Valencià:
COMUNICAT DE LA CRUE EN REPRESENTACIÓ DELS RECTORS DE LES UNIVERSITATS ESPANYOLES



	Els Rectors de les Universitats Espanyoles alcem de nou la veu, després dels comunicats de novembre de 2012 i maig de 2013, per a demanar al govern una aposta ferma i estratègica d'augment en la inversió en R+D+i, en aquest context de greu crisi econòmica, que tantes retallades ha provocat. La recerca és, sens dubte, una forma d'eixir d'aquesta situació i així ho han demostrat aquells països que han apostat per la ciència. 



	L'escàs augment de 214 milions d'euros en la partida de la R+D+i, que s'arreplega en l'avantprojecte dels PGE de 2014, ens causa decepció en constatar que aquest increment no compensa ni tan sols la caiguda de 461 milions que va patir el pressupost de 2013 enfront del de 2012, i molt menys l'enorme reducció patida en els quatre últims anys. Novament s'ha fet oïdes sordes a la reivindicació que, de forma permanent i argumentada, realitza tant la CRUE com els diferents col·lectius representats en la plataforma “Carta Oberta per la Ciència”.



	La necessària capacitat d'innovació tecnològica no s'aconseguirà sense uns Pressupostos Generals de l'Estat que financen suficientment la recerca bàsica i l'aplicada. Els països més desenvolupats del nostre entorn han comprès, a diferència del que ocorre a Espanya, que la inversió en R+D+i ens proporcionarà majors nivells de desenvolupament, de qualitat de vida i de prosperitat, que impliquen menors taxes de desocupació de joves, directa i indirectament involucrats en tasques de R+D+i. La CRUE reivindica, una vegada més, que els diners destinats a polítiques de R+D+i no és una despesa, al contrari, és una inversió (1€ invertit en R+D+i, produeix com a mínim 1,5 €). 



	Però l'adequat nivell d'inversió en R+D+i solament serà un motor del coneixement i de l'economia del país si s'associa a l'enfortiment de les polítiques de finançament per a Recursos Humans, com base capital insubstituïble de l'avanç de la recerca, el progrés del coneixement i la seua transferència a l'economia productiva. La societat espanyola difícilment entendrà que no hi haja tornada de la inversió dels seus impostos en la formació d'investigadors, que es veuen obligats a deixar el país per a desenvolupar amb eficiència la seua activitat investigadora fóra de les nostres fronteres. La CRUE reivindica que s'impulse de forma estable i decidida programes que asseguren la incorporació al sistema d'un nombre suficient de tècnics i investigadors predoctorals i posdoctorals: l'enorme reducció dels fons dedicats a aquests programes en els últims anys ha donat lloc a una pèrdua de capital humà que es reflecteix ja en l'economia i productivitat del nostre país. A més, la dràstica reducció dels recursos humans destinats a R + D + i representa un enorme hándicap per a la competitivitat dels grups de recerca espanyols en el nou marc del Programa Horitzó 2020 de la Unió Europea. Aquesta pèrdua de capital humà es veu agreujada per la minsa, injusta i sens dubte insuficient taxa de reposició d'efectius que s'aplica a les universitats espanyoles, en la qual es duu a terme més d'un 60% de la recerca que es desenvolupa en el nostre país. Poder contractar un sol investigador per cada 10 que es jubilen és condemnar a la R+D+i d'Espanya, i amb açò a la competitivitat del seu sistema d'innovació i del seu teixit productiu, a un desmantellament inexorable i a una ruïna segura en pocs anys. 

	 


	La CRUE ha acollit amb satisfacció el fet que el govern haja millorat el finançament del CSIC. Així mateix, recorda que en les universitats es duu a terme dos terços de la producció científica nacional i és per tant un element crucial i motor del progrés econòmic i social. La Universitat espanyola té a més que suportar la subordinació de les despeses en R+D+i als objectius de dèficit de la Comunitat Autònoma en què se situa. Açò condueix, sense remei, a no poder desenvolupar projectes i programes de recerca que, malgrat estar ben avaluats, no es financen per a aconseguir l'objectiu de dèficit, augmentant la ineficiència del sistema.



