Valencià:
Els beneficis per a la salut de la dieta mediterrània són coneguts. A més de ser més sana, un recent article conclou que el menú que tradicionalment es consumeix a Espanya deixa una petjada de carboni menor que les d'EUA o Regne Unit.


	Les conseqüències del canvi climàtic s'estenen des de l'extinció d'espècies fins a l'augment del nivell del mar o la disseminació de malalties. Per això, des de fa anys els investigadors lluiten per pal·liar les seues seqüeles, fins i tot limitant la contaminació provocada pel consum d'aliments.


	Un nou estudi en el qual participen el Complex Hospitalari Universitari de Huelva, la Universitat Jaume I de Castelló i la Universitat de Huelva analitza la petjada de carboni dels menús que se serveixen diàriament a Espanya, basats en una dieta bàsicament mediterrània, i els compara amb els ingerits en països anglosaxons, com ara Regne Unit o EUA.


	“Combatre el canvi climàtic és una prioritat internacional que ha d'executar-se en tots els àmbits, com ara en l'entorn familiar i on s'ha de tenir en compte la nostra alimentació diària”, explica a Sinc Rosario Vidal, primera autora de l'estudi i investigadora del Departament d'Enginyeria Mecànica i Construcció de la institució castellonenca.


	Les dades es van recollir a l'Hospital Juan Ramón Jiménez de Huelva, en el qual es van analitzar un total de 448 dinars i 448 sopars repartits durant totes les estacions de l'any per satisfer unes necessitats calòriques mitjanes de 2.000 kcal.


	Les diferències entre la dieta mediterrània i la dels països anglosaxons es deuen al fet que a Espanya es consumeix molta menys carn de boví i més verdures i fruites. No obstant això, per a l'equip d'investigadors les xifres són àmpliament extrapolables. “Aquests menús podrien haver-se servit igualment en qualsevol col·legi, restaurant o casa espanyola. Les receptes analitzades inclouen alguns plats tan típics com ara gaspatxo andalús, pisto manxec, paella o olla”, afegeix Vidal.


	Durant la recerca es va confeccionar una base de dades amb la petjada de carboni d'aliments conreats, pescats o produïts –fonamentalment a Espanya–, i es va calcular la petjada de carboni de cada plat i menú simplement multiplicant per la quantitat requerida en brut per a la seua preparació.


	La petjada de carboni mitjana diària obtinguda va ser de 5,08kg de CO2 equivalent (CO2i), molt inferior a la mitjana a EUA, estimada entre 8,5 i 8,8kg de CO2i, o la de Regne Unit, estimada en 7,4kg de CO2i; totes per a la mateixa ingesta calòrica. A més, es va obtenir la petjada de carboni d'altres 17 dietes terapèutiques com ara la dieta tova, líquida, hipoproteica o hiperproteica.


	“Les diferències entre el valor mitjà de la dieta mediterrània i la dels països anglosaxons es deuen al fet que a Espanya es consumeix molta menys carn de boví –un dels aliments amb major petjada de carboni– i es prenen més verdures i fruites, amb baixa petjada de carboni”, afirma l'experta. “Per això, no només és més sana, sinó que la nostra dieta és també més ecològica”.

Què és la petjada de carboni


	La petjada de carboni expressa la quantitat de diòxid de carboni equivalent causant de l'escalfament global (es mesura en kg de CO2 equivalent). A més del diòxid de carboni, diferents gasos contaminants contribueixen al canvi climàtic, com el metà.


	Cadascun d'ells té un potencial d'escalfament global –proporcionat pel Grup Intergovernamental d'Experts sobre el Canvi Climàtic (IPCC)– relatiu al causat per una unitat de diòxid de carboni. En el cas del metà, aquest posseeix un potencial d'escalfament de 25, la qual cosa significa que es comptabilitza com 25kg de diòxid de carboni equivalent.

Referència bibliogràfica:


	Rosario Vidal, Enrique Moliner, Andrej Pikula, Ángel Mena-Nieto i Agustín Ortega. ‘Comparison of the carbon footprint of different patient diets in a Spanish hospital’. Journal of Health Services Research & Policy 2015, Vol. 20(1) 39–44.

