Valencià:
La Càtedra d'Arquitectura Circular de la Universitat Jaume I, amb el suport de la Vicepresidència Segona i Conselleria de Serveis Socials, Igualtat i Habitatge, i creada amb l'objectiu de difondre i implementar els principis de l'economia circular en l'arquitectura dins del context de transició ecològica, ha realitzat la jornada «Renaturalització del medi urbà com a estratègia de l'arquitectura circular», en la qual s'han presentat dos exemples de renaturalització del medi urbà com a eina per a la creació d'entorns urbans més sostenibles, beneficiosos i atractius per a tots: el Jardí de Trini Simó de València i el Jardí del Temps de la Universitat Jaume I.
En la presentació, Ángel M. Pitarch ha recordat els principals objectius de la Càtedra d'Arquitectura Circular que dirigeix al costat de M. José Ruá, dins dels quals es troba la renaturalització del medi urbà, que suposa abordar a través del disseny un dels principis de l'economia circular que és regenerar la naturalesa i d'aquesta manera protegir la biodiversitat en els espais públics, la qualitat de vida dels ciutadans i la cura del medi ambient creant ciutats més sostenibles, resilients, segures i inclusives.
En la jornada han participat tres persones expertes en la matèria que han compartit les seues experiències a través d'alguns treballs desenvolupats en els seus respectius despatxos professionals.
En primer lloc, ha intervingut Marcel Cumplido, que al costat de Lara Llop formen SUC arquitectes, despatx especialitzat en la investigació i projectes al voltant del territori, paisatge i espai públic. Cumplido ha fet referència a les moltíssimes dades que defensen que el planeta està canviant a tots els nivells, la principal causa dels quals és l’ésser humà que ha desenvolupat una transformació a escala global. Aquest fet ha donat lloc a una nova era biològica, l’«Antropocè», i ha assenyalat que les qüestions ambientals (catàstrofes naturals, fallades del clima, fenòmens extrems, etc.) són les que més impacte tenen actualment en l'economia, i repercuteixen, fins i tot, en morts prematures per contaminació atmosfèrica. Per tant, no sols ha de vincular-se a conceptes com la qualitat d'aire, sinó també a altres relacionats amb el disseny com és l'efecte de l'illa de calor.
Cumplido ha indicat que la solució implica plantar arbres, perquè regulen la temperatura, augmenten la biodiversitat urbana, milloren la salut física i mental de les persones i el confort acústic, a més de prevenir les inundacions i filtrar els contaminants atmosfèrics. «I més encara en un panorama climàtic en el qual patim un augment de temperatura i l'alteració del cicle de l'aigua amb un increment de períodes de sequera alternats amb episodis de pluges torrencials», ha assenyalat.
Després de reivindicar que el capital més gran del planeta és el sòl fèrtil, ha presentat el projecte «Hortus Conclusus. El Jardí de Trini Simó», guanyador del concurs d'idees per al desenvolupament d'un solar emblemàtic a València que va aconseguir «salvar-se» de l'especulació immobiliària gràcies a la pressió ciutadana coneguda com «Salvem el Botànic» i que va anar finalment destinat a un espai verd en el qual se sol·licitava desenvolupar un jardí hortofructícola basat en el paisatge de l'horta valenciana. 
El projecte basat en el model «Hortus Conclusus» (antigues hortes a la ciutat limitades per murs) consta de tres camps de cultiu disposats en diferents bancals i entre dues basses que permeten un circuit de reg continu, tot això delimitat per un mur de tàpia i una massa d'arbres ornamentals que donen resposta als vials rodats. Cadascun dels elements del projecte, ha explicat Cumplido, fa referència a aquells elements (pèrgola, parra, fruiteres, camins, reg a manta…) indispensables per a concebre el paisatge de l'horta. Finalment, ha fet referència a la importància de generar i cuidar la biodiversitat, així com de proporcionar suficient espai i sòl estructural als arbres perquè puguen exercir la seua important funció.
Durant la segona ponència, J. Ignacio Fuster i Antonio Gallud, de VAM 10 Arquitectura y Paisaje, despatx que va dissenyar el Jardí dels Sentits de l'UJI, han puntualitzat quant ha evolucionat la concepció del paisatge i els espais verds a les ciutats perquè actualment l'entorn s'estudia des d'un punt de vista més ampli i mediambiental, i els jardins han deixat de considerar-se com a elements aïllats per a connectar-se entre si creant una única xarxa verda en l'entorn urbà. 
Fuster i Gallud han explicat el Jardí del Temps, també ubicat a l'UJI. Aquest projecte va sorgir com una aposta clara de la Universitat Jaume I de convertir un vial rodat en un espai verd. Els arquitectes van optar per crear un eix nord-sud que vinculava el cor de la universitat amb el riu Sec que descendeix cap a la ciutat de Castelló, establint noves relacions espacials entre els edificis d'una manera inclusiva i accessible.
Destaca en aquest projecte la coexistència de divergents elements vegetals que permeten la seua evolució al llarg del temps, donant com a resultat diferents imatges de l'espai al llarg del temps i en cadascuna de les estacions de l'any, creant d'aquesta manera espais per a ser utilitzats per la comunitat universitària.
Després de les exposicions s'ha obert un debat en el qual s'ha aprofundit sobre l'explotació i l'ús dels cultius generat en l'Hortus Conclusus, i la necessitat de crear espais verds controlats per al seu ús i entreteniment.
Com a conclusions de la jornada, Ángel Pitarch ha destacat la importància de transformar solars i espais urbans en zones verdes, la creació de connexions entre els diferents espais verds per a facilitar el moviment de la biodiversitat, i la concepció d'espais verds construïts com a elements dissenyats per a ser colonitzats per les persones usuàries millorant-ne la qualitat de vida.
