Valencià:
Professionals sanitaris es familiaritzaran al llarg d'una setmana amb les labors de salvament en entorns hostils per al que realitzaran activitats de busseig, escalada, natació i tota una serie d'accions organitzades dins del Curs d'Estiu “Salva una vida en qualsevol part. Suport vital bàsic en accidents aquàtics i de muntanya” que s'ha iniciat hui 6 de juliol de 2015 en la Universitat Jaume I amb una conferència a càrrec de quatre instructors canins de diferents cossos com la Guàrdia Civil, la Policia Local o la Unitat Militar d'Emergències, que han destacat el treball realitzat pels gossos en els operatius de rescat, una labor que permet reduir els temps i salvar vides, i que no poden substituir les tecnologies més modernes com ara els GPS o satèl·lits.


	Els instructors han destacat el paper creixent dels gossos en els operatius de rescat, especialment a partir dels anys 80 del passat segle. A pesar que en 1950 la Guàrdia Civil va crear a Espanya la primera escola d'ensinistrament caní, va ser en els anys 80 quan aquest cos va començar a especialitzar-se i a estendre a través d'accions formatives l'ensinistrament de gossos per a operatius de salvament “que en el segle XXI ha viscut un gran boom i avui dia els gossos estan inclosos en tots els operatius de cerca”, ha explicat l’instructor de la Guàrdia Civil Diego Duque. La també instructora María Rubis ha explicat així mateix com, a pesar que la primera operació de rescat d'un gos apareix documentada en el segle XVII, va ser a partir dels anys 90 quan a nivell internacional comencen a realitzar-se grups i reglaments de gossos de salvament.


	Per la seua banda, Daniel García ha mostrat el procés d'ensinistrament i les característiques de la majoria de gossos de salvament, assenyalant que habitualment comencen a preparar-los des de cadells després d'una selecció en la qual tenen en compte que siguen gossos sociables, amb molta capacitat auditiva i olfactòria, actius, segurs i amb un gran impuls lúdic i exploratori. A més d'entrenats, han d'estar permanentment en forma, ben alimentats i preparats per a actuar en tot tipus de circumstàncies, ha explicat García, indicant que amb l'adequat entrenament “comencen a estar operatius a partir dels 2 anys i mai deixes de treballar amb ells, començant a baixar la seua activitat a partir dels 8 o 9 anys”. Les races més utilitzades en les operacions de salvament són el Pastor Alemany, el Llaurador Retriever i el Pástor Belga, un exemplar del qual ha assistit a la conferència per a realitzar una demostració a continuació. En qualsevol cas, “han de ser gossos independents, afables, equilibrats i amb predisposició al treball”, ha destacat García. Cada gos s'especialitza en un tipus de salvament, existint gossos de rastreig, que segueixen la pista olfactòria, i gossos especialitzats en rescat en grans àrees que realitzen batudes i són capaces de detectar i discriminar el rastre d'una persona que està en una posició anòmala -oculta, tombada, asseguda, etc.-, marcant-ho de forma activa amb lladrucs forts i continus, ha assenyalat Duque.


	Per la seua banda, Raul Talens ha destacat el paper creixent dels gossos en operacions de rescat aquàtic, explicant que existeixen països en els quals descendeixen als gossos fins i tot des dels helicòpters perquè donen suport i recolzament de flotació a les persones que corren risc d'ofegar-se. També s'estan realitzant estudis que demostren l'eficàcia d'utilitzar gossos en alertes sanitàries relacionades amb malalties com ara “la hipoglucèmia, per al que se'ls ensinistra a detectar les olors relacionades amb les pujades de sucre; o el càncer, existint estudis que proven que poden detectar l'existència de cèl·lules cancerígenes fins i tot abans que amb una biòpsia”.


	Els instructors canins han destacat la importància de col·laborar i treballar conjuntament amb personal sanitari per a salvar vides, que és l’objectiu final del treball tant dels gossos de salvament com dels seus guies. També han destacat la importància de la labor i l'adequada formació del personal sanitari els directors del curs d'estiu Eladio Collado, del Departament d'Infermeria de l’UJI, i Nicolás Sojo, de la Conselleria de Sanitat, durant la inauguració del mateix en la qual també ha participat la vicerectora de Planificació Estratègica, Qualitat i Igualtat, M. José Oltra Mestre. Els tres han agraït la col·laboració dels diferents agents relacionats amb accions de salvament que col·laboren en el curs que es realitzarà fins al divendres 10 de juliol a l’UJI, l'Hospital General, les muntanyes de Montanejos i les platges de Benicàssim, oferint aquests entorns naturals la possibilitat de realitzar sessions pràctiques i simulacres.

