Valencià:
L'any 2011, en el context de treball d'un grup d'experts, la Unió Europea treballava amb científics, filòsofs, politòlegs i economistes amb l'ànim de definir el marc adequat per a una investigació i innovació responsables. D'ací va sorgir el concepte de RRI per les seues sigles en anglès -Responsible Research and Innovation.  Allí es posava de manifest que per a adjectivar de responsable una investigació o una innovació no bastava que es compliren els principis de precaució i de parsimònia reguladora. És a dir, la responsabilitat no es pot entendre únicament sota el principi ètic de «no danyar» analitzant les possibles conseqüències dels resultats o productes de la investigació.
El desenvolupament d'una RRI implica anar més enllà del principi ètic de «no danyar» per a combinar-lo amb el principi ètic -proactiu- de cercar els «impactes correctes». Com assenyala von Schomberg, un dels màxims exponents i defensors de la RRI, aquest sistema de governança porta a tots els agents que intervenen en els processos d'investigació i innovació a «fer-se mútuament responsables els uns dels altres amb la vista posada en l'acceptabilitat, sostenibilitat i desitjabilitat ètica» dels processos d'investigació i innovació, així com dels productes comercialitzables.
Per tant, els protagonistes d'una investigació i innovació responsable no són ja únicament els científics sinó també la ciutadania, les empreses, la societat civil, els polítics, entre altres.
El moment actual que estem vivint amb la COVID-19 ha posat encara més de manifest la importància que els principis ètics tenen com a senyals d'allò indesitjable però també com a orientacions de la ciència i la investigació que volem. Per descomptat, ha quedat clar que va en contra del nostre sentit de justícia que els avanços científics no arriben a tots per igual, independentment de la procedència, gènere, o edat del pacient. L'alarma social que ha provocat saber que enfront de l'escassetat de recursos s'arribe a plantejar, fins i tot a aplicar, la pauta de no atendre amb recursos sanitaris a persones d'avançada edat, argumentant que tenien menors possibilitats de supervivència, és una mostra de la necessitat de generar confiança en la societat en tots els àmbits, també en el de la investigació i innovació.
Generar tal confiança en els nostres sistemes d'investigació i innovació requereix d'una atmosfera d'investigació on tots els escenaris presents i futurs es puguen reconèixer. Dese ací serà més factible poder traçar camins que minimitzen les possibles amenaces, així com proporcionar informació valuosa sobre alternatives viables que possibilitaren una millor presa de decisions. A més, la integració de les perspectives de les ciències socials i de l'humanisme és rellevant com a control i també perquè crea oportunitats de diàleg i de presa de decisions més reflexives i a l'altura, com diria Ortega y Gasset, de l'ideal d'humanitat del seu temps. D'altra banda, aquesta «governança anticipada» comporta una «governança democràtica» que promou la interacció entre diversos agents que integren valors, preocupacions, intencions i propòsits heterogenis. La idea subjacent és que la investigació i la innovació han de democratitzar-se i han de comprometre's amb el públic per a servir a aquest.
Així doncs, aquest marc europeu per a la RRI es converteix en un requisit de la Unió Europea perquè la comunitat científica i la societat treballen conjuntament. Perquè les motivacions, processos i resultats de la ciència responguen no sols a les expectatives, els valors i la reflexió dels investigadors, sinó també als de la ciutadania.
Per aquest motiu es puga afirmar que la RRI és un concepte que prové dels legisladors i institucions científiques de la UE en un procés de dalt a baix. Però que, al mateix temps, el propi concepte de RRI i la seua pràctica impliquen també un procés ascendent. Un procés en el qual s'han de tenir en compte les experiències ja existents, així com fomentar l'aprenentatge mutu amb aquesta realitat.
Les barreres a les quals s'enfronta el desenvolupament de sistemes ètics de governança de la investigació i la innovació són moltes. Les més apressants són: el temps, el finançament, els sistemes de recompensa, la capacitació dels investigadors i dels humanistes per a treballar conjuntament amb la ciència de laboratori, les expectatives de la producció científica i la divisió moral del treball. Algunes d'aquestes dificultats són de caràcter individual, però unes altres són de nivell institucional.
En el projecte europeu ETHNA System la Universitat Jaume I lidera un consorci de 10 socis i 7 països que treballa en el disseny i implementació d'un sistema d'ètic per a afavorir l'arrelament de pràctiques i processos de RRI en les organitzacions que financen o realitzen investigacions i innovacions. L'objectiu és impulsar una investigació i innovació ètica utilitzant el doble bucle del procés «de dalt a baix» i «de baix a dalt». Un tipus d'investigació que en els temps del COVID afronte els seus reptes des d'una perspectiva ètica i responsable, per exemple, si és correcte prendre dreceres per a la cerca d'una cura per a la COVID-19 si amb això es posa en risc als qui participen en les investigacions o en les posteriors evolucions del cep. El Sistema ETHNA té com a pretensió facilitar el camí per a les millors respostes per la via de treballar a nivell institucional mitjançant una oficina d'integritat que permetrà promoure la responsabilitat en les pràctiques de la investigació i innovació i en la seua aplicació i estar en permanent contacte amb la societat.
Elsa González-Esteban, professora Titular de Filosofia Moral de la Universitat Jaume I i coordinadora del projecte europeu Ethna System.

