Valencià:
La Universitat Jaume I ha abordat el marc normatiu comunitari, nacional i autonòmic de la immigració en la jornada «Creixement, ocupació i polítiques migratòries a Espanya: Dos models de gestió de la diversitat soci-cultural a comparació», organitzada per la professora Margarita Miñarro de l'Àrea de Dret del Treball de la Universitat Jaume I amb el suport de l'Oficina de Cooperació al Desenvolupe i Solidaritat (OCDS).


	Cristóbal Molina, catedràtic de Dret del Treball i de la Seguretat Social de la Universitat de Jaén, ha sigut l'encarregat d'obrir la jornada amb la ponència titulada «Les dues (mil) cares (imatges) de la immigració a Espanya i Europa: Dret de frontera o frontera del Dret?».


	Molina ha afirmat que el dret de la immigració sempre ha estat viciat. Sobre aquest tema ha assenyalat que «la normativa és fonamentalment administrativista feta a través de circulars i normes interpretatives» i que «és un dret contaminat perquè hi ha una certa temptació d'aquest ordenament a passar la frontera d’allò que és un ordenament jurídic reconegut».


	Així, ha destacat que en les migracions hi ha una tensió política per tres elements fonamentals: el control de les fronteres, la protecció de drets i la protecció d'interessos econòmics. Sobre la regulació existent per a coordinar aquests elements, el catedràtic ha afirmat que és una legislació inestable perquè canvia contínuament i açò genera inseguretat jurídica. A més, ha assenyalat que és una legislació complexa a causa de les situacions radicalment desiguals i un dret ple de llacunes i contradiccions. Com a exemples dels vicis d'aquest dret ha apuntat els no soci-laborals com ara les devolucions en calent o els centres d'internament i els soci-laborals com el no reconeixement de l'assistència sanitària.


	D'altra banda, Molina ha posat de manifest que la immigració té dues cares fonamentals: la rebutjada i la promoguda. «D'una banda cerquem aquella immigració que contribuïsca a una major productivitat, que siga un recurs i talent i que faça que la població es rejovenisca però al mateix temps existeix el concepte d'immigració que s'identifica amb la delinqüència, la que competeix pels recursos i l'ocupació i que ens lleva els beneficis socials» ha explicat.


	En la immigració rebutjada, Molina ha abordat la problemàtica de les tanques afirmant que «quan a través de les polítiques s'augmenten les exigències dels immigrants per a creuar la frontera s'està elevant el llistó de la il•legalitat però al mateix temps s'està posant en joc la vida i la integritat física i açò és un dret fonamental indisponible per al legislador ja que entren en joc els drets humans». En aquest sentit ha afirmat que el control no redueix la pressió migratòria sinó que la converteix en més arriscada per a qui decideix promoure el viatge.


	Així mateix, ha assenyalat que el problema de la immigració no és exclusiu d'Espanya sinó que també afecta als líders mundials de l'estat del benestar com Regne Unit en el qual els espanyols entrem en la categoria d'immigrants, a Dinamarca que restringeix els drets dels immigrants i a Alemanya que s'està preparant una llei per a frenar el «turisme social» que afecta fins i tot als comunitaris.


	Sobre la immigració promoguda, el catedràtic ha abordat els programes per a la caça de talents i de treballadors qualificats. Així, ha posat com a exemple programes d'Alemanya, Canadà, Estats Units o la targeta blava europea. «El que ocorre és que si sou treballadors qualificats i un recurs productiu que es pot explotar podeu anar on vulgueu, si no podeu quedar-vos a casa» ha apuntat. En definitiva, ha assenyalat que hi ha una doble via d'accés, una restrictiva a través de la Llei Orgànica d'estrangeria i una altra privilegiada amb la Llei d'emprenedors.


	Com a conclusió Molina ha afirmat que «una persona sense papers no és una persona sense drets i, encara menys, el no tenir drets suposa ser un delinqüent potencial».

