Valencià:
El desenvolupament del Pla Nacional d'Ozó i la implantació de mesures per a la millora de la qualitat de l'aire a Espanya com, per exemple, la posada en marxa de zones de baixes emissions han sigut els principals arguments que s'han debatut durant la segona i darrera jornada del curs «La qualitat de l'aire a Espanya» de la Universitat d'Estiu UJI 2022 que s'ha celebrat a Benicàssim. I és que la contaminació de l'aire suposa una mitjana de nou mesos menys de vida a les persones que viuen a Europa i contribueix a la mort de quasi 400.000 persones a l'any a la Unió Europea.
Davant aquesta problemàtica, les administracions de diversos països ja han començat a implementar mesures en algunes ciutats amb l'objectiu d'aconseguir una reducció de les partícules contaminants a l'aire, segons ha explicat el professor investigador del CSIC, Xavier Querol. Una d'aquestes mesures és la implantació de les zones de baixes emissions que segons la Llei de Canvi Climàtic i Transició Energètica han d'establir les ciutats de més de 50.000 habitants abans de l'any 2023 a Espanya.
Querol ha participat en la sessió sobre els reptes i l'aplicació de mesures per a millorar la qualitat de l'aire, juntament amb altres tècnics i experts, i ha assegurat que «la posada en marxa de les zones de baixes emissions és absolutament necessària encara que no és suficient per a resoldre el problema i han d'anar acompanyades d’altres mesures complementàries com són la millora del transport públic, la implantació de zones dissuasives d'aparcament, l'aplicació d'un peatge urbà, i en fases posteriors s'hauria d'emprendre una distribució racional de les mercaderies a les ciutats, un redisseny urbà i una ordenació del territori, entre d'altres».
Durant la intervenció, l’investigador del CSIC ha incidit en la necessitat d’aproximar-se a les recomanacions que marca l'OMS i ha recordat que els contaminants que tenen més impacte per a la salut humana són les partícules en suspensió, l’òxid de nitrogen i l’ozó troposfèric. «Els estudis demostren que la procedència de les partícules que respiren les persones arriba en un 35% del trànsit, de les quals un terç venen dels frens i de les rodes, un 20% de la indústria, entre un cinc i un 10% de les obres, un 5% de les zones portuàries i una part important de les cremes de biomassa agrícola». 
En el conjunt d’Europa, ja són 280 ciutats les que han posat en marxa la zona de baixes emissions. Un exemple pràctic d’aquesta mesura és la que es va implantar a la regió italiana de Lombardia l’any 2015 i que ha explicat el representant de l'Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente, Guido Lanzani, que considera que «és necessari un enfocament estructural per a combatre la contaminació de l’aire». En aquest sentit, Lanzani ha explicat que, en el cas del nord d’Itàlia, «les autoritats van adoptar un pla de qualitat de l'aire amb moltes mesures per a limitar les emissions de trànsit, però també la combustió de fusta i de biomassa».
Quant a això, l’expert italià ha destacat que l’administració va introduir diverses àrees de peatge, on els vehicles han de pagar per a ingressar, es va optimitzar i millorar el transport públic, es van desenvolupar rutes ciclistes, a més d’establir-se un pla específic per a la crema de biomassa agrícola, limitacions per a la utilització d’estufes i requisits molt estrictes per a la introducció de les noves. A més, dins del sector agrícola, es van promoure la digestió anaeròbia del fem agrícola, la injecció directa al camp, la cobertura de les instal·lacions d’emmagatzematge de fem agrícola i també la prohibició de realitzar focs oberts amb finalitat agrícola.
La posada en marxa d’aquestes mesures «ha comportat la disminució de contaminants i ha iniciat el camí per a obtenir una millor qualitat de l’aire, però encara queda molta feina per realitzar», explica Guido Lanzani, que afegeix que «no és possible distingir l’efecte d’una única mesura, però el conjunt d’accions implantades ha implicat una millora progressiva de la qualitat de l’aire», una situació a la qual ha ajudat la reducció del 35% del trànsit a Milà des de 2015.
En la mateixa taula també han participat Irene Carrasco, subdirectora general de Sostenibilitat Industrial del Ministeri per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic; Cristina Castells, directora de l’Agència Local d’Energia de Barcelona; Giuseppe Grezzi, regidor de mobilitat de l’Ajuntament de València, i Eliseo Monfort, catedràtic d’Enginyeria Química de l’UJI.
Un dels contaminants que també s’ha de tenir en compte a l’hora d'establir mesures per a millorar la qualitat de l’aire és l’ozó troposfèric, que també ha tingut el seu espai durant la jornada a l’Hotel Termas Marinas El Palasiet de Benicàssim. Durant la seua intervenció, Xavier Querol ha explicat que és un tema difícil de resoldre, ja que és el contaminant més complex a causa del seu origen secundari, ja que no l’emet una font concreta com pot ser una xemeneia, sinó que es forma a l’atmosfera a partir d’altres precursors com l’òxid de nitrogen o compostos orgànics i la seua reacció a la radiació solar i en el qual també influeixen la topografia i la meteorologia.
