Valencià:
El treball d’investigació realitzat pel professor de la Universitat Jaume I Sergi Selma Castell en la seua tesi doctoral “Paisatges històrics, patrimoni i didàctica. Les séquies i les hortes del Tribunal de les aigües de València” li ha permés abordar la capacitat singular d’aquests paisatges com a recurs didàctic en el camp de les Ciències Socials i plantejar un model d’aprenentatge de l’entorn extensible a gran part del territori valència amb utilitat per la població escolar.


	 


	El model, a més de visualitzar el pas del temps de forma tangible sobre el propi paisatge, permet establir relacions i vincles entre els canvis que s’han produït i les diferents societats que els han protagonitzat, perquè “a partir d’elements concrets del paisatge podem observar els canvis i les modificacions que han anat introduint cadascuna de les cultures i parlar d’elles amb materials palpables”, comenta el professor Selma.


	 


	A més d’endinsar-nos en la història d’una forma particular, en paraules del professor, es proposa i s'atorga un pes significatiu a la creació d’eixos de caràcter temàtic amb els quals poder percebre el pas del temps i treballar nocions com la percepció del canvi, la simultaneïtat, la causalitat o la seqüenciació, les causes i els efectes, així com crear responsabilitat social en la conservació i la sostenibilitat de l’entorn.


	 


	La tesi analitza de forma detallada nocions com paisatge històric, patrimoni i didàctica a partir d’un mateix fil conductor, la cultura de l’aigua, un aspecte més que arrelat a la cultura i al tarannà del poble valencià. Els subjectes concrets d’estudi sobre el qual es fa l’anàlisi històrica i paisatgística, patrimonial i cultural, així com educativa i formativa són les séquies i les hortes del Tribunal de les Aigües de València.


	 


	L’anàlisi del patrimoni hidràulic de les séquies ha fet un recorregut de les restes materials encara conservades i en funcionament, des de la captació, passant per la conducció i fins a l’aprofitament energètic que se’n feia de l’aigua. Això, li ha permès al doctorant elaborar un glossari de les construccions hidràuliques i confeccionar una llista de mesures concretes per a la protecció i recuperació dels elements més significatius d’aquest patrimoni cultural.


	 


	En les conclusions, l’autor de la investigació assegura que “els estudis del paisatge són la millor eina per a comprendre la realitat actual d’un territori transformat al llarg dels segles”, perquè l’anàlisi del paisatge aporta una visió global del valor patrimonial i cultural que pot tenir l’espai analitzat, en fixar les empremtes que cada formació social deixà al llarg dels segles en la seua configuració social i funcional.


	 


	El tribunal format per Thomas F. Glick, catedràtic de la Boston University; Manuel J. Rosas Artola, professor titular de la Universitat Jaume I; i Jordi Bolòs Masclans, catedràtic de la Universitat de Lleida, va atorgar la qualificació d’excel·lent cum laude amb menció Doctorat Internacional a la tesi doctoral defensada per Sergi Selma a finals de setembre i dirigida pels professors Enric Guinot Rodríguez, de la Universitat de València, i Carles Rabassa Vaquer, de l’UJI.


	 

Entrevista en Vox UJI Ràdio

Español:
El trabajo de investigación realizado por el profesor de la Universitat Jaume I Sergi Selma Castell en su tesis doctoral “Paisatges històrics, patrimoni i didàctica. Les séquies i les hortes del Tribunal de les aigües de València” le ha permitido abordar la capacidad singular de estos paisajes como recurso didáctico en el campo de las Ciencias Sociales y plantear un modelo de aprendizaje del entorno extensible a gran parte del territorio valenciano con utilidad para la población escolar.


	 


	El modelo, además de visualizar el paso del tiempo de forma tangible sobre el mismo paisaje, permite establecer relaciones y vínculos entre los cambios que se han producido y las diferentes sociedades que los han protagonizado, porque “a partir de elementos concretos del paisaje podemos observar los cambios y las modificaciones que han ido introduciendo cada una de las culturas y hablar de ellos con materiales palpables”, comenta el profesor Selma.


	 


	Además de adentrarnos en la historia de una forma particular, en palabras del profesor, se propone y se otorga un peso significativo a la creación de ejes de carácter temático con los cuales poder percibir el paso del tiempo y trabajar nociones como la percepción del cambio, la simultaneidad, la causalidad o la secuenciación, las causas y los efectos, así como crear responsabilidad social en la conservación y la sostenibilidad del entorno.


	 


	La tesis analiza de forma detallada nociones como paisaje histórico, patrimonio y didáctica a partir de un mismo hilo conductor, la cultura del agua, un aspecto más que arraigado en la cultura y en el talante del pueblo valenciano. Los sujetos concretos de estudio sobre el cual se hace el análisis histórico y paisajístico, patrimonial y cultural, así como educativo y formativo son las acequias y las huertas del Tribunal de las Aguas de Valencia.


	 


	El análisis del patrimonio hidráulico de las acequias ha hecho un recorrido de los restos materiales todavía conservados y en funcionamiento, desde la captación, pasando por la conducción y hasta el aprovechamiento energético que se hacía del agua. Esto le ha permitido al doctorando elaborar un glosario de las construcciones hidráulicas y confeccionar una lista de medidas concretas para la protección y recuperación de los elementos más significativos de este patrimonio cultural.


	 


	En las conclusiones, el autor de la investigación asegura que “los estudios del paisaje son la mejor herramienta para comprender la realidad actual de un territorio transformado a lo largo de los siglos”, porque el análisis del paisaje aporta una visión global del valor patrimonial y cultural que puede tener el espacio analizado, al fijar las huellas que cada formación social dejó a lo largo de los siglos en su configuración social y funcional.


	 


	El tribunal formado por Thomas F. Glick, catedrático de la Boston University; Manuel J. Rosas Artola, profesor titular de la Universitat Jaume I; y Jordi Bolòs Masclans, catedrático de la Universitat de Lleida otorgó la calificación de excelente cum laude con mención Doctorado Internacional a la tesis doctoral defendida por Sergi Selma a finales de septiembre y dirigida por los profesores Enric Guinot Rodríguez, de la Universitat de València, y Carles Rabassa Vaquero, de la UJI.


	 

Entrevista en Vox UJI Radio