Valencià:
L'equip Salusex de la Universitat Jaume I, liderat pel professor Rafael Ballester, i el programa UJI Hàbitat Saludable han realitzat un estudi sobre l'impacte que la pandèmia de la COVID-19 ha tingut en la vida de l'estudiantat de la universitat pública de Castelló. Entre les conclusions destaca l'impacte psicològic o acadèmic que ha manifestat l'estudiantat a conseqüència de la pandèmia, però també el seu comportament exemplar en conductes de salut i seguiment de les mesures preventives.
L'investigador principal de l'estudi, Rafael Ballester, recalca que «en contra dels missatges que contínuament es llancen sobre la irresponsabilitat dels joves, aquest estudi mostra una imatge molt diferent, la de l'estudiantat universitari de l'UJI, uns joves profundament afectats per la pandèmia que estan mostrant una gran maduresa i responsabilitat a l'hora d'afrontar les restriccions que se'n deriven i dels quals l'UJI pot sentir-se molt orgullosa».
L'estudi s'ha realitzat a partir d'una enquesta, administrada el febrer del 2021, en què han participat 1.490 estudiants de l'UJI, dels quals el 20,7% es consideraven homes, 68,2% dones i el 0,6%, no binaris. Tots els centres han estat representats en l'enquesta, amb un 14,6% de participants de l'Escola Superior de Tecnologia i Ciències Experimentals, un 23,9% de la Facultat de Ciències Humanes i Socials, un 24,8% de la Facultat de Ciències Jurídiques i Econòmiques i un 18,8% de la Facultat de Ciències de la Salut. Quant al tipus d'estudis, un 89,3% eren estudiants de grau i la resta, de màster i doctorat.
Alt impacte psicològic, social i sexual
Els joves universitaris de l'UJI han manifestat sentir-se molt afectats per la pandèmia en diferents àmbits de la seua vida.
Els resultats de l'enquesta indiquen un alt impacte psicològic de la pandèmia en els joves universitaris quant a nivells de preocupació, estat d'ànim o gestió de la incertesa, a més d'un ressentiment de la vida social i sexual. Concretament, un 94,2% s'ha mostrat bastant o molt preocupat pels seus éssers estimats, seguit d'un 86,7% de preocupació pel seu futur i un 70,4% per la seua salut.
A conseqüència de la pandèmia, un 84% ha afirmat tenir afectat negativament el seu estat d'ànim, un 79,1% patir bastant o molt d'estrès, un 75,1% ansietat, un 69,8% avorriment, i un 82,4% ha manifestat que aquesta pandèmia se li estava fent bastant o molt insuportable.
La major part ha assenyalat la incertesa respecte a com serà la seua vida en els pròxims mesos com el pitjor de la pandèmia (82,7%), seguit del distanciament social (76,8%), no poder veure ni tocar als avis o altres éssers estimats vulnerables (70,8%) o no comprendre o compartir les decisions que prenen les autoritats polítiques per a combatre la pandèmia (50,2%).
A més, només un 37,6% s'ha mostrat bastant o molt optimista respecte al futur de la pandèmia. La majoria considera que es tardarà un o dos anys a tornar a tenir una vida igual que abans (36,7%), per a un 25,8% més de dos anys i un 14,3% fins i tot manifesta que mai tornarà a ser igual. En aquest sentit, la cosa que més han trobat a faltar és la seua vida social (89,4%), el contacte físic amb altres persones (besos i abraçades) (74,2%), la vida d'estudiant (54,4%), la seua vida familiar (51,5%), i finalment la seua vida sentimental i sexual (33,3%). En aquest últim àmbit, un 40,2% considera que ha empitjorat la seua vida sexual, sobretot perquè ha disminuït la freqüència d'activitat sexual (73,4%) i perquè ha tingut menys oportunitat per a tenir relacions de parella (63,3%).
Més valor a les classes presencials
Des del punt de vista acadèmic, la major part de l'estudiantat (70,9%) pensa que la pandèmia ha afectat significativament la seua formació, un alt impacte que, segons els resultats, sembla haver repercutit en una revaloració de les classes presencials.
