Valencià:
La Càtedra d'Arquitectura Circular de la Universitat Jaume I, fruit del conveni de col·laboració entre l'UJI i la Vicepresidència Segona i Conselleria d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica, ha realitzat un seminari web online sobre circularitat i sostenibilitat dels materials de construcció que ha comptat amb representants de l'Associació Nacional Espanyola de Fabricants de Formigó Preparat (ANEFHOP), de l'Institut de Tecnologia Ceràmica (ITC) i de l'empresa CoCircular. Els participants han assegurat que «la transició ecològica que està vivint la societat no és només un canvi econòmic o mediambiental, sinó també un canvi cultural cap a una societat més respectuosa amb el medi ambient i les persones».
En la primera intervenció, José María Carrau, delegat territorial d'ANEFHOP, ha explicat la situació actual del formigó preparat en relació amb la sostenibilitat i circularitat dels seus productes i ha destacat que aquests productes no estan en contra de la sostenibilitat, sinó més aviat tot el contrari, perquè «des de fa ja molts anys es treballa per a millorar la qualitat, la prevenció de riscos laborals i el medi ambient, amb una certificació voluntària denominada "Formigó Expert" que en aquests moments és obligatòria per a tots els associats». 
Carrau ha anunciat que en 2022 esperen tenir una Declaració Ambiental de Producte de tot el sector i que, en aquests moments, hi ha més de 300 empreses disposades a aportar informació sobre les seues bones pràctiques. En relació amb les millores en els processos de fabricació, ha dit que estan treballant en la cerca d'energies alternatives per a la producció, la minimització de consums de transport, la reutilització d'àrids i de l'aigua, i la descarbonització de la indústria del ciment. 
El delegat de l'Associació Nacional Espanyola de Fabricants de Formigó Preparat (ANEFHOP) ha comentat que per a cada situació es pot disposar d'un material idoni i que, en aquest sentit, «el formigó té el seu espai en la construcció actual, ofereix característiques molt interessants, com un menor manteniment i unes garanties de durabilitat difícils de superar per altres materials».
L'Institut de Tecnologia Ceràmica ha presentat el projecte Prestile, finançat per l'IVACE de la Generalitat Valenciana, que tenia per objecte la millora de les prestacions de les rajoles ceràmiques per a rehabilitació de paviments interiors. Per a això s'han analitzat diferents materials, aplicant la metodologia de l'anàlisi del cicle de vida de producte (ACV). La conclusió ha sigut que és complicat nomenar un producte com el més contaminant perquè tots tenen els seus punts forts i febles. 
Segons l'anàlisi, la ceràmica i la pedra natural tenen menors impactes globals. No obstant això, tenen un impacte important en la seua fabricació, per la qual cosa és essencial prolongar al màxim la seua vida útil. Per contra, la moqueta, el parquet, el PVC o el LVT (Luxury Vinyl Tile) tenen impactes menors en la seua fabricació, però majors si considerem una vida útil mitjana de 50 anys, ja que necessiten més intervencions de manteniment o reposició.
Finalment, Joan Esteban Altabella, doctor en Gestió de Residus, arquitecte tècnic per la Universitat Jaume I i responsable d'operacions en CoCircular, ha analitzat la situació actual dels residus de construcció i demolició (RDC) i la seua gestió i ha indicat que es planegen tres problemes essencials: la falta d'unes xifres fiables dels residus generats, el deficient control en la gestió d'aquests residus i l'habitual mescla dels residus que impossibilita la seua revaloració o reciclatge, per la qual cosa finalment acaben en un abocador.
Altabella ha explicat que existeix un avantprojecte de llei de residus i sòls contaminats que s'aprovarà possiblement en 2022 que té com a objectiu fonamental desincentivar l'abocament mitjançant eines fiscals i reduir el consum de matèries primeres (reintroduïdes com a matèries primeres secundàries). Així mateix, ha destacat la importància de potenciar l'adequada selecció i recuperació dels residus generats en les obres perquè correctament gestionats més enllà del benefici ambiental que es produeix, tenen un valor econòmic que en alguns casos ja és interessant per als constructors i promotors.
Durant el debat, José María Carrau ha assenyalat les limitacions de l'actual normativa que regula el formigó estructural en la utilització d'àrids reciclats. No obstant això, ha indicat que existeixen moltes altres aplicacions del formigó en les quals sí que tenen cabuda tots aquests materials. Per a això, seria interessant disposar d'algun document de referència que definira aquests possibles usos.
Per part seua, en relació amb els possibles usos dels residus que es generen en les obres de construcció i demolició, ha assenyalat que pràcticament tots ells tenen possibilitats de reutilització, reciclatge o valorització. En alguns, com els metalls, aquest reciclatge ja està molt estès, però existeixen uns altres com són fustes, cartó, plàstics o algeps que s'estan començant a reciclar amb beneficis mediambientals, econòmics i socials.