Informació proporcionada per l'Agència SINC (Javier Llastra)


	 

Altres notícies d'investigació:

Investigadors de l’UJI desenvolupen un nou mètode d'anàlisi que permet avançar la resposta individual al tractament del càncer de mama amb tamoxifèn

Español:
Los beneficios para la salud de la dieta mediterránea son conocidos. Además de ser más sana, un reciente artículo concluye que el menú que tradicionalmente se consume en España deja una huella de carbono menor que las de EE UU o Reino Unido.


	Las consecuencias del cambio climático se extienden desde la extinción de especies hasta el aumento del nivel del mar o la diseminación de enfermedades. Por ello, desde hace años los investigadores luchan para paliar sus secuelas, incluso limitando la contaminación provocada por el consumo de alimentos.


	Un nuevo estudio en el que participan el Complejo Hospitalario Universitario de Huelva, la Universidad Jaume I de Castellón y la Universidad de Huelva analiza la huella de carbono de los menús que se sirven diariamente en España, basados en una dieta básicamente mediterránea, y los compara con los ingeridos en países anglosajones, como Reino Unido o EE UU.


	“Combatir el cambio climático es una prioridad internacional que debe ejecutarse en todos los ámbitos, como en el entorno familiar, teniendo en cuenta nuestra alimentación diaria”, explica a Sinc Rosario Vidal, primera autora del estudio e investigadora del departamento de Ingeniería Mecánica y Construcción de la institución castellonense.


	Los datos se recogieron en el Hospital Juan Ramón Jiménez de Huelva, en el que se analizaron un total de 448 comidas y 448 cenas repartidas durante todas las estaciones del año para satisfacer unas necesidades calóricas medias de 2.000 kcal.


	Las diferencias entre la dieta mediterránea y la de los países anglosajones se deben a que en España se consume mucha menos carne de vacuno y más verduras y frutas.


	No obstante, para el equipo de investigadores las cifras son ampliamente extrapolables. “Estos menús podrían haberse servido igualmente en cualquier colegio, restaurante o casa española. Las recetas analizadas incluyen algunos platos tan típicos como gazpacho andaluz, pisto manchego, paella o puchero”, añade Vidal.


	Durante la investigación se confeccionó una base de datos con la huella de carbono de alimentos cultivados, pescados o producidos –fundamentalmente en España–, y se calculó la huella de carbono de cada plato y menú simplemente multiplicando por la cantidad requerida en bruto para su preparación.


	La huella de carbono media diaria obtenida fue de 5,08kg de CO2 equivalente (CO2e), muy inferior a la media en EE UU, estimada entre 8,5 y 8,8kg de CO2e, o la de Reino Unido, estimada en 7,4kg de CO2e; todas ellas para la misma ingesta calórica. Además, se obtuvo la huella de carbono para otras 17 dietas terapéuticas como dieta blanda, líquida, hipoproteica o hiperproteica.           


	“Las diferencias entre el valor medio de la dieta mediterránea y la de los países anglosajones se deben a que en España se consume mucha menos carne de vacuno –uno de los alimentos con mayor huella de carbono– y se toman más verduras y frutas, con baja huella de carbono”, afirma la experta. “Por eso, no solo es más sana, sino que nuestra dieta es también más ecológica”.

Qué es la huella de carbono 


	La huella de carbono expresa la cantidad de dióxido de carbono equivalente causante del calentamiento global (se mide en kg de CO2 equivalente). Además del dióxido de carbono, diferentes gases contaminantes contribuyen al cambio climático, como el metano.


	Cada uno de ellos tiene un potencial de calentamiento global –proporcionado por el Grupo Intergubernamental de Expertos sobre el Cambio Climático (IPCC)– relativo al causado por una unidad de dióxido de carbono. En el caso del metano, éste posee un potencial de calentamiento de 25, lo que significa que se contabiliza como 25kg de dióxido de carbono equivalente.

Referencia bibliográfica:


	Rosario Vidal, Enrique Moliner, Andrej Pikula, Ángel Mena-Nieto y Agustín Ortega. ‘Comparison of the carbon footprint of different patient diets in a Spanish hospital’. Journal of Health Services Research & Policy 2015, Vol. 20(1) 39–44.

Información proporcionada por la Agencia SINC (Javier Lastra)


	 

Otras noticias de investigación:

Investigadores de la UJI desarrollan un nuevo método de análisis que permite adelantar la respuesta individual al tratamiento del cáncer de mama con tamoxifeno