En aquest sentit, s’ha de dir que s’està desenvolupant el Pla Nacional d’Ozó que, segons ha confirmat María José Alonso, coordinadora d’aire net del Ministeri de Transició Ecològica i Repte Demogràfic, s’estima que estiga preparat l’any 2024. Querol ha explicat que el Barcelona Supercomputer Center (BSC), el Centre d'Estudis Ambientals del Mediterrani (CEAM), l'Institut de Tecnologia Ceràmica de l'UJI, el CSIC i la Universitat del País Basc, estan treballant conjuntament per a establir unes bases científiques que ajuden a desenvolupar el pla.
Així, l’investigador ha explicat que la presència d’aquest contaminant des de 2008 fins  a 2021 s’ha reduït en l'aire, encara que hi ha casos com el de la conca de Madrid, on l’estudi confirma que hi ha la tendència que s’incrementen els nivells d’ozó, mentre que a la ciutat de Sevilla hi ha una tendència de baixada.
En la taula dedicada al Pla Nacional d’Ozó, Gotzon Gangoiti, de la Universitat del País Basc, ha mostrat l’origen d’aquest contaminant en diversos territoris d’Espanya. En aquest sentit, els estudis realitzats demostren que a Galicia i al País Basc, l’ozó arriba transportat des d’altres zones i, en canvi, a la conca de Madrid, nord de Barcelona, la zona del Guadalquivir o la Comunitat Valenciana, arriba des de la mateixa regió, encara que l’aportació d’altres zones d’Europa o Àfrica també és important.
Durant el debat de les ponències, l’investigador Xavier Querol ha volgut cridar l’atenció sobre l’efecte que tenen les zones portuàries, en concret, l’arribada de creuers als ports a l’estiu, en l’increment dels nivells d’ozó a les ciutats. El cas de l’ozó troposfèric és diferent del d’altres contaminants de l’aire, ja que és l’únic que, segons l’Agència Europea de Medi Ambient, ha incrementat un 25% les seues emissions en la darrera dècada. 
Fotografies
Vídeo: https://youtu.be/Yk6c8TCFE5c
Notícia relacionada: Experts asseguren que s'ha d'actuar sense demora i amb major ambició per a reduir la contaminació de l'aire a Espanya

Español:
El desarrollo del Plan Nacional de Ozono y la implantación de medidas para la mejora de la calidad del aire en España como, por ejemplo, la puesta en marcha de zonas de bajas emisiones han sido los principales argumentos que se han debatido durante la segunda y última jornada del curso «La calidad del aire en España» de la Universitat d’Estiu UJI 2022 que se ha celebrado en Benicàssim. Y es que la contaminación del aire supone una media de nueve meses menos de vida en las personas que viven en Europa y contribuye a la muerte de casi 400.000 personas al año en la Unión Europea.
Ante esta problemática, las administraciones de varios países ya han empezado a implementar medidas en algunas ciudades con el objetivo de conseguir una reducción de las partículas contaminantes en el aire, según ha explicado el profesor investigador del CSIC, Xavier Querol. Una de ellas es la implantación de las zonas de bajas emisiones que según la Ley de Cambio Climático y Transición Energética tienen que establecer las ciudades de más de 50.000 habitantes antes del año 2023 en España.
Querol ha participado en la sesión sobre los retos y la aplicación de medidas para mejorar la calidad del aire, junto con otros técnicos y expertos, y en ella ha asegurado que «la puesta en marcha de las zonas de bajas emisiones es absolutamente necesaria aunque no es suficiente para resolver el problema y tienen que ir acompañadas de otras medidas complementarias como son la mejora del transporte público, la implantación de zonas disuasivas de aparcamiento, la aplicación de un peaje urbano, y en fases posteriores se tendría que emprender una distribución racional de las mercancías en las ciudades, un rediseño urbano y una ordenación del territorio, entre otros».
Durante la intervención, el investigador del CSIC ha incidido en la necesidad de aproximarse a las recomendaciones que marca la OMS y ha recordado que los contaminantes que tienen más impacto para la salud humana son las partículas en suspensión, el óxido de nitrógeno y el ozono troposférico. «Los estudios demuestran que la procedencia de las partículas que respiran las personas llega en un 35% del tráfico, de las que un tercio vienen de los frenos y de las ruedas, un 20% de la industria, entre un cinco y un 10% de las obras, un 5% de las zonas portuarias y una parte importante de las quemas de biomasa agrícola». 
