Valencià:
Ignasi Labastida, un dels principals experts a nivell nacional en matèria de drets d'autor i propietat intel·lectual, ha abordat la situació de la gestió dels drets d'autor en l'entorn acadèmic després de l'entrada en vigor, el passat mes de novembre, de les modificacions de la Llei de Propietat Intel·lectual que afecten a l'ensenyament i la recerca. El representant de les llicències Creative Commons a Espanya i responsable de la Unitat de Recerca i de l'Oficina de Difusió del Coneixement de la Universitat de Barcelona ha instat als nombrosos assistents a reivindicar noves modificacions en la llei que afavorisquen la utilització de materials per a la docència i la recerca, així com a posar en obert les seues obres amb la finalitat de «promoure un ecosistema obert. Si per defecte anem creant les coses en obert tot serà més fàcil i amb la normativa actual, si no s'especifica el contrari, tots els drets estan reservats».
Davant l'entrada en vigor de la nova normativa, Labastida ha destacat la necessitat que institucions com les universitats establisquen una política clara sobre aquest tema, determinant, per exemple, què passa amb les obres que són propietat de la universitat. L'especialista en drets d'autor ha explicat que els nous articles que regulen els usos en matèria docent i de recerca són complexos i obliguen a establir un pagament per part de les Universitats perquè professorat i personal investigador puga utilitzar fragments que no superen el 10% d'una obra tot i que queda pendent que es definisca la quantia d'aquests pagaments. En aquest sentit, la normativa arreplega que «els autors i editors tindran un dret irrenunciable a percebre dels centres usuaris una remuneració equitativa, que es farà efectiva a través de les entitats de gestió».
Més enllà de l'entorn acadèmic, Ignasi Labastida destaca entre els principals problemes de l'actual Llei de Propietat Intel·lectual la falta d'harmonització a nivell mundial i fins i tot dins de la pròpia Unió Europea. Per exemple, tot i que a Europa s'ha unificat el termini perquè una obra passe a ser de domini públic en 70 anys després de la mort de l'autor, en el cas d'Espanya el termini és de 80 per als autors nacionals o estrangers morts abans de 1987, mentre que a Canadà el termini és tan sols de 50 anys. «Això provoca que unes obres siguen de domini públic en un país  i en un altre no, amb la complexitat que això comporta amb Internet». En el cas de la Unió Europea, l'expert destaca que també hi ha un important problema «en l'establiment dels límits que tenen els drets d'autor que no es troben harmonitzats».
La conferència ha estat organitzada per la Biblioteca i el Centre d'Educació i Noves Tecnologies (CENT) per a donar a conèixer l'aplicació de la Llei de Propietat Intel·lectual en la docència i promoure l'ús de materials en accés obert.
 
Fotografies

Español:
Ignasi Labastida, uno de los principales expertos a nivel nacional en materia de derechos de autor y propiedad intelectual, ha abordado la situación de la gestión de los derechos de autor en el entorno académico tras la entrada en vigor, el pasado mes de noviembre, de las modificaciones de la Ley de Propiedad Intelectual que afectan a la enseñanza y la investigación. El representante de las licencias Creative Commons en España y responsable de la Unidad de Investigación y de la Oficina de Difusión del Conocimiento de la Universitat de Barcelona ha instado a los numerosos asistentes a reivindicar nuevas modificaciones en la ley que favorezcan la utilización de materiales para la docencia y la investigación, así como a poner en abierto sus obras con el fin de «promover un ecosistema abierto.  Si por defecto vamos creando las cosas en abierto todo será más fácil y con la normativa actual, si no se especifica lo contrario, todos los derechos están reservados».
Ante la entrada en vigor de la nueva normativa, Labastida ha destacado la necesidad de que instituciones como las universidades establezcan una política clara al respecto, determinando, por ejemplo, qué pasa con las obras que son propiedad de la universidad. El especialista en derechos de autor ha explicado que los nuevos artículos que regulan los usos en materia docente y de investigación son complejos y obligan a establecer un pago por parte de las universidades para que profesorado y personal investigador pueda utilizar fragmentos que no superen el 10% de una obra aunque está pendiente que se defina la cuantía de esos pagos. En este sentido, la normativa recoge que «los autores y editores tendrán un derecho irrenunciable a percibir de los centros usuarios una remuneración equitativa, que se hará efectiva a través de las entidades de gestión».
Más allá del entorno académico, Ignasi Labastida destaca entre los principales problemas de la actual Ley de Propiedad Intelectual la falta de armonización a nivel mundial e incluso dentro de la propia Unión Europea. Por ejemplo, a pesar de que en Europa se ha unificado el plazo para que una obra pase a ser de dominio público en 70 años después de la muerte del autor, en el caso de España el plazo es de 80 para los autores nacionales o extranjeros fallecidos antes de 1987, mientras que en Canadá el plazo es tan solo de 50 años. «Esto provoca que unas obras sean de dominio público en un país y en otro no, con lo complejo que eso resulta con Internet». En el caso de la Unión Europea el experto destaca que también hay un importante problema «en el establecimiento de los límites que tienen los derechos de autor que no se encuentran armonizados».
La conferencia ha estado organizada por la Biblioteca y el Centro de Educación y Nuevas Tecnologías (CENT) para dar a conocer la aplicación de la Ley de Propiedad Intelectual en la docencia y promover el uso de materiales en acceso abierto. 
Fotografías