Español:
La Cátedra de Arquitectura Circular de la Universitat Jaume I, fruto del convenio de colaboración entre la UJI y la Vicepresidencia Segunda y Conselleria de Vivienda y Arquitectura Bioclimática, ha realizado un seminario web online sobre circularidad y sostenibilidad de los materiales de construcción que ha contado con representantes de la Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP), del Instituto de Tecnología Cerámica (ITC) y de la empresa CoCircular. Los participantes han asegurado que «la transición ecológica que está viviendo la sociedad no es sólo un cambio económico o medioambiental, sino también un cambio cultural hacia una sociedad más respetuosa con el medio ambiente y las personas».
En la primera intervención, José María Carrau, delegado territorial de ANEFHOP, ha explicado la situación actual del hormigón preparado en relación con la sostenibilidad y circularidad de sus productos y ha destacado que estos productos no están en contra de la sostenibilidad, sino más bien todo lo contrario, porque «desde hace ya muchos años se trabaja para mejorar la calidad, la prevención de riesgos laborales y el medio ambiente, con una certificación voluntaria denominada "Hormigón Expert" que en estos momentos es obligatoria para todos los asociados». 
Carrau ha anunciado que en 2022 esperan tener una Declaración Ambiental de Producto de todo el sector y que, en estos momentos, hay más de 300 empresas dispuestas a aportar información sobre sus buenas prácticas. En relación con las mejoras en los procesos de fabricación, ha dicho que están trabajando en la búsqueda de energías alternativas para la producción, la minimización de consumos de transporte, la reutilización de áridos y del agua, y la descarbonización de la industria del cemento. 
El delegado de la Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP) ha comentado que para cada situación se puede disponer de un material idóneo y que, en este sentido, «el hormigón tiene su espacio en la construcción actual, ofrece características muy interesantes, como un menor mantenimiento y unas garantías de durabilidad difíciles de superar por otros materiales».
El Instituto de Tecnología Cerámica ha presentado el proyecto Prestile, financiado por el IVACE de la Generalitat Valenciana, que tenía por objeto la mejora de las prestaciones de las baldosas cerámicas para rehabilitación de pavimentos interiores. Para ello se han analizado diferentes materiales, aplicando la metodología del análisis del ciclo de vida de producto (ACV). La conclusión ha sido que es complicado nominar a un producto como el más contaminante puesto que todos tienen sus puntos fuertes y débiles. 
Según el análisis, la cerámica y la piedra natural tienen menores impactos globales. Sin embargo, tienen un impacto importante en su fabricación, por lo que es esencial prolongar al máximo su vida útil. Por el contrario, la moqueta, el parqué, el PVC o el LVT (Luxury Vinyl Tile) tienen impactos menores en su fabricación, pero mayores si consideramos una vida útil media de 50 años, puesto que necesitan más intervenciones de mantenimiento o reposición.
Por último, Joan Esteban Altabella, doctor en Gestión de Residuos, arquitecto técnico por la Universitat Jaume I y responsable de operaciones en CoCircular, ha analizado la situación actual de los residuos de construcción y demolición (RDC) y su gestión y ha indicado que se planean tres problemas esenciales: la falta de unas cifras fiables de los residuos generados, el deficiente control en la gestión de estos residuos y la habitual mezcla de los residuos que imposibilita su revalorización o reciclaje, por lo que finalmente acaban en un vertedero.
Altabella ha explicado que existe un anteproyecto de ley de residuos y suelos contaminados que se aprobará posiblemente en 2022 que tiene como objetivo fundamental desincentivar el vertido mediante herramientas fiscales y reducir el consumo de materias primas (reintroducidas como materias primas secundarias). Así mismo, ha destacado la importancia de potenciar la adecuada selección y recuperación de los residuos generados en las obras, puesto que correctamente gestionados más allá del beneficio ambiental que se produce, tienen un valor económico que en algunos casos ya es interesante para los constructores y promotores.
Durante el debate, José María Carrau ha señalado las limitaciones de la actual normativa que regula el hormigón estructural en la utilización de áridos reciclados. Sin embargo, ha indicado que existen muchas otras aplicaciones del hormigón en las que sí que tienen cabida todos estos materiales, para lo cual sería interesante disponer de algún documento de referencia que definiera estos posibles usos.
Por su parte, en relación con los posibles usos de los residuos que se generan en las obras de construcción y demolición, ha señalado que prácticamente todos ellos tienen posibilidades de reutilización, reciclaje o valorización. En algunos, como los metales, este reciclaje ya está muy extendido, pero existen otros como maderas, cartón, plásticos o yesos que se están comenzando a reciclar con beneficios medioambientales, económicos y sociales.