Valencià:
Les experiències adverses en la infància (ACEs per les seues sigles en anglès) són definides com una sèrie d’esdeveniments estressants o traumàtics entre el que s’hi troba l’abús, la negligència o les disfuncions en la llar (familiars amb malalties mentals, empresonats, ser testimoni de violència domèstica, etc.). Aquestes vivències poden alterar i afectar el desenvolupament cerebral i social i comprometre el sistema immunitari, així com conduir a l’abús de substàncies i altres tipus d’estratègies d’afrontament poc adaptatives.
Fins ara, els estudis sobre aquestes experiències s’havien centrat principalment en països anglosaxons com els Estats Units, però els conceptes de maltractament i gravetat percebuda poden ser diferents segons el grup cultural. Per això s’ha plantejat si les dades obtingudes i les conseqüències en aquest context podrien ser extrapolables a altres països o si, en societats col·lectivistes, com l’espanyola, on el valor familiar té un paper fonamental, aquesta singularitat podria servir com amortidor de l’impacte o pel contrari, per exacerbar la vulnerabilitat dels infants.
Les conclusions aportades per la professora Aitana Gomis Pomares, del Departament de Psicologia Evolutiva, Educativa, Social i Metodologia de la Universitat Jaume I de Castellón, evidencien que a major nombre d’experiències traumàtiques o estressants hi ha una major probabilitat de desenvolupar problemes de conducta o emocionals durant l’edat adulta. L’anàlisi s’ha realitzat per mitjà de sis estudis; els tres primers valoren l’impacte acumulatiu i diferencial de vivències adverses; el quart contempla la validació de l’escala Deviant Behavior Variety Scale en l’àmbit espanyol, i els dos últims avaluen el risc de reincidència delictiva en dues ètnies minoritàries mitjançant l’instrument Youth Level of Service/Case Management Inventory.
En el cas d’haver sigut víctima de maltractament físic, les persones tendeixen a imitar el comportament i adoptar estratègies de risc similars quan són adults. Si s’ha sigut víctima de negligència emocional (on els menors mai s’han sentit especials o importants dins d’un context protector) es manifesta una falta d’altruisme perquè no són capaços de desenvolupar la capacitat d’amar o de preocupar-se pels altres. En general, els resultats també han demostrat que hi ha una transmissió intergeneracional, que pot afectar fins a tres generacions successives, per exemple, l’abús de substàncies a la llar prediu el consum de drogues i la conducta antisocial; tindre familiars empresonats produeix una major taxa de detencions o conviure amb familiars amb una malaltia mental augmenta la probabilitat de patir depressió, ansietat o estrès.
Els estudis que han avaluat els factors de risc de reincidència delictiva en una població de menors infractors, població que freqüentment ha patit moltes vivències traumàtiques i que presenta conductesdesadaptades, han mostrat que la validesa predictiva de l’eina utilitzada (Youth Level of Service/Case Management Inventory, YLS/CMI) funciona en mostres majoritàries però no de forma tan precisa en les minoritàries. En el cas de les dues minories ètniques estudiades (àrab i gitana) els resultats mostren diferències culturals que impliquen la vulneració de drets com la igualtat davant la llei (al puntuar-se amb més risc als menors d’alguna d’aquestes dues ètnies que a altres col·lectius) i que cal revisar les eines emprades rutinàriament per detectar possibles biaixos basats en la raça o l’ètnia.
Guardó de l’American Psychological Association
Els estudis formen part de la tesis doctoral presentada per la professora Gomis-Pomares en la universitat pública de Castelló en abril de 2022 sota la direcció de la professora Lidón Villanueva Badenes. La American Psychological Association ha guardonat aquest treball que porta per títol «Minors at risk: adverse childhood experiences and youth offending».
La Divisió 37 de l’American Psychological Association concedeix cada any aquest guardó a treballs que versen sobre política social, prestació de serveis, benestar i/o defensa dels xiquets i xiquetes. L’objectiu d’aquesta divisió és la posada en marxa de polítiques de protecció dels menors, joventut i famílies com, per exemple, mitjançant programes de prevenció de maltractament infantil o l’atenció terapèutica als delinqüents juvenils violents.
Aitana Gomis Pomares és professora ajudant doctora de Psicologia Evolutiva a la Universitat Jaume I de Castelló. És graduada en Psicologia, amb Màster Oficial en Psicologia Jurídica, i Doctora Cum laude en Psicologia amb esment Internacional. Ha estat premi extraordinari de Grau en Psicologia i becària FPU pel Ministeri en el grup de recerca DEVELOP ( Desenvolupament i Contextos Educatius) de l'àrea de Psicologia Evolutiva a la Universitat Jaume I de Castellón.


La seua línia de recerca principal s'ha centrat en l'estudi dels menors en risc des d'una doble vessant: els menors víctima i els menors infractors, entorn del qual ha realitzat diverses publicacions nacionals i internacionals. Així mateix, ha realitzat estades nacionals a la Universitat de València dirigida pel Dr. Vicente Prado-Gascó i internacionals en el ISPA - Institute of Applied Psychology de Lisboa dirigida pel Dr. Miguel Basto-Pereira.