	Aquesta ineficiència s'agreuja amb la incomprensible falta de coordinació interministerial en els programes de recursos humans de R+D+i, principalment, així com per les ingents traves administratives, burocràtiques i de gestió que llastren l'activitat científica i danyen irreparablemente al sistema de R+D+i. A més, els injustificables retards, alguns de molts mesos, en la publicació de convocatòries de programes de recursos humans i de finançament de projectes, estan posant en greu perill la mera supervivència de molts grups de recerca d'elevada qualitat, i amb açò, el manteniment d'importants línies de recerca i innovació.

	Igualment, es fa necessari reclamar, una vegada més, l'engegada de l'Agència Estatal de Recerca i exigir que es garantisca una gestió eficient de la R+D+i regida per un finançament suficient i sostenible, i per una planificació estratègica i independent.

	Les enormes retallades pressupostàries han col·locat a la recerca a Espanya en una situació gravíssima: solament un canvi de política, radical i immediat, dirigit a dotar-la d'un nivell de finançament comparable a la dels països del nostre entorn, pot evitar que el nostre país perda, una vegada més, el tren de la modernitat i d'un futur de benestar basat en la innovació i l'avanç del coneixement. 



	Demanem, per tant, que el Govern prenga urgentment decisions per a recolzar i salvar la R+D+i a Espanya. Decisions que impedisquen que s'esfondre el fràgil sistema que, amb l'esforç dels investigadors i amb els diners dels impostos dels ciutadans, hem construït i desenvolupat en les últimes dècades fins a acostar-ho als llocs de lideratge en els quals el nostre país mereix estar. Solament així serà possible eixir d'una manera sòlida, estable i durador de la crisi econòmica que ens afecta.

Español:
COMUNICADO DE LA CRUE EN REPRESENTACIÓN DE LOS RECTORES DE LAS UNIVERSIDADES ESPAÑOLAS


	Los Rectores de las Universidades Españolas alzamos de nuevo la voz, tras los comunicados de noviembre de 2012 y mayo de 2013, para pedir al gobierno una apuesta firme y estratégica de aumento en la inversión en I+D+i, en este contexto de grave crisis económica, que tantos recortes ha provocado. La investigación es, sin duda, una forma de salir de esta situación y así lo han demostrado aquellos países que han apostado por la ciencia. 


	El escaso aumento de 214 millones de euros en la partida de la I+D+i, que se recoge en el anteproyecto de los PGE de 2014, nos causa decepción al constatar que este incremento no compensa ni siquiera la caída de 461 millones que sufrió el presupuesto de 2013 frente al de 2012, y mucho menos la enorme reducción sufrida en los cuatro últimos años. Nuevamente se ha hecho oídos sordos a la reivindicación que, de forma permanente y argumentada, viene realizando tanto la CRUE como los diferentes colectivos representados en la plataforma “Carta Abierta por la Ciencia”.


	La necesaria capacidad de innovación tecnológica no se conseguirá sin unos Presupuestos Generales del Estado que financien suficientemente la investigación básica y la aplicada. Los países más desarrollados de nuestro entorno han comprendido, a diferencia de lo que ocurre en España, que la inversión en I+D+i nos proporcionará mayores niveles de desarrollo, de calidad de vida y de prosperidad, que implican menores tasas de desempleo de jóvenes, directa e indirectamente involucrados en tareas de I+D+i. La CRUE reivindica, una vez más, que el dinero destinado a políticas de I+D+i no es un gasto, al contrario, es una inversión (1€ invertido en I+D+i, produce como mínimo 1,5 €).


