Valencià:
El grup d’investigació EPiCS (Educació, Patrimoni i Investigació en Ciències Socials) de la Universitat Jaume I de Castelló, dirigit per Sergi Selma Castell, professor del Departament de Pedagogia i Didàctica de les Ciències Socials, la Llengua i la Literatura, ha elaborat un quadern didàctic per a primària i una guia de recursos per a l’ESO sobre el patrimoni d’Orpesa. El projecte ha sigut finançat per l’Ajuntament d’Orpesa mitjançant un contracte amb la universitat pública.
L’equip de treball ha dut a terme una investigació prèvia sobre els recursos patrimonials del municipi d’Orpesa (la Plana Alta) en la qual s’ha tingut en compte aspectes com què és el que hi ha, com es conserva, on està, de quina forma, si és percebut o com es valora. L’objectiu era analitzar les potencialitats educatives que té el patrimoni i veure com, a través de l’educació patrimonial, es pot introduir en les aules dels col·legis i instituts un recurs didàctic de primer ordre, proper, directe i amb el qual la població escolar es pot identificar immediatament.
L’educació patrimonial o la incorporació del patrimoni com a recurs didàctic en el procés d’ensenyament/aprenentatge és, en opinió de l’investigador Sergi Selma, «cabdal, perquè permet incorporar al discurs grups socials, aspectes de la vida quotidiana, paisatges històrics i personatges que fins ara no havien tingut cabuda en els discursos oficials ni lloc en els llibres de text». 
El pas següent, i en el qual el grup ha posat un gran interès, era la transferència dels coneixements obtinguts a la societat més propera, la directament afectada. Els resultats obtinguts han comptat amb la complicitat i la col·laboració d’institucions locals, a més de l’Ajuntament que ha finançat el projecte, com el Museu d’Orpesa, mestres dels col·legis i també estudiantat en pràctiques dels dos graus d’Infantil i Primària de Mestre de l’UJI, i que han permès elaborar dos materials educatius diferenciats: un quadern didàctic i una guia de recursos didàctics.
El quadern didàctic per a l’ensenyament de primària està centrat en el nucli històric de la població, per ser un espai més acotat, delimitat, de fàcil trànsit i a l’abast de l’alumnat més menut. El quadern agrupa les propostes per cicles d’edat i apunta els aspectes curriculars que es poden treballar amb cadascuna, cosa que permet programar una implementació progressiva o diferenciada segons l’interès dels mestres i les mestres. A més, compta amb un retallable que permet reconstruir en volums el recinte antic i la muralla de la població.
Per a l’estudiantat de secundària (ESO) s’ha elaborat una guia de recursos didàctics que es pot treballar sobre el terreny, visitant el terme municipal, però també amb tasques complementàries per a fer abans o després dins de les mateixes aules dels centres educatius. A més, és clar, d’activitats a desenvolupar amb els elements patrimonials i també dins de les sales del museu. La guia s’estructura en quatre blocs temàtics: un primer per conèixer Orpesa, un altre per a interactuar amb les restes del passat, un tercer per a investigar en el museu i un darrer per conscienciar la població escolar i difondre el patrimoni.
El patrimoni és el llegat del passat, un palimpsest on llegir les petjades que van deixar les societats del passat i les formes amb què aquelles persones interactuaren amb el seu entorn en un moment concret. «És així com el patrimoni natural, històric i cultural en general ens ajuda a entendre i comprendre la geografia que ens envolta, i la història de les poblacions que s’han succeït en l’ocupació d’aquest espai amb el pas dels segles. En definitiva, és amb el patrimoni com podem arribar a entendre la nostra realitat actual i, sobretot, el perquè de les coses al llarg del temps. Més important que saber què tenim és saber per què ho tenim», explica el professor.
El potencial educatiu del patrimoni permet treballar continguts curriculars, però també desenvolupar competències bàsiques, «ja que promou un aprenentatge significatiu basat en l’experiència de l’estudiantat i en la realització de pràctiques d’investigació que, a la fi, permetran incidir en una major i més efectiva conscienciació de la ciutadania del futur sobre la importància i el valor de conservar i difondre el patrimoni», conclou Sergi Selma.

