Valencià:
El catedràtic en Comunicació de l’UJI, Javier Marzal Felici, ha defensat l’important paper que han de jugar els mitjans de comunicació públics per a la protecció i defensa de les llengües pròpies dels diferents territoris de l’Estat espanyol durant la conferència inaugural de la Xornada «Linguas, medios públicos e dobraxe. Perspectivas dun modelo cambiante», organitzada pel Consell de la Cultura Gallega, la primera setmana de maig a Santiago de Compostel·la.
En la seua opinió, aquest paper no es deriva únicament del compliment del mandat que recull la Carta Europea de les Llengües Regionals o Minoritàries, i que va signar Espanya en 1992, «sinó perquè les llengües regionals són l’expressió de la diversitat i pluralitat cultural que enriqueix el nostre país, representen diferents maneres de pensar i de percebre la realitat, són essencials per a definir la identitat dels pobles i, a més a més, constitueixen un patrimoni cultural i una font de riquesa econòmica que s’ha de valorar de manera molt especial en el context de la societat del coneixement a la qual ens hem de projectar». També ha destacat el paper de les universitats valencianes en el disseny dels nous mitjans de comunicació públics, i en la necessitat d’aprendre del cas valencià perquè no es torne a repetir un episodi així en altres territoris.
Marzal ha indicat que en territoris com Galícia, el País Basc, Catalunya, les Illes Balears o la Comunitat Valenciana, les llengües regionals formen part del cor de les indústries culturals i creatives i, per tant, són una part molt important de l’economia del coneixement. «Nombrosos estudis sociolingüístics i comunicatius demostren que la supervivència de les llengües regionals i minoritàries no és possible sense l’existència de mitjans de comunicació públics, que les convertisquen en les seues llengües vehiculars i siguen una eina clau per a la seua protecció i per a la seua normalització en l’ús», ha explicat.
Durant la conferència es va referir al cas del tancament de RTVV en 2013, paradigma de la crisi que està afectant molt profundament els mitjans de comunicació públics, no només a Espanya, sinó a tot el món. «Però el cas de la radiotelevisió pública valenciana -ha comentat- s’ha de relacionar amb la multiplicació de l’oferta de RTV amb la TDT i l’aparició de nous mitjans digitals; la crisi econòmica i financera de 2008, que ha tingut conseqüències terribles en tot el que és públic; en la crisi de legitimitat de tot el que és públic, i de pèrdua de prestigi dels mitjans de comunicació públics, que coincideix amb l’expansió del pensament neoliberal a tot el món». Però, sobretot, ha explicat, «la crisi de RTVV està relacionada directament amb la transformació digital que està afectant els mitjans de comunicació, i l’empobriment de la democràcia a Espanya i, molt especialment, a la Comunitat Valenciana, on la inexistència de mecanismes de control de la gestió pública, la instrumentalització política de la radiotelevisió pública i, en definitiva, on la corrupció política ha contaminat greument el sistema mediàtic valencià (i espanyol), i ha provocat la desaparició temporal del servei públic de RTV, un fet insòlit en el context internacional de la comunicació».
En un context d’empobriment del sistema de comunicació espanyol i valencià, on els mitjans públics han perdut el seu valor referencial, i ons’ha anat imposant un model duopolístic –dominat per Atresmedia i Mediaset, que acaparen el 90% del mercat publicitari espanyol–, Javier Marzal va parlar del procés de creació de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, i de la societat mercantil À Punt Mèdia. En la seua opinió «la creació dels nous mitjans de comunicació públics valencians obri un horitzó de canvi molt important i molt positiu, no només per a la reactivació del sector audiovisual i per a les indústries culturals valencianes, sinó també pel nou model comunicatiu que proposa, basat en la innovació, en l’adopció d’un model comunicatiu transmèdia, amb una redacció única, i en un nou model de governança, basat en la transparència i el compliment estricte de la seua missió com a servei públic».

