Valencià:
No hi ha plàstics perillosos, només hi ha plàstics utilitzats incorrectament. Aquesta és la conclusió de l'article «Zona reservada per a carmanyoles» on Neus Fabregat Cabello analitza els perills de calfar i conservar aliments i begudes en portaviandes i botelles de plàstic i que li ha valgut el Premi Literari en Valencià de Divulgació Cientificotecnològica 2013 convocat per l'Escola Superior de Tecnologia i Ciències Experimentals (ESTCE) de la Universitat Jaume I.


	La doctoranda de l'Institut Universitari de Plaguicides i Aigües (IUPA) de l’UJI explica en l'article la importància de conèixer el tipus de plàstic amb què està elaborat cada envàs, informació que es mostra en la base dels recipients amb una numeració de l'1 al 7 rodejada de tres fletxes que formen un triangle. A pesar que sempre és més recomanable conservar i, especialment, calfar, els aliments en envasos de vidre, en cas d'utilitzar-los de plàstic els més segurs són els de tipus 2 (HDPE, polietilè d'alta densitat), 4 (LDPE, polietilè de baixa densitat) i 5 (PP, polipropilè). Pel contra, «cal evitar al màxim els envasos que tinguen imprès el 7, ja que aquest dígit fa referència al grup d'altres plàstics, inclosos els plàstics policarbonats, i en conseqüència poden desprendre bisfenol A (BPA)», substància que s'ha demostrat que pot provocar, entre altres efectes, esterilitat, disminució de la producció de testosterona i fins i tot càncer de pròstata, explica l'autora en l'article. Mentre que a Espanya l'ús de plàstics que continguen bisfenol A únicament està prohibit en biberons des de 2011, als Estats Units no pot utilitzar-se en cap envàs d'aliments per a bebès i França ha prohibit recentment el seu ús en tots els envasos d'ús alimentari.


	La contaminació dels aliments pel que es denomina «migració» dels compostos del plàstic depèn, a més de la composició del recipient, del temps de contacte entre l'aliment i l'envàs, del tipus d'aliment i de la temperatura d'emmagatzematge. Sobre aquesta última, l'autora adverteix que «tenint en compte que la temperatura és un factor crític en la migració, és imprescindible saber si el plàstic de la nostra carmanyola és adequat o no per a ser calfat i no calfar mai amb la tapa, ja que la composició d'aquesta sol ser diferent de la de la resta del recipient».


	En l'article divulgatiu, Neus Fabregat també adverteix que no és recomanable reutilitzar les botelles de plàstic marcades amb el dígit 1 (PET, tereftalat de polietilè), utilitzat en la fabricació de quasi totes les botelles d'aigua i refrescos, ja que després de diversos usos se sospita que desprenen compostos que poden ser nocius.


	L'objectiu del Premi Literari en Valencià de Divulgació Cientificotecnológica és estimular la creació i la difusió d'obres escrites en valencià que posen a disposició del públic en general, i dels estudiants preuniversitaris en particular, idees i avanços científics i tecnològics específics. El premi convocat anualment per l'ESTCE té una dotació econòmica de 500 euros.


	L'article «Zona reservada per a carmanyoles» complet apareix publicat en el número 11 de La Corriola, revista de divulgació científica de l'ESTCE: http://www.uji.es/CA/centres/estce/noticies/.

Español:
No hay plásticos peligrosos, sólo hay plásticos utilizados incorrectamente. Esta es la conclusión del artículo «Zona reservada per a carmanyoles» en el que Neus Fabregat Cabello analiza los peligros de calentar y conservar alimentos y bebidas en fiambreras y botellas de plástico y que le ha valido el Premio Literario en Valenciano de Divulgación Científico-Tecnológica 2013 convocado por la Escuela Superior de Tecnología y Ciencias Experimentales (ESTCE) de la Universitat Jaume I.


	La doctoranda del Instituto Universitario de Plaguicidas y Aguas (IUPA) de la UJI explica en el artículo la importancia de conocer el tipo de plástico con el que está elaborado cada envase, información que se muestra en la base de los recipientes con una numeración del 1 al 7 rodeada de tres flechas formando un triángulo. A pesar de que siempre es más recomendable conservar y, especialmente, calentar, los alimentos en envases de vidrio, en caso de utilizarlos de plástico los más seguros son los de tipo 2 (HDPE, polietileno de alta densidad), 4 (LDPE, polietileno de baja densidad) y 5 (PP, polipropileno). Por el contrario, «hay que evitar al máximo los envases que tengan impreso el 7, ya que este dígito hace referencia al grupo de otros plásticos, incluidos los plásticos policarbonatados, y en consecuencia pueden desprender bisfenol A (BPA)», sustancia que se ha demostrado que puede provocar, entre otros efectos, esterilidad, disminución de la producción de testosterona e incluso cáncer de próstata, explica la autora en el artículo. Mientras que en España el uso de plásticos que contengan bisfenol A únicamente está prohibido en biberones desde 2011, en Estados Unidos no puede utilizarse en ningún envase de alimentos para bebés y Francia ha prohibido recientemente su uso en todos los envases de uso alimentario.


	La contaminación de los alimentos por lo que se denomina «migración» de los compuestos del plástico depende, además de la composición del recipiente, del tiempo de contacto entre el alimento y el envase, del tipo de alimento y de la temperatura de almacenaje. Sobre esta última, la autora advierte que «teniendo en cuenta que la temperatura es una factor crítico en la migración, es imprescindible saber si el plástico de nuestra fiambrera es adecuado o no para ser calentado y no calentar nunca con la tapa, ya que la composición de ésta suele ser diferente a la del resto del recipiente».


	En el artículo divulgativo, Neus Fabregat también advierte que no es recomendable reutilizar las botellas de plástico marcadas con el dígito 1 (PET, polietileno tereftalato), utilizado en la fabricación de casi todas las botellas de agua y refrescos, ya que después de diversos usos se sospecha que desprenden compuestos que pueden ser nocivos.


	El objetivo del Premio Literario en Valenciano de Divulgación Científico-Tecnológica es estimular la creación y la difusión de obras escritas en valenciano que pongan a disposición del público en general, y de los estudiantes preuniversitarios en particular, ideas y avances científicos y tecnológicos específicos. El premio convocado anualmente por la ESTCE consta de una dotación económica de 500 euros.


	El artículo «Zona reservada per a carmanyoles» completo aparece publicado en el número 11 de La Corriola, revista de divulgación científica de la ESTCE: http://www.uji.es/CA/centres/estce/noticies/.