Valencià:
El projecte de recerca iniciat pel grup Antiqua, de l'Àrea d'Història Antiga i Arqueologia de la Universitat Jaume I juntament amb el Museu Arqueològic de Borriana, per conèixer l'origen de l'ídol calcolític d'Artana ha tret a la llum, en la primera setmana de treball, un jaciment musulmà desconegut en aquesta localitat castellonenca.
L'estudi en què participen diversos membres del professorat, col·laboradors i estudiantat té com a finalitat depurar la documentació inèdita descoberta el 2012 que posava en dubte les dades conegudes fins a aquest moment sobre l'origen d'una de les peces més importants de la prehistòria castellonenca i realitzar una detallada anàlisi de la peça.
Les mostres ceràmiques preses al jaciment indiquen, tot i que encara manca aprofundir en el seu estudi, que es podria tractar d'un petit assentament dels segles X al XII desconegut fins al moment. Estaria estructurat al voltant d'una torre de vigilància (completament arrasada a mitjan segle XX) situada a la partida de la Torreta.
L'equip de recerca facilitarà tota la informació a la Conselleria d'Educació, Recerca, Cultura i Esport, així com a l'Ajuntament d'Artana, perquè es prenguen les mesures oportunes per protegir el jaciment. Des del punt de vista científic, la troballa obri interessants i noves perspectives per a l'estudi de l'ídol, ja que aquest va ser trobat fa més d'un centenar d'anys en aquest lloc.
El conegut com «ídol calcolític d'Artana» és una de les peces més singulars dels fons prehistòrics del Museu Arqueològic de Borriana, i per les seues característiques és un element històric patrimonial de gran rellevància a la Comunitat Valenciana. Es tracta d'una escultura que representa molt esquemàticament una figura humana elaborada en pedra calcària amb uns 52 centímetres d'alçada. Va ser identificada tradicionalment com un ídol calcolític, amb una cronologia provisional de la primera meitat del tercer mil·lenni abans de Crist.
La bibliografia fa referència al fet que es va trobar el 1920 a Artana. Això no obstant, des de la seua troballa van sorgir dubtes sobre el lloc concret on aquest es va produir, i els investigadors també mantenen reserves sobre la seua funció i adscripció cronològica. La documentació descoberta el 2012 va obrir les portes a un conscienciós treball científic per intentar aportar llum sobre la situació i el resultat permetrà elaborar una nova interpretació de l'escultura amb una major aportació de dades científiques.

Español:
El proyecto de investigación iniciado por el grupo Antiqua, del Área de Historia Antigua y Arqueología de la Universitat Jaume I junto con el Museo Arqueológico de Burriana, para conocer el origen del ídolo eneolítico de Artana ha sacado a la luz, en su primera semana de trabajo, un yacimiento musulmán desconocido en esta localidad castellonense.
El estudio en el que participan diversos miembros del profesorado, colaboradores y estudiantado tiene como finalidad depurar la documentación inédita descubierta en 2012 que ponía en duda los datos conocidos hasta ese momento sobre el origen de una de las piezas más importantes de la prehistoria castellonense y realizar un detallado análisis de la pieza.
Las muestras cerámicas tomadas en el yacimiento indican, a falta de profundizar en el estudio de las mismas, que se podría tratar de un pequeño asentamiento de los siglos X a XII desconocido hasta el momento. Estaría estructurado alrededor de una torre de vigilancia (completamente arrasada a mediados del siglo XX) situada en la partida de La Torreta.
El equipo de investigación facilitará toda la información a la Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte, así como al Ayuntamiento de Artana, para que se tomen las medidas oportunas para proteger el yacimiento. Desde el punto de punto de vista científico, el hallazgo abre interesantes y novedosas perspectivas para el estudio del ídolo, ya que éste fue encontrado hace más de un centenar de años en ese lugar.
El conocido como «ídolo eneolítico de Artana» es una de las piezas más singulares de los fondos prehistóricos del Museo Arqueológico de Burriana y por sus características es un elemento histórico patrimonial de gran relevancia en la Comunidad Valenciana. Se trata de una escultura que representa muy esquemáticamente una figura humana elaborada en piedra calcárea con unos 52 centímetros de altura. Fue identificada tradicionalmente como un ídolo eneolítico, con una cronología provisional de la primera mitad del tercer milenio antes de Cristo.
La bibliografía hace referencia a que se encontró en 1920 en Artana. Sin embargo, desde su hallazgo surgieron dudas sobre el lugar concreto donde este se produjo, y los investigadores también mantienen reservas sobre su función y adscripción cronológica. La documentación descubierta en 2012 abrió las puertas a un concienzudo trabajo científico para intentar arrojar luz sobre la situación y el resultado permitirá elaborar una nueva interpretación de la escultura con mayor aportación de datos científicos.