En el conjunto de Europa ya son 280 ciudades las que han puesto en marcha la zona de bajas emisiones. Un ejemplo práctico de esta medida es la que se implantó en la región italiana de Lombardía en 2015 y que ha explicado el representante de la  Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente, Guido Lanzani, que considera que «es necesario un enfoque estructural para combatir la contaminación del aire». En este sentido, Lanzani ha explicado que en el caso del norte de Italia «las autoridades adoptaron un plan de calidad del aire con muchas medidas para limitar las emisiones de tráfico, pero también la combustión de madera y de biomasa».
A este respecto, el experto italiano ha destacado que la administración introdujo varias áreas de peaje, donde los vehículos tienen que pagar para ingresar, se ha optimizado y mejorado el transporte público, se han desarrollado rutas ciclistas, además de establecerse un plan específico para la quema de biomasa agrícola, limitaciones para la utilización de estufas y requisitos muy estrictos para la introducción de las nuevas. Además, dentro del sector agrícola, se promovió la digestión anaerobia de la basura agrícola, la inyección directa en el campo, la cobertura de las instalaciones de almacenamiento de basura agrícola y también la prohibición de realizar fuegos al aire libre con finalidad agrícola.
La puesta en marcha de estas medidas «ha supuesto la disminución de contaminantes y el inicio del camino para obtener una mejor calidad del aire, pero todavía queda mucho trabajo por realizar», explica Guido Lanzani, que añade que «no es posible distinguir el efecto de una única medida, pero el conjunto de acciones implantadas ha supuesto una mejora progresiva de la calidad del aire», una situación a la que ha ayudado la reducción del 35% del tráfico en Milán desde 2015.
En la misma mesa también han participado Irene Carrasco, subdirectora general de Sostenibilidad Industrial del Ministerio para la Transición Ecológica y el Reto Demográfico; Cristina Castells, directora de la Agencia Local de Energía de Barcelona; Giuseppe Grezzi, concejal de movilidad del Ayuntamiento de València, y Eliseo Monfort, catedrático de Ingeniería Química de la UJI.
Uno de los contaminantes que también se debe tener en cuenta a la hora de establecer medidas para mejorar la calidad del aire es el ozono troposférico, que también ha tenido su espacio durante la jornada en el Hotel Termas Marinas El Palasiet de Benicàssim. Durante su intervención, Xavier Querol ha explicado que es un tema difícil de resolver, puesto que es el contaminante más complejo debido a su origen secundario, ya que no lo emite una fuente concreta como puede ser una chimenea, sino que se forma en la atmósfera a partir de otros precursores como el óxido de nitrógeno o compuestos orgánicos y su reacción a la radiación solar y en el que también influyen la topografía y la meteorología.
En este sentido, hay que decir que se está desarrollando el Plan Nacional de Ozono que, según ha confirmado María José Alonso, coordinadora de Aire Limpio del Ministerio de Transición Ecológica y Reto Demográfico, se estima que esté preparado en 2024. Querol ha explicado que el Barcelona Supercomputer Center (BSC), el Centro de Estudios Ambientales del Mediterráneo (CEAM), el Instituto de Tecnología Cerámica de la UJI, el CSIC y la Universidad del País Vasco están trabajando conjuntamente para establecer unas bases científicas que ayuden a desarrollar el plan.
Así, el investigador ha explicado que la presencia de este contaminante desde 2008 hasta 2021 se ha reducido en el aire, aunque hay casos como el de la cuenca de Madrid, donde el estudio confirma que hay tendencia de incremento de los niveles de ozono, mientras que en la ciudad de Sevilla hay una tendencia de bajada.
En la mesa dedicada al Plan Nacional de Ozono, Gotzon Gangoiti, de la Universidad del País Vasco, ha mostrado el origen de este contaminante en varios territorios de España. En este sentido, los estudios realizados demuestran que en Galicia y en el País Vasco, el ozono llega transportado desde otras zonas y en cambio en la cuenca de Madrid, norte de Barcelona, la zona del Guadalquivir o la Comunitat Valenciana, llega desde la misma región, aunque la aportación de otras zonas de Europa o África también es importante.
Durante el debate de las ponencias, el investigador Xavier Querol ha llamado la atención sobre el efecto que tienen las zonas portuarias, en concreto, la llegada de cruceros a los puertos en verano con el incremento de los niveles de ozono en las ciudades. El caso del ozono troposférico es diferente al de otros contaminantes del aire, puesto que es el único que, según la Agencia Europea de Medio Ambiente, ha incrementado un 25% sus emisiones en la última década.
Fotografías
Vídeo: https://youtu.be/Yk6c8TCFE5c
Noticia relacionada: Expertos aseguran que se debe actuar sin demora y con mayor ambición para reducir la contaminación del aire en España