En el moment en què es va passar l'enquesta, febrer de 2021, quan la situació sanitària era preocupant, només un 4,8% eren partidaris de les classes presencials, un 46,1% considerava que havien de ser en línia i un 49,2% mixtes, de manera que l'alumnat poguera triar. No obstant això, es fa patent un reconeixement al valor de les classes presencials: un 60,5% manifesta que d'aquesta manera li resulta més fàcil mantenir l'atenció i aprendre; a un 51,3% l'ajuda a tenir una certa sensació de normalitat; per a un 46,2% és positiu tenir el temps més pautat i mantenir els seus hàbits; un 42,5% manifesta que les classes presencials són una ocasió per a relacionar-se socialment; i per a un 31,9% li fa sentir en acabar el dia que ha complit les seues obligacions. Només un 7,9% afirma que no li aporta res especialment.
Pel que fa als exàmens, el 72,6% preferia que es feren de manera en línia. D'altra banda, un 76,3% considera que les pràctiques externes havien de mantenir-se malgrat la situació sanitària.
Una conducta de salut exemplar
Quant a les conductes de salut de l'estudiantat i el seu seguiment de les mesures preventives, el comportament ha sigut exemplar, amb una elevada percepció de la gravetat de les conseqüències de la malaltia i un alt grau de confiança tant en els mètodes de protecció com en la vacuna.
Només un 7% no ha percebut cap risc d'infectar-se amb la COVID-19, davant d'un 61,2% que ha percebut algun risc i un 31,7% que ho ha considerat bastant o molt probable. Un 91,2% ha sentit gran temor a infectar-se, i destaca un 19,6% que es considera molt espantat davant aqueixa possibilitat. A més, la majoria percep la COVID-19 com una malaltia greu o fatal (90,2%) i creu que les seues conseqüències podrien ser bastant o molt greus per a ells (34,8%) i més encara per al seu entorn (81,2%).
El 98,3% de l'estudiantat té clar que la COVID-19 és una malaltia real de la qual cal protegir-se i confia molt en la higiene de mans (89,1%), l'ús de màscara (88,3%), el distanciament social (88,1%) i la vacuna (82,8%), com a mètodes de prevenció. En aquest sentit, també els seus comportaments han sigut responsables. Un 97,8% manifesta complir bastant amb l'ús de la màscara, un 87% amb el distanciament social i un 85,8% amb la higiene de mans.
El negacionisme és pràcticament nul. Només un 2,7% pensa que la COVID-19 és una invenció per a tenir una bona excusa per a la privació de llibertats. La principal raó per a no complir totalment les mesures preventives han sigut l'oblit (49,2%) o sentir-se cansat d'aquestes mesures (26,3%). Per contra, les principals raons per a seguir-les han sigut cuidar la gent que volen (85,9%) i considerar que són importants per a la seua salut (60,6%).
En aquell moment, febrer de 2021, un 89,6% es considerava capaç de seguir totes les recomanacions sanitàries mentre durara la pandèmia, encara que quant a la vacuna un 7,1% no pensava posar-se-la per dubtar de la seua eficàcia o pel possible perjudici per a la seua salut. En el moment en què es va realitzar l'enquesta, només un 37,9% tenia esperança que aquesta li arribaria al llarg d'enguany. Els llocs on se sentien més segurs eren la seua llar, seguida del centre on realitzaven les pràctiques, el campus, l'aula, la seua vida social, anant de compres i en últim lloc, el transport públic (6,4%).
Pel que fa als protocols preventius de la universitat pública de Castelló, només el 2,8% ha afirmat no conèixer-los i el 83,5% sap a qui dirigir-se en l'UJI en cas de ser positiu o tenir un contacte estret.
Conseqüències positives
Finalment, també cal destacar que per a un 63,7% la pandèmia ha tingut alguna conseqüència positiva, concretament valorar més algunes coses de la vida (80,2%), dedicar-se més temps a si mateix (55%), apreciar quines persones són les més importants per a ell/ella (54,7%), el seu creixement personal (50,8%), adonar-se de com d'afortunat o afortunada era abans (50%), reconèixer la importància de cuidar els altres (43,5%), passar més temps en família (43,2%), prioritzar la seua salut (42,9%), fer-se més reflexiu o reflexiva (42,5%) o realitzar activitats que abans no feia tant com llegir, escoltar música, etc. (37,4%).