Español:
Las experiencias adversas en la infancia (ACEs por sus siglas en inglés) son definidas como una serie de acontecimientos estresantes o traumáticos entre el que se encuentra el abuso, la negligencia o las disfunciones en el hogar (familiares con enfermedades mentales, encarcelados, ser testigo de violencia doméstica, etc.). Estas vivencias pueden alterar y afectar el desarrollo cerebral y social y comprometer el sistema inmunitario, así como conducir al abuso de sustancias y otros tipos de estrategias de afrontamiento poco adaptativas.
Hasta ahora, los estudios sobre estas experiencias se habían centrado principalmente en países anglosajones como los Estados Unidos, pero los conceptos de maltrato y gravedad percibida pueden ser diferentes según el grupo cultural. Por eso se ha planteado si los datos obtenidos y las consecuencias en este contexto podrían ser extrapolables en otros países o si, en sociedades colectivistas, como la española, donde el valor familiar tiene un papel fundamental, esta singularidad podría servir como amortiguador del impacto o por el contrario, para exacerbar la vulnerabilidad de los niños.
Las conclusiones aportadas por la profesora Aitana Gomis Pomares, del Departamento de Psicología Evolutiva, Educativa, Social y Metodología de la Universitat Jaume I de Castellón, evidencian que a mayor número de experiencias traumáticas o estresantes hay una mayor probabilidad de desarrollar problemas de conducta o emocionales durante la edad adulta. El análisis se ha realizado por medio de seis estudios; los tres primeros valoran el impacto acumulativo y diferencial de vivencias adversas; el cuarto contempla la validación de la escala Deviant Behavior Variety Scale en el ámbito español, y los dos últimos evalúan el riesgo de reincidencia delictiva en dos etnias minoritarias mediante el instrumento Youth Level of Service/Case Management Inventory.
En el caso de haber sido víctima de maltrato físico, las personas tienden a imitar el comportamiento y adoptar estrategias de riesgo similares cuando son adultos. Si se ha sido víctima de negligencia emocional (donde los menores nunca se han sentido especiales o importantes dentro de un contexto protector) se manifiesta una falta de altruismo porque no son capaces de desarrollar la capacidad de amar o de preocuparse por los otros. En general, los resultados también han demostrado que hay una transmisión intergeneracional, que puede afectar hasta tres generaciones sucesivas, por ejemplo, el abuso de sustancias al hogar predice el consumo de drogas y la conducta antisocial; tener familiares encarcelados produce una mayor tasa de detenciones o convivir con familiares con una enfermedad mental aumenta la probabilidad de sufrir depresión, ansiedad o estrés.
Los estudios que han evaluado los factores de riesgo de reincidencia delictiva en una población de menores infractores, población que frecuentemente ha sufrido muchas vivencias traumáticas y que presenta conductas desadaptadas, han mostrado que la validez predictiva de la herramienta utilizada (Youth Level of Service/Caso Management Inventory, YLS/CMI) funciona en muestras mayoritarias pero no de forma tan precisa en las minoritarias. En el caso de las dos minorías étnicas estudiadas (árabe y gitana) los resultados muestran diferencias culturales que implican la vulneración de derechos como la igualdad ante la ley (al puntuarse con más riesgo a los menores de alguna de estas dos etnias que a otros colectivos) y que hay que revisar las herramientas empleadas rutinariamente para detectar posibles sesgos basados en la raza o la etnia.
Galardón de la American Psychological Association
Los estudios forman parte de la tesis doctoral presentada por la profesora Gomis-Pomares en la universidad pública de Castellón en abril de 2022 bajo la dirección de la profesora Lidón Villanueva Badenes. La American Psychological Association ha galardonado este trabajo que lleva por título «Minors at risk: adverse childhood experiences and youth offending».
La División 37 de la American Psychological Association concede cada año este galardón a trabajos que versan sobre política social, prestación de servicios, bienestar y/o defensa de los niños y niñas. El objetivo de esta división es la puesta en marcha de políticas de protección de los menores, juventud y familias como, por ejemplo, mediante programas de prevención de maltrato infantil o la atención terapéutica a los delincuentes juveniles violentos.
Aitana Gomis Pomares es profesora ayudante doctora de Psicología Evolutiva en la Universitat Jaume I de Castellón. Es graduada en Psicología, con Máster Oficial en Psicología Jurídica, y Doctora Cum laude en Psicología con mención Internacional. Ha sido premio extraordinario de Grado en Psicología y becaría FPU por el Ministerio en el grupo de investigación DEVELOP ( Desarrollo y Contextos Educativos) del área de Psicología Evolutiva en la Universitat Jaume I de Castellón.
Su línea de investigación principal se ha centrado en el estudio de los menores en riesgo desde una doble vertiente: los menores víctima y los menores infractores, ha realizado diversas publicaciones nacionales e internacionales. Asimismo, ha realizado estancias nacionales en la Universitat de València dirigida por el Dr. Vicente Prado-Gascó e internacionales en el ISPA - Institute of Applied Psychology de Lisboa dirigida por el Dr. Miguel Basto-Pereira.