Español:
En el año 2011, en el contexto de trabajo de un grupo de expertos, la Unión Europea trabajaba con científicos, filósofos, politólogos y economistas con el ánimo de definir el marco adecuado para una investigación e innovación responsables. De ahí surgió el concepto de RRI por sus siglas en inglés -Responsible Research and Innovation.  Allí se ponía de manifiesto que para adjetivar de responsable una investigación o una innovación no bastaba con que se cumplieran los principios de precaución y de parsimonia regulatoria. Es decir, la responsabilidad no se puede entender únicamente bajo el principio ético de «no dañar» analizando las posibles consecuencias de los resultados o productos de la investigación.
El desarrollo de una RRI implica ir más allá del principio ético de «no dañar» para combinarlo con el principio ético -proactivo- de buscar los «impactos correctos». Como señala von Schomberg, uno de los máximos exponentes y defensores de la RRI, este sistema de gobernanza lleva a todos los agentes que intervienen en los procesos de investigación e innovación a «hacerse mutuamente responsables unos de otros con la vista puesta en la aceptabilidad, sostenibilidad y deseabilidad ética» de los procesos de investigación e innovación, así como de los productos comercializables.
Por tanto, los protagonistas de una investigación e innovación responsable no son ya únicamente los científicos sino también la ciudadanía, las empresas, la sociedad civil, los políticos, entre otros.
El momento actual que estamos viviendo con la COVID-19 ha puesto todavía más de manifiesto la importancia que los principios éticos tienen como señales de aquello indeseable pero también como orientaciones de la ciencia y la investigación que queremos. Desde luego, ha quedado claro que va en contra de nuestro sentido de justicia que los avances científicos no lleguen a todos por igual, independientemente de la procedencia, género, o edad del paciente. La alarma social que ha provocado saber que frente a la escasez de recursos se llego a plantear, incluso a aplicar, la pauta de no atender con recursos sanitarios a personas de avanzada edad, argumentando que tenían menores posibilidades de supervivencia, es una muestra de la necesidad de generar confianza en la sociedad en todos los ámbitos, también en el de la investigación e innovación.
Generar tal confianza en nuestros sistemas de investigación e innovación requiere de una atmósfera de investigación donde todos los escenarios presentes y futuros se puedan reconocer. Dese ahí será más factible poder trazar caminos que minimicen las posibles amenazas, así como proporcionar información valiosa sobre alternativas viables que posibilitaran una mejor toma de decisiones. Además, la integración de las perspectivas de las ciencias sociales y del humanismo es relevante como control y también porque crea oportunidades de diálogo y de toma de decisiones más reflexivas y a la altura, como diría Ortega y Gasset, del ideal de humanidad de su tiempo. Por otra parte, esta «gobernanza anticipada» conlleva una «gobernanza democrática» que promueve la interacción entre varios agentes que integran valores, preocupaciones, intenciones y propósitos heterogéneos. La idea subyacente es que la investigación y la innovación tienen que democratizarse y deben comprometerse con el público para servir a éste.
Así pues, este marco europeo para la RRI se convierte en un requisito de la Unión Europea para que la comunidad científica y la sociedad trabajen conjuntamente. Para que las motivaciones, procesos y resultados de la ciencia respondan no sólo a las expectativas, los valores y la reflexión de los investigadores, sino también a los de la ciudadanía.
De ahí que se pueda afirmar que la RRI es un concepto que proviene de los legisladores e instituciones científicas de la UE en un proceso de arriba abajo. Pero que, al mismo tiempo, el propio concepto de RRI y su práctica implican también un proceso ascendente. Un proceso en el que se deben tener en cuenta las experiencias ya existentes, así como fomentar el aprendizaje mutuo con esta realidad.
Las barreras a las que se enfrenta el desarrollo de sistemas éticos de gobernanza de la investigación y la innovación son muchas. Las más acuciantes son: el tiempo, la financiación, los sistemas de recompensa, la capacitación de los investigadores y de los humanistas para trabajar conjuntamente con la ciencia de laboratorio, las expectativas de la producción científica y la división moral del trabajo. Algunas de estas dificultades son de carácter individual, pero otras son de nivel institucional.
En el proyecto europeo ETHNA System la Universitat Jaume I lidera un consorcio de 10 socios y 7 países que trabaja en el diseño e implementación de un sistema de ético para favorecer el arraigo de prácticas y procesos de RRI en las organizaciones que financian o realizan investigaciones e innovaciones. El objetivo es impulsar una investigación e innovación ética utilizando el doble bucle del proceso «de arriba abajo» y «de abajo arriba». Un tipo de investigación que en los tiempos del COVID afronte sus retos desde una perspectiva ética y responsable, por ejemplo, si es correcto tomar atajos para la búsqueda de una cura para la COVID-19 si con ello se pone en riesgo a quienes participan en las investigaciones o en las posteriores evoluciones de la cepa. El Sistema ETHNA tiene como pretensión facilitar el camino para las mejores respuestas por la vía de trabajar a nivel institucional mediante una oficina de integridad que permitirá promover la responsabilidad en las prácticas de la investigación e innovación y en su aplicación y estar en permanente contacto con la sociedad.
Elsa González-Esteban, profesora Titular de Filosofía Moral de la Universitat Jaume I y coordinadora del proyecto europeo Ethna System.