Español:
El equipo Salusex de la Universitat Jaume I, liderado por el profesor Rafael Ballester, y el programa UJI Hábitat Saludable han realizado un estudio sobre el impacto que la pandemia de la COVID-19 ha tenido en la vida del estudiantado de la universidad pública de Castellón. Entre las conclusiones destaca el impacto psicológico o académico que ha manifestado el estudiantado como consecuencia de la pandemia, pero también su comportamiento ejemplar en conductas de salud y seguimiento de las medidas preventivas.
El investigador principal del estudio, Rafael Ballester, recalca que «en contra de los mensajes que continuamente se lanzan sobre la irresponsabilidad de los jóvenes, este estudio muestra una imagen muy distinta, la del estudiantado universitario de la UJI, unos jóvenes profundamente afectados por la pandemia que están mostrando una gran madurez y responsabilidad a la hora de afrontar las restricciones derivadas de la misma y de los que la UJI puede sentirse muy orgullosa».
El estudio se ha realizado a partir de una encuesta, administrada en febrero del 2021, en la que han participado 1.490 estudiantes de la UJI, de los que el 20,7% se consideraban hombres, 68,2% mujeres y el 0,6%, no binarios. Todos los centros han estado representados en la encuesta, con un 14,6% de participantes de la Escuela Superior de Tecnología y Ciencias Experimentales, un 23,9% de la Facultad de Ciencias Humanas y Sociales, un 24,8% de la Facultad de Ciencias Jurídicas y Económicas y un 18,8% de la Facultad de Ciencias de la Salud. En cuanto al tipo de estudios, un 89,3% eran estudiantes de grado y el resto, de máster y doctorado.
Alto impacto psicológico, social y sexual
Los jóvenes universitarios de la UJI han manifestado sentirse muy afectados por la pandemia en diferentes ámbitos de su vida.
Los resultados de la encuesta indican un alto impacto psicológico de la pandemia en los jóvenes universitarios en cuanto a niveles de preocupación, estado de ánimo o gestión de la incertidumbre, además de un resentimiento de la vida social y sexual. Concretamente, un 94,2% se ha mostrado bastante o muy preocupado por sus seres queridos, seguido de un 86,7% de preocupación por su futuro y un 70,4% por su salud.
Como consecuencia de la pandemia, un 84% ha afirmado tener afectado negativamente su estado de ánimo, un 79,1% padecer bastante o mucho estrés, un 75,1% ansiedad, un 69,8% aburrimiento, y un 82,4% ha manifestado que esta pandemia se le estaba haciendo bastante o muy insoportable.
La mayor parte ha señalado la incertidumbre respecto a cómo será su vida en los próximos meses como lo peor de la pandemia (82,7%), seguido del distanciamiento social (76,8%), no poder ver ni tocar a los abuelos u otros seres queridos vulnerables (70,8%) o no comprender o compartir las decisiones que toman las autoridades políticas para combatir la pandemia (50,2%).
Además, solo un 37,6% se ha mostrado bastante o muy optimista respecto al futuro de la pandemia. La mayoría considera que se tardará uno o dos años en volver a tener una vida igual que antes (36,7%), para un 25,8% más de dos años y un 14,3% incluso manifiesta que nunca volverá a ser igual. En ese sentido, lo que más han echado de menos es su vida social (89,4%), el contacto físico con otras personas (besos y abrazos) (74,2%), la vida de estudiante (54,4%), su vida familiar (51,5%), y finalmente su vida sentimental y sexual (33,3%). En este último ámbito, un 40,2% considera que ha empeorado su vida sexual, sobre todo porque ha disminuido la frecuencia de actividad sexual (73,4%) y porque ha tenido menos oportunidad para tener relaciones de pareja (63,3%).
Más valor a las clases presenciales
Desde el punto de vista académico, la mayor parte del estudiantado (70,9%) piensa que la pandemia ha afectado significativamente a su formación, un alto impacto que, según los resultados, parece haber repercutido en una revalorización de las clases presenciales.
