients durant set mesos, en els quals han pogut observar que el grup de bilingües ha tingut una menor pèrdua de volum cerebral i ha mantingut millor les seues capacitats cognitives. «Això ens explica —comenten— que existeix una reserva cognitiva del bilingüisme». Els resultats són especialment rellevants perquè «es tractaria de la primera evidència longitudinal d’aquest possible efecte protector del bilingüisme contra la demència», indica Ávila.
Les dades prèvies de l’estudi, que s’ha desenvolupat amb pacients de l’Hospital General Universitari de València i l’Hospital Universitari i Politècnic La Fe de similars característiques sociodemogràfiques i nivells educatius, ja indicaven que les persones bilingües (de qualsevol llengua) tarden cinc anys més en arribar a la demència que les persones monolingües, però una de les aportacions d’aquest estudi, a més de comparar dos moments diferents en el temps, ha sigut desvetllar que el mecanisme que fa que siga així és l’estimulació cognitiva afavorida per l’alternança en l’ús entre una llengua i una altra. Encara que és aviat per a l’aplicació dels resultats obtinguts en els tractaments contra la demència, «sí que tenim constància que hi ha teràpies d’estimulació cognitiva que inclouen exercicis pràctics d’ús de distintes llengües», explica l’investigador Víctor Costumero.
A més del grup castellonenc, l’estudi ha comptat amb la participació del Centre en Cognició i Cervell de la Universitat Pompeu Fabra de Barcelona; l’ERI de Lectura de la Universitat de València; el Grupo Médico ERESA de València; el Departament de Neurologia de l’Hospital General de Valencia; la Unitat de Neurologia de l’Hospital Universitari i Politècnic La Fe; la Secció de Processos Cognitius del Departament de Cognició, Desenvolupament i Psicologia Educacional de la Universitat de Barcelona; el Grup de Cognició i Plasticitat Cerebral de l’Institut d’Investigació Biomèdica Bellvitge (IDIBELL) de l’Hospitalet de Llobregat i el Departament de Ciència de la Computació de la Universitat de Jaén.
Article: https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC6954576/

Español:
Las conclusiones del estudio realizado por el grupo de investigación «Neuropsicologia i Neuroimatge Funcional» de la Universitat Jaume I de Castelló muestran que el bilingüismo actúa como factor de reserva cognitiva contra la demencia, «porque, aunque las personas bilingües enfermas muestran una mayor atrofia cerebral, el nivel cognitivo entre bilingües y monolingües es el mismo», explica Lidón Marín, una de las autoras del artículo. El trabajo ha sido publicado en la revista científica Alzheimer's Research and Therapy, bajo el título «A cross-sectional and longitudinal study on the protective effect of bilingualism against dementia using brain atrophy and cognitive measures» y financiado por la Fundación La Marató de TV3.
La investigación ha analizado un centenar de pacientes con deterioro cognitivo leve bilingües y monolingües con una media de edad en la franja de los 73 años. Se han considerado bilingües aquellas personas que usan alternativamente el valenciano y el castellano independientemente del registro, y monolingües (o bilingües pasivos) aquellas personas que, aunque conocen, entienden y pueden usar puntualmente el valenciano, no lo usan de forma indistinta. «El uso alternativo de estas dos lenguas (valenciano y castellano) en cualquier situación—explica César Ávila, director del grupo castellonense— es complejo a nivel cognitivo porque hay muchas similitudes entre ellas».
Los dos grupos de enfermos mostraban, al inicio del estudio, el mismo nivel de deterioro cognitivo (lenguaje, memoria, etc.), pero en el caso de los bilingües la atrofia cerebral era mayor que en el caso de los monolingües. Este hecho implica la necesidad de más carga de lesión cerebral para mostrar los mismos síntomas. Los investigadores han realizado un seguimiento de la evolución de los pacientes durante siete meses, en los que han podido observar que el grupo de bilingües ha tenido una menor pérdida de volumen cerebral y ha mantenido mejor sus capacidades cognitivas. «Esto nos explica —comentan— que existe una reserva cognitiva del bilingüismo». Los resultados son especialmente relevantes porque «se trataría de la primera evidencia longitudinal de este posible efecto protector del bilingüismo contra la demencia», indica Ávila.
Los datos previos del estudio, que se ha desarrollado con pacientes del Hospital General Universitario de València y el Hospital Universitario y Politécnico La Fe de similares características sociodemográficas y niveles educativos, ya indicaban que las personas bilingües (de cualquier lengua) tardan cinco años más en llegar a la demencia que las personas monolingües, pero una de las aportaciones de este estudio, además de comparar dos momentos diferentes en el tiempo, ha sido desvelar que el mecanismo que hace que sea así es la estimulación cognitiva favorecida por la alternancia en el uso entre una lengua y otra. Aunque es pronto para la aplicación de los resultados obtenidos en los tratamientos contra la demencia, «sí que tenemos constancia de que hay terapias de estimulación cognitiva que incluyen ejercicios prácticos de uso de distintas lenguas», explica el investigador Víctor Costumero.
Además del grupo castellonense, el estudio ha contado con la participación del Centro en Cognición y Cerebro de la Universitat Pompeu Fabra de Barcelona; la ERI de Lectura de la Universitat de València; el Grupo Médico ERESA de València; el Departamento de Neurología del Hospital General de València; la Unidad de Neurología del Hospital Universitario y Politécnico La Fe; la Sección de Procesos Cognitivos del Departamento de Cognición, Desarrollo y Psicología Educacional de la Universitat de Barcelona; el Grupo de Cognición y Plasticidad Cerebral del Instituto de Investigación Biomédica Bellvitge (IDIBELL) de L’Hospitalet de Llobregat y el Departamento de Ciencia de la Computación de la Universidad de Jaén.
Artículo: https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/pmc6954576/