Valencià:
Els tres especialistes en dret penal que han participat en la taula redona «Judicis paral·lels» dins del Congrés Internacional «Mitjans i delinqüència» han coincidit en la dificultat de controlar els judicis paral·lels que tenen lloc en els mitjans de comunicació durant la instrucció i el desenvolupament del judici.
La taula, moderada per la professora Andrea Planchadell, del Departament de Dret Públic, ha estat formada pels catedràtics de Dret Processal Renzo Orlandi, de la Universidad de Bolonya; Juan Montero Aroca, exmagistrat del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, i Juan Luis Gómez Colomer, de la Universitat Jaume I de Castelló.
En la primera intervenció, Orlandi ha exposat que els dos majors problemes radiquen en el plantejament de la reserva del dret de la intimitat i en l’exercici de la llibertat d’expressió sense que afecte a la imparcialitat del judici. El catedràtic italià ha destacat la important funció social que realitzen els mitjans, però ha indicat que és necessària una separació entre el procés informatiu i judicial. En la seua opinió, les mesures cautelars poden evitar la fuga d’informació i tractar d’evitar l’anul·lació del procés.
El catedràtic Gómez Colomer ha assegurat en la segona intervenció que en l’àmbit processal «els judicis paral·lels haurien d’estar controlats», perquè existeix legislació i normativa que regula el secret de la instrucció i del procediment preliminar o el principi de publicitat, però «la realitat ens diu que no és així». Per a ell, «el problema rau en la regulació de la part informativa» perquè l’autocontrol no funciona i perquè el terme «informació veraç» no és propietat únicament dels periodistes, sinó que es manifesta en la sentència judicial amb l’exposició dels fets.
Per últim, el professor emèrit de la Universitat de València, Juan Montero Aroca, s’ha mostrat crític amb el paper d’alguns jutges, fiscals i advocats a l’hora de filtrar directament o indirectament als mitjans de comunicació dades sobre els procediments. En la seua opinió, hi ha mecanismes legals per a evitar aquests fets i «cal exigir conseqüències processals». Així doncs, no és suficient amb declarar la nul·litat d’un escrit que ha sigut filtrat abans de presentar-lo al jutjat, per exemple, sinó que cal imposar una sanció que influisca en el procés, però «això no sol passar», ha comentat.
Durant les intervencions del públic, també s’ha afegit la importància de valorar l’entorn familiar i social de la persona jutjada i la seua participació en el debat públic de la causa i, d'altra banda, el dany i perjudici que es causa a les persones encausades, sobretot a les innocents, per les sentències de culpabilitat públiques abans de les sentències judicials.
Imatges

Español:
Los tres especialistas en derecho penal que han participado en la mesa redonda «Juicios paralelos» dentro del congreso internacional «Medios y delincuencia» han coincidido en la dificultad de controlar los juicios paralelos que tienen lugar en los medios durante la instrucción y el desarrollo del juicio. La mesa, moderada por la profesora Andrea Planchadell, del Departamento de Derecho Público, ha estado formada por los catedráticos de Derecho Procesal Renzo Orlandi, de la Universidad de Bolonia; Juan Montero Aroca, exmagistrado del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, y Juan Luis Gómez Colomer, de la Universitat Jaume I de Castelló.
En la primera intervención, Orlandi ha expuesto que los dos mayores problemas radican en el planteamiento de la reserva del derecho de la intimidad y en el ejercicio de la libertad de expresión sin que afecte a la imparcialidad del juicio. El catedrático italiano ha destacado la importante función social que realizan los medios, pero ha indicado que es necesaria una separación entre el proceso informativo y judicial. En su opinión, las medidas cautelares pueden evitar la fuga de información y tratar de evitar la anulación del proceso.
El catedrático Gómez Colomer ha asegurado en la segunda intervención que en el ámbito procesal «los juicios paralelos tendrían que estar controlados» porque existe legislación y normativa que regula el secreto de la instrucción y del procedimiento preliminar o el principio de publicidad, pero «la realidad nos dice que no es así». Para él, «el problema está en la regulación de la parte informativa», porque el autocontrol no funciona y porque el término «información veraz» no es propiedad únicamente de los periodistas, sino que se manifiesta en la sentencia judicial con la exposición de los hechos.
Por último, el profesor emérito de la Universitat de València Juan Montero Aroca se ha mostrado crítico con el papel de algunos jueces, fiscales y abogados a la hora de filtrar directa o indirectamente a los medios de comunicación datos sobre los procedimientos. En su opinión, existen mecanismos legales para evitar estos hechos y «hay que exigir consecuencias procesales». Así pues, no es suficiente con declarar la nulidad de un escrito que ha sido filtrado antes de presentarlo al juzgado, por ejemplo, sino que se debe imponer una sanción que influya en el proceso, pero «eso no suele pasar», ha comentado.
Durante las intervenciones del público, también se ha añadido la importancia de valorar el entorno familiar y social de la persona juzgada y su participación en el debate público de la causa y, por otra parte, el daño y perjuicio que se causa a las personas encausadas, sobre todo a las inocentes, por las sentencias de culpabilidad públicas antes de las sentencias judiciales.
Imágenes