En el momento en que se pasó la encuesta, febrero de 2021, cuando la situación sanitaria era preocupante, solo un 4,8% eran partidarios de las clases presenciales, un 46,1% consideraba que debían ser online y un 49,2% mixtas, de manera que el alumnado pudiera elegir. No obstante, se hace patente un reconocimiento al valor de las clases presenciales: un 60,5% manifiesta que de ese modo le resulta más fácil mantener la atención y aprender; a un 51,3% le ayuda a tener una cierta sensación de normalidad; para un 46,2% es positivo tener el tiempo más pautado y mantener sus hábitos; un 42,5% manifiesta que las clases presenciales son una ocasión para relacionarse socialmente; y para un 31,9% le hace sentir al acabar el día que ha cumplido con sus obligaciones. Solo un 7,9% afirma que no le aportan nada en especial.
Por lo que respecta a los exámenes, el 72,6% prefería que se hicieran de manera online. Por otro lado, un 76,3% considera que las prácticas externas debían mantenerse a pesar de la situación sanitaria.
Una conducta de salud ejemplar
En cuanto a las conductas de salud del estudiantado y su seguimiento de las medidas preventivas, el comportamiento ha sido ejemplar, con una elevada percepción de la gravedad de las consecuencias de la enfermedad y un alto grado de confianza tanto en los métodos de protección como en la vacuna.
Solo un 7% no ha percibido ningún riesgo de infectarse con la COVID-19, frente a un 61,2% que ha percibido algún riesgo y un 31,7% que lo ha considerado bastante o muy probable. Un 91,2% ha sentido gran temor a infectarse, y destaca un 19,6% que se considera muy asustado ante esa posibilidad. Además, la mayoría percibe la COVID-19 como una enfermedad grave o fatal (90,2%) y cree que sus consecuencias podrían ser bastante o muy graves para ellos (34,8%) y más aún para su entorno (81,2%).
El 98,3% del estudiantado tiene claro que la COVID-19 es una enfermedad real de la que hay que protegerse y confía mucho en la higiene de manos (89,1%), el uso de mascarilla (88,3%), el distanciamiento social (88,1%) y la vacuna (82,8%), como métodos de prevención. En este sentido, también sus comportamientos han sido responsables. Un 97,8% manifiesta cumplir bastante con el uso de la mascarilla, un 87% con el distanciamiento social y un 85,8% con la higiene de manos.
El negacionismo es prácticamente nulo. Sólo un 2,7% piensa que la COVID-19 es una invención para tener una buena excusa para la privación de libertades. La principal razón para no cumplir totalmente con las medidas preventivas han sido el olvido (49,2%) o sentirse cansado de las mismas (26,3%). Por el contrario, las principales razones para seguirlas han sido cuidar a la gente que quieren (85,9%) y considerar que son importantes para su salud (60,6%).
En aquel momento, febrero de 2021, un 89,6% se consideraba capaz de seguir todas las recomendaciones sanitarias mientras durase la pandemia, aunque respecto a la vacuna un 7,1% no pensaba ponérsela por dudar de su eficacia o por el posible perjuicio para su salud. En el momento en que se realizó la encuesta, solo un 37,9% tenía esperanza de que esta le llegaría a lo largo de este año. Los lugares donde se sentían más seguros eran su hogar, seguido del centro donde realizaban las prácticas, el campus, el aula, su vida social, yendo de compras y en último lugar, el transporte público (6,4%).
Por lo que se refiere a los protocolos preventivos de la universidad pública de Castellón, solo el 2,8% ha afirmado no conocerlos y el 83,5% sabe a quién dirigirse en la UJI en caso de ser positivo o tener un contacto estrecho.
Consecuencias positivas                                                       
Finalmente, también cabe destacar que para un 63,7% la pandemia ha tenido alguna consecuencia positiva, concretamente valorar más algunas cosas de la vida (80,2%), dedicarse más tiempo a sí mismo (55%), apreciar qué personas son las más importantes para él/ella (54,7%), su crecimiento personal (50,8%), darse cuenta de lo afortunado/a que era antes (50%), reconocer la importancia de cuidar a los demás (43,5%), pasar más tiempo en familia (43,2%), priorizar su salud (42,9%), hacerse más reflexivo/a (42,5%) o realizar actividades que antes no hacía tanto como leer, escuchar música, etc. (37,4%).