	Pero el adecuado nivel de inversión en I+D+i solo será un motor del conocimiento y de la economía del país si se asocia al fortalecimiento de las políticas de financiación para Recursos Humanos, como base capital insustituible del avance de la investigación, el progreso del conocimiento y su transferencia a la economía productiva. La sociedad española difícilmente entenderá que no haya retorno de la inversión de sus impuestos en la formación de investigadores, que se ven obligados a dejar el país para desarrollar con eficiencia su actividad investigadora fuera de nuestras fronteras. La CRUE reivindica que se impulse de forma estable y decidida programas que aseguren la incorporación al sistema de un número suficiente de técnicos e investigadores predoctorales y posdoctorales: la enorme reducción de los fondos dedicados a estos programas en los últimos años ha dado lugar a una pérdida de capital humano que se refleja ya en la economía y productividad de nuestro país. Además, la drástica reducción de los recursos humanos destinados a I + D + i representa un enorme hándicap para la competitividad de los grupos de investigación españoles en el nuevo marco del Programa Horizonte 2020 de la Unión Europea. Esta pérdida de capital humano se ve agravada por la exigua, injusta y a todas luces insuficiente tasa de reposición de efectivos que se aplica a las universidades españolas, en la que se lleva a cabo más de un 60% de la investigación que se desarrolla en nuestro país. Poder contratar un solo investigador por cada diez que se jubilan es condenar a la I+D+i de España, y con ello a la competitividad de su sistema de innovación y de su tejido productivo, a un desmantelamiento inexorable y a una ruina segura en pocos años.


	La CRUE ha acogido con satisfacción el hecho de que el gobierno haya mejorado la financiación del CSIC. Asimismo, recuerda que en las universidades se lleva a cabo dos tercios de la producción científica nacional y es por tanto un elemento crucial y motor del progreso económico y social. La Universidad española tiene además que soportar la subordinación de los gastos en I+D+i a los objetivos de déficit de la Comunidad Autónoma en que se ubica. Ello conduce, sin remedio, a no poder desarrollar proyectos y programas de investigación que, aun estando bien evaluados, no se financian en aras a conseguir el objetivo de déficit, aumentando la ineficiencia del sistema.


	Esta ineficiencia se agrava con la incomprensible falta de coordinación interministerial en los programas de recursos humanos de I+D+i, principalmente, así como por las ingentes trabas administrativas, burocráticas y de gestión que lastran la actividad científica y dañan irreparablemente al sistema de I+D+i. Además, los injustificables retrasos, algunos de muchos meses, en la publicación de convocatorias de programas de recursos humanos y de financiación de proyectos, están poniendo en grave peligro la mera supervivencia de muchos grupos de investigación de elevada calidad, y con ello, el mantenimiento de importantes líneas de investigación e innovación.


	Igualmente, se hace necesario reclamar, una vez más, la puesta en marcha de la Agencia Estatal de Investigación y exigir que se garantice una gestión eficiente de la  I+D+i regida por una financiación suficiente y sostenible, y por una planificación estratégica e independiente.


	Los enormes recortes presupuestarios han colocado a la investigación en España en una situación gravísima: solo un cambio de política, radical e inmediato, dirigido a dotarla de un nivel de financiación comparable a la de los países de nuestro entorno, puede evitar que nuestro país pierda, una vez más, el tren de la modernidad y de un futuro de bienestar basado en la innovación y el avance del conocimiento.


	Pedimos, por tanto, que el Gobierno tome urgentemente decisiones para apoyar y salvar la I+D+i en España. Decisiones que impidan que se derrumbe el frágil sistema que, con el esfuerzo de los investigadores y con el dinero de los impuestos de los ciudadanos, hemos construido y desarrollado en las últimas décadas hasta acercarlo a los puestos de liderazgo en los que nuestro país merece estar. Solo así será posible salir de un modo sólido, estable y duradero de la crisis económica que nos afecta.