Fotografies

Español:
La Cátedra de Arquitectura Circular de la Universitat Jaume I, con el apoyo de la Vicepresidencia Segunda y Conselleria de Servicios Sociales, Igualdad y Vivienda, y creada con el objetivo de difundir e implementar los principios de la economía circular en la arquitectura dentro del contexto de transición ecológica, ha llevado a cabo la jornada «Renaturalización del medio urbano como estrategia de la arquitectura circular», en la que se han presentado dos ejemplos de renaturalización del medio urbano como herramienta para la creación de entornos urbanos más sostenibles, beneficiosos y atractivos para todos: el Jardín de Trini Simó de València y el Jardí del Temps de la Universitat Jaume I.
En la presentación, Ángel M. Pitarch ha recordado los principales objetivos de la Cátedra de Arquitectura Circular que dirige junto a M. José Ruá, dentro de los cuales se encuentra la renaturalización del medio urbano, que supone abordar a través del diseño uno de los principios de la economía circular que es regenerar la naturaleza y de este modo proteger la biodiversidad en los espacios públicos, la calidad de vida de los ciudadanos y el cuidado del medio ambiente creando ciudades más sostenibles, resilientes, seguras e inclusivas.
En la jornada han participado tres personas expertas en la materia que han compartido sus experiencias a través de algunos trabajos desarrollados en sus respectivos despachos profesionales.
En primer lugar, ha intervenido Marcel Cumplido, que junto a Lara Llop forman SUC Arquitectes, despacho especializado en la investigación y proyectos sobre el territorio, paisaje y espacio público. Cumplido ha hecho referencia a los múltiples datos que defienden que el planeta está cambiando a todos los niveles, cuya principal causa es el ser humano que ha desarrollado una transformación a escala global. Este hecho ha dado lugar a una nueva era biológica, el «Antropoceno», y ha señalado que las cuestiones ambientales (catástrofes naturales, fallos del clima, fenómenos extremos, etc.) son las que más impacto tienen actualmente en la economía, repercutiendo, incluso, en muertes prematuras por contaminación atmosférica. Por lo tanto, no solo tiene que vincularse a conceptos como la calidad de aire, sino también a otros relacionados con el diseño como es el efecto de la isla de calor.
Cumplido ha indicado que la solución pasa por plantar árboles, porque regulan la temperatura, aumentan la biodiversidad urbana, mejoran la salud física y mental de las personas y el confort acústico, además de prevenir las inundaciones y filtrar los contaminantes atmosféricos. «Y más aun en un panorama climático en el que sufrimos un aumento de temperatura y la alteración del ciclo del agua con un incremento de periodos de sequía alternados con episodios de lluvias torrenciales», ha señalado.
Después de reivindicar que el mayor capital del planeta es el suelo fértil, ha presentado el proyecto «Hortus Conclusus. El Jardín de Trini Simó», ganador del concurso de ideas para el desarrollo de un solar emblemático en València que consiguió «salvarse» de la especulación inmobiliaria gracias a la presión ciudadana conocida como «Salvem el Botànic» y que fue finalmente destinado a un espacio verde en el que se solicitaba desarrollar un jardín hortofrutícola basado en el paisaje de la huerta valenciana.
El proyecto basado en el modelo «Hortus Conclusus» (antiguas huertas en la ciudad limitadas por muros) consta de tres campos de cultivo dispuesto en diferentes bancales y entre dos balsas que permiten un circuito de riego continuo, todo esto delimitado por un muro de tapia y una masa de árboles ornamentales que dan respuesta a los viales rodados. Cada uno de los elementos del proyecto, ha explicado Cumplido, hace referencia a aquellos elementos (cenador, parra, fruteras, caminos, riego a manta…) indispensables para concebir el paisaje de la huerta. Finalmente, ha hecho referencia a la importancia de generar y cuidar la biodiversidad, así como de proporcionar suficiente espacio y suelo estructural a los árboles para que puedan ejercer su importante función.
Durante la segunda ponencia, J. Ignacio Fuster y Antonio Gallud, de VAM 10 Arquitectura y Paisaje, despacho que diseñó el Jardí dels Sentits de la UJI, han puntualizado cuánto ha evolucionado la concepción del paisaje y los espacios verdes en las ciudades porque actualmente el entorno se estudia desde un punto de vista más amplio y medioambiental, y los jardines han dejado de considerarse como elementos aislados para conectarse entre sí creando una única red verde en el entorno urbano.
Fuster y Gallud han explicado el Jardí del Temps, también ubicado en la UJI. Este proyecto surgió como una apuesta clara de la Universitat Jaume I de convertir un vial rodado en un espacio verde. Los arquitectos apostaron por crear un eje norte-sur que vinculaba el corazón de la universidad con el río Seco que desciende hacia la ciudad de Castelló, estableciendo nuevas relaciones espaciales entre los edificios de una manera inclusiva y accesible.
Destaca en este proyecto la coexistencia de divergentes elementos vegetales que permiten su evolución a lo largo del tiempo, dando como resultado diferentes imágenes del espacio a lo largo del tiempo y en cada una de las estaciones del año, creando de este modo espacios para ser utilizados por la comunidad universitaria.
Después de las exposiciones se ha abierto un debate en el que se ha profundizado sobre la explotación y el uso de los cultivos generado en el Hortus Conclusus, y la necesidad de crear espacios verdes controlados para su uso y entretenimiento.
Como conclusiones de la jornada, Ángel Pitarch ha destacado la importancia de transformar solares y espacios urbanos en zonas verdes, la creación de conexiones entre los diferentes espacios verdes para facilitar el movimiento de la biodiversidad, y la concepción de espacios verdes construidos como elementos diseñados para ser colonizados por las personas usuarias mejorando la calidad de vida de estas.
Fotografías