Español:
La Universitat Jaume I ha abordado el marco normativo comunitario, nacional y autonómico de la inmigración en la jornada «Crecimiento, empleo y políticas migratorias en España: Dos modelos de gestión de la diversidad socio-cultural a comparación», organizada por la profesora Margarita Miñarro del Área de Derecho del Trabajo de la Universitat Jaume I con el apoyo de la Oficina de Cooperación al Desarrollo i Solidaridad (OCDS).


	Cristóbal Molina, catedrático de Derecho del Trabajo y de la Seguridad Social de la Universidad de Jaén, ha sido el encargado de abrir la jornada con la ponencia titulada «Las dos (mil) caras (imágenes) de la inmigración en España y Europa: ¿Derecho de frontera o frontera del Derecho?».


	Molina ha afirmado que el derecho de la inmigración siempre ha estado viciado. Al respecto ha señalado que «la normativa es fundamentalmente administrativista hecha a través de circulares y normas interpretativas» y que «es un derecho contaminado porque hay una cierta tentación de este ordenamiento a pasar la frontera de lo que es un ordenamiento jurídico reconocido».


	Así, ha destacado que en las migraciones hay una tensión política por tres elementos fundamentales: el control de las fronteras, la protección de derechos y la protección de intereses económicos. Sobre la regulación existente para coordinar estos elementos, el catedrático ha afirmado que es una legislación inestable porque cambia continuamente y eso genera inseguridad jurídica. Además, ha señalado que es una legislación compleja debido a las situaciones radicalmente desiguales y un derecho lleno de lagunas y contradicciones. Como ejemplos de los vicios de este derecho ha apuntado los no socio-laborales como las devoluciones en caliente o los centros de internamiento y los socio-laborales como el no reconocimiento de la asistencia sanitaria.


	Por otra parte, Molina ha puesto de manifiesto que la inmigración tiene dos caras fundamentales: la rechazada y la promovida. «Por una parte buscamos aquella inmigración que contribuya a una mayor productividad, que sea un recurso y talento y que haga que la población se rejuvenezca pero al mismo tiempo existe el concepto de inmigración que se identifica con la delincuencia, la que compite por los recursos y el empleo y que nos quita los beneficios sociales» ha explicado.


	En la inmigración rechazada, Molina ha abordado la problemática de las vallas afirmando que «cuando a través de las políticas se aumentan las exigencias de los inmigrantes para cruzar la frontera se está elevando el listón de la ilegalidad pero al mismo tiempo se está poniendo en juego la vida y la integridad física y eso es un derecho fundamental indisponible para el legislador ya que entran en juego los derechos humanos». En este sentido ha afirmado que el control no reduce la presión migratoria sino que la convierte en más arriesgada para quien decide promover el viaje.


	Así mismo, ha señalado que el problema de la inmigración no es exclusivo de España sino que también afecta a los líderes mundiales del estado del bienestar como Reino Unido en el que los españoles entramos en la categoría de inmigrantes, en Dinamarca que restringe los derechos de los inmigrantes y en Alemania que se está preparando una ley para frenar el «turismo social» que afecta incluso a los comunitarios.


	Sobre la inmigración promovida, el catedrático ha abordado los programas para la caza de talentos y de trabajadores cualificados. Así, ha puesto como ejemplo programas de Alemania, Canadá, Estados Unidos o la tarjeta azul europea. «Lo que ocurre es que si sois trabajadores cualificados y un recurso productivo que se puede explotar podéis ir donde queráis, si no podéis quedaros en casa» ha apuntado. En definitiva, ha señalado que hay una doble vía de acceso, una restrictiva a través de la Ley Orgánica de extranjería y otra privilegiada con la Ley de emprendedores.


	Como conclusión Molina ha afirmado que «una persona sin papeles no es una persona sin derechos y, aún menos, el no tener derechos supone ser un delincuente potencial».