Español:
El catedrático en Comunicación de la UJI, Javier Marzal Felici, ha defendido el importante papel que tienen que jugar los medios públicos para la protección y defensa de las lenguas propias de los diferentes territorios del Estado español durante la conferencia inaugural de la Jornada «Linguas, medios públicos e dobraxe. Perspectivas dun modelo cambiante», organizada por el Consello da Cultura Galega, la primera semana de mayo en Santiago de Compostela.
En su opinión, este papel no se deriva únicamente del cumplimiento del mandato que recoge la Carta Europea de las Lenguas Regionales o Minoritarias, y que firmó España en 1992, «sino porque las lenguas regionales son la expresión de la diversidad y pluralidad cultural que enriquece nuestro país, representan diferentes maneras de pensar y de percibir la realidad, son esenciales para definir la identidad de los pueblos y, además, constituyen un patrimonio cultural y una fuente de riqueza económica que se tiene que valorar de manera muy especial en el contexto de la sociedad del conocimiento a la que nos tenemos que proyectar». También ha destacado el papel de las universidades valencianas en el diseño de los nuevos medios de comunicación públicos, y en la necesidad de aprender del caso valenciano para que no se vuelva a repetir un episodio así en otros territorios.
Marzal ha indicado que en territorios como Galicia, el País Vasco, Cataluña, las Islas Baleares o la Comunitat Valenciana, las lenguas regionales forman parte del corazón de las industrias culturales y creativas y, por tanto, son una parte muy importante de la economía del conocimiento. «Numerosos estudios sociolingüísticos y comunicativos demuestran que la supervivencia de las lenguas regionales y minoritarias no es posible sin la existencia de medios de comunicación públicos, que las convierten en sus lenguas vehiculares y sean una herramienta clave para su protección y para su normalización en el uso», ha explicado.
Durante la conferencia se refirió al caso del cierre de RTVV en 2013, paradigma de la crisis que está afectando muy profundamente a los medios de comunicación públicos, no sólo en España, sino en todo el mundo. «Pero el caso de la radiotelevisión pública valenciana -ha comentado- se tiene que relacionar con la multiplicación de la oferta de RTV con la TDT y la aparición de nuevos medios digitales; la crisis económica y financiera de 2008, que ha tenido consecuencias terribles en todo lo público; en la crisis de legitimidad de todo aquello público, y de pérdida de prestigio de los medios de comunicación públicos, que coincide con la expansión del pensamiento neoliberal en todo el mundo». Pero, sobre todo, ha explicado, «la crisis de RTVV está relacionada directamente con la transformación digital que está afectando a los medios, y el empobrecimiento de la democracia en España y, muy especialmente, en la Comunitat Valenciana, donde la inexistencia de mecanismos de control de la gestión pública, la instrumentalización política de la radiotelevisión pública y, en definitiva, donde la corrupción política ha contaminado gravemente el sistema mediático valenciano (y español), y ha provocado la desaparición temporal del servicio público de RTV, un hecho insólito al contexto internacional de la comunicación».
En un contexto de empobrecimiento del sistema de comunicación español y valenciano, donde los medios públicos han perdido su valor referencial, y donde se ha ido imponiendo un modelo dúopolístico –dominado por Atresmedia y Mediaset, que acaparan el 90% del mercado publicitario español–, Javier Marzal habló del proceso de creación de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación, y de la sociedad mercantil À Punt Mèdia. En su opinión «la creación de los nuevos medios de comunicación públicos valencianos abre un horizonte de cambio muy importante y muy positivo, no sólo para la reactivación del sector audiovisual y para las industrias culturales valencianas, sino también para el nuevo modelo comunicativo que propone, basado en la innovación, en la adopción de un modelo comunicativo transmedia, con una redacción única, y en un nuevo modelo de gobernanza, basado en la transparencia y el cumplimiento estricto de su misión como servicio público».