Fotografies

Vídeo en diferents formats.

Español:
Profesionales sanitarios se familiarizarán a lo largo de una semana con las labores de salvamento en entornos hostiles para lo que realizarán actividades de buceo, escalada, natación y toda una seria de acciones organizadas dentro del Curso de Verano “Salva una vida en cualquier parte. Apoyo vital básico en accidentes acuáticos y de montaña” que se ha iniciado hoy 6 de julio de 2015 en la Universitat Jaume I con una conferencia a cargo de cuatro adiestradores caninos de diferentes cuerpos como la Guardia Civil, la Policía Local o la Unidad Militar de Emergencias, quienes han destacado el trabajo realizado por los perros en los operativos de rescate, una labor que permite reducir los tiempos y salvar vidas, y que no pueden sustituir las tecnologías más modernas como los GPS o satélites.


	Los adiestradores han destacado el papel creciente de los perros en los operativos de rescate, especialmente a partir de los años 80 del pasado siglo. A pesar de que en 1950 la Guardia Civil creó en España la primera escuela de adiestramiento canino, fue en los años 80 cuando este cuerpo empezó a especializarse y a extender a través de acciones formativas el adiestramiento de perros para operativos de salvamento “que en el siglo XXI ha vivido un gran boom y hoy en día los perros están incluidos en todos los operativos de búsqueda”, ha explicado el adiestrador de la Guardia Civil Diego Duque. La también adiestradora María Rubis ha explicado asimismo como, a pesar de que la primera operación de rescate de un perro aparece documentada en el siglo XVII, fue a partir de los años 90 cuando a nivel internacional empiezan a realizarse grupos y reglamentos de perros de salvamento.


	Por su parte, Daniel García ha mostrado el proceso de adiestramiento y las características de la mayoría de perros de salvamento, señalando que habitualmente comienzan a prepararlos desde cachorros tras una selección en la que tienen en cuenta que sean perros sociables, con mucha capacidad auditiva y olfativa, activos, seguros y con un gran impulso lúdico y exploratorio. Además de entrenados, tienen que estar permanentemente en forma, bien alimentados y preparados para actuar en todo tipo de circunstancias, ha explicado García, indicando que con el adecuado entrenamiento “empiezan a estar operativos a partir de los 2 años y nunca dejas de trabajar con ellos, empezando a bajar su actividad a partir de los 8 o 9 años”. Las razas más utilizadas en las operaciones de salvamento son el Pastor Alemán, el Labrador Retriever y el Pastor Belga, un ejemplar del cual ha asistido a la conferencia para realizar una demostración a continuación. En cualquier caso, “han de ser perros independientes, apacibles, equilibrados y con predisposición al trabajo”, ha destacado García. Cada perro se especializa en un tipo de salvamento, existiendo perros de rastreo, que siguen la pista olfativa, y perros especializados en rescate en grandes áreas que realizan batidas y son capaces de detectar y discriminar el rastro de una persona que está en una posición anómala -oculta, tumbada, sentada etc.-, marcándolo de forma activa con ladridos fuertes y continuos, ha señalado Duque.


	Por su parte, Raul Talens ha destacado el papel creciente de los perros en operaciones de rescate acuático, explicando que existen países en los que descienden a los perros incluso desde los helicópteros para que den apoyo y un soporte de flotación a las personas que corren riesgo de ahogarse. También se están realizando estudios que demuestran la eficacia de utilizar perros en alertas sanitarias relacionadas con enfermedades como “la hipoglucemia, para lo que se les adiestra en detectar los olores relacionados con las subidas de azúcar; o el cáncer, existiendo estudios que prueban que pueden detectar la existencia de células cancerígenas incluso antes que con una biopsia”.


	Los adiestradores caninos han destacado la importancia de colaborar y trabajar conjuntamente con personal sanitario para salvar vidas, que es el objetivo final del trabajo tanto de los perros de salvamento como de sus guías. También han destacado la importancia de la labor y la adecuada formación del personal sanitario los directores del curso de verano Eladio Collado, del Departamento de Enfermería de la UJI, y Nicolás Sojo, de la Conselleria de Sanidad, durante la inauguración del mismo en la que también ha participado la vicerrectora de Planificación Estratégica, Calidad e Igualdad, M. José Oltra Mestre. Los tres han agradecido la colaboración de los diferentes agentes relacionados con acciones de salvamento que colaboran en el curso que se realizará hasta el viernes 10 de julio en la UJI, el Hospital General, las montañas de Montanejos y las playas de Benicàssim, ofreciendo estos entornos naturales la posibilidad de realizar sesiones prácticas y simulacros.


	 

Fotografías

Vídeo en diferentes formatos.