Español:
El grupo de investigación EPiCS (Educación, Patrimonio e Investigación en Ciencias Sociales) de la Universitat Jaume I de Castelló, dirigido por Sergi Selma Castell, profesor del Departamento de Pedagogía y Didáctica de las Ciencias Sociales, la Lengua y la Literatura, ha elaborado un cuaderno didáctico para primaria y una guía de recursos para la ESO sobre el patrimonio de Oropesa del Mar. El proyecto ha sido financiado por el Ayuntamiento de Oropesa del Mar mediante un contrato con la universidad pública.
El equipo de trabajo ha llevado a cabo una investigación previa sobre los recursos patrimoniales del municipio de Oropesa del Mar (La Plana Alta) en la que se han tenido en cuenta aspectos como qué es lo que hay, cómo se conserva, donde está, de qué forma, si es percibido o cómo se valora. El objetivo era analizar las potencialidades educativas que tiene el patrimonio y ver cómo, a través de la educación patrimonial, se puede introducir en las aulas de los colegios e institutos un recurso didáctico de primer orden, próximo, directo y con el que la población escolar se puede identificar inmediatamente.
La educación patrimonial o la incorporación del patrimonio como recurso didáctico en el proceso de enseñanza/aprendizaje es, en opinión del investigador Sergi Selma, «capital, porque permite incorporar al discurso grupos sociales, aspectos de la vida cotidiana, paisajes históricos y personajes que hasta ahora no habían tenido cabida en los discursos oficiales ni lugar en los libros de texto».
El paso siguiente, y en el que el grupo ha puesto un gran interés, era la transferencia de los conocimientos obtenidos a la sociedad más próxima, la directamente afectada. Los resultados obtenidos han contado con la complicidad y la colaboración de instituciones locales, además del Ayuntamiento que ha financiado el proyecto, como el Museo de Oropesa del Mar, maestras de los colegios y también estudiantado en prácticas de los dos grados de Infantil y Primaria de Maestro/a de la UJI, y que han permitido elaborar dos materiales educativos diferenciados: un cuaderno didáctico y una guía de recursos didácticos.
El cuaderno didáctico para la enseñanza de primaria está centrado en el núcleo histórico de la población, por ser un espacio más acotado, delimitado, de fácil tránsito y al alcance del alumnado más pequeño. El cuaderno agrupa las propuestas por ciclos de edad y apunta los aspectos curriculares que se pueden trabajar con cada una, lo que permite programar una implementación progresiva o diferenciada según el interés de los maestros y maestras. Además, cuenta con un recortable que permite reconstruir en volúmenes el recinto antiguo y la muralla de la población.
Para el estudiantado de secundaria (ESO) se ha elaborado una guía de recursos didácticos que se puede trabajar sobre el terreno, visitando el término municipal, pero también con tareas complementarias para hacer antes o después dentro de las mismas aulas de los centros educativos, además de actividades a desarrollar con los elementos patrimoniales y también dentro de las salas del museo. La guía se estructura en cuatro bloques temáticos: uno para conocer Oropesa del Mar, otro para interactuar con los restos del pasado, un tercero para investigar en el museo y el último para concienciar a la población escolar y difundir el patrimonio.
El patrimonio es el legado del pasado, una reescritura donde leer las huellas que dejaron las sociedades del pasado y las formas en las que aquellas personas interactuaron con su entorno en un momento concreto. «Es así como el patrimonio natural, histórico y cultural en general nos ayuda a entender y comprender la geografía que nos rodea, y la historia de las poblaciones que se han sucedido en la ocupación de este espacio con el paso de los siglos. En definitiva, es con el patrimonio como podemos llegar a entender nuestra realidad actual y, sobre todo, el porqué de las cosas a lo largo del tiempo. Más importante que saber qué tenemos, es saber por qué lo tenemos», explica el profesor.
El potencial educativo del patrimonio permite trabajar contenidos curriculares, pero también desarrollar competencias básicas, «puesto que promueve un aprendizaje significativo basado en la experiencia del estudiantado y en la realización de prácticas de investigación que, al fin, permitirán incidir en una mayor y más efectiva concienciación de la ciudadanía del futuro sobre la importancia y el valor de conservar y difundir el patrimonio», concluye Sergi Selma.