Valencià:
L’Institut Universitari de Dret del Transport (IDT) de la Universitat Jaume I en col·laboració amb BP Oil España ha celebrat la jornada titulada «La protecció del passatger» en la qual han participat experts en dret mercantil de diverses universitats espanyoles i italianes.


	La jornada s’ha iniciat amb la taula redona «La protecció del passatger en transport internacional» que ha comptat amb la participació de Mª Jesús Guerrero, catedràtica acreditada de Dret Mercantil en la Universitat Pablo Olavide de Sevilla; Achim Puetz, professor ajudant doctor de Dret Mercantil de l’UJI  i Mª José Morillas, catedràtica de Dret Mercantil de la Universitat Carlos III de Madrid.


	Guerrero ha abordat diverses qüestions sobre la jurisdicció en les accions reconegudes en el conveni de Montreal. Concretament, la catedràtica ha aprofundit en la delimitació de l’acció duta a terme pel demandant atès que en molts litigis es tria el tribunal amb el qual s'obtindran unes millors condicions, el denominat fòrum shopping. Així mateix ha fet referència a la jurisdicció en els casos dels contractes de viatges combinats o en accions contra múltiples transportistes, entre d'altres.


	Per la seua part, Puetz ha centrat la seua intervenció en la legislació vigent en el transport per ferrocarril. Així, ha apuntat que l’empresa ha de respondre si s’està dins del cotxe o si s’està pujant o baixant d'aquest excepte si és per causes inevitables alienes a l’empresa o si és culpa del viatger, encara que aquestes qüestions plantegen molts problemes d’interpretació.


	Segons ha explicat, els danys indemnitzables en cas d’accident són les lesions en les quals es cobreixen despeses i perjudicis; la mort, que té dret a una cobertura de les despeses i una indemnització, així com els danys morals. Pel que fa als retards, cancel·lacions i pèrdues d’enllaços el professor ha fet un repàs a les diferents indemnitzacions com ara les establertes pel Reglament del Sector Ferroviari que contemplen una devolució del 50% o un 100% sobre el preu del bitllet segons si el retard és superior a 60 o 90 minuts; assistència per interrupció del viatge o reintegrament per cancel·lació si és 48 hores abans del viatge o el doble del preu del bitllet si és quatre hores abans. En aquest sentit, ha posat de relleu les incompatibilitats d'aquest reglament amb el Reglament 1371/2007.


	Finalment, Morillas ha abordat els casos d’insolvència patrimonial de les aerolínies. La catedràtica ha fet un repàs dels possibles mecanismes als quals pot recórrer el passatger com ara l’incompliment del contracte; la directiva europea sobre règim de viatges combinats; els mecanismes de reemborsament dels mètodes de pagament, els mecanismes concursals o les mesures de convenis i acords i mecanismes d’autoregulació de les companyies, entre d'altres.


	No obstant això, Morillas ha assenyalat que tot i que hi ha molts mecanismes, aquests són insuficients perquè la majoria deixen desprotegit el passatger. En aquesta línia, ha assenyalat que hi ha reformes en marxa que proposen solucions a aquesta situació que principalment contemplen la creació d’un fons de garantia; la instauració d’una assegurança obligatòria  que cobrisca en cas d’insolvència o la contemplació d’una assegurança de contractació voluntària o obligatòria per part del passatger. No obstant això, ha remarcat que totes aquestes mesures conflueixen sempre en el passatger.


	La jornada ha conclòs amb la taula redona «La conveniència de l'ampliació de la protecció del passatger» en la qual han participat Alberto Emparanza, catedràtic de Dret Mercantil de la Universitat del País Basc; Massimiliano Piras, catedràtic de Dret de la Navegació de la Università degli Studi di Cagliari, i Leopoldo Tullio, catedràtic de Dret de la Navegació de la Sapienza-Universitat de Roma i doctor honoris causa de la Universitat Jaume I.


	En primer lloc, Emparanza ha tractat el tema de la protecció del passatger en el transport marítim segons el reglament de 23 d'abril de 2009 sobre responsabilitat dels transportistes de passatgers per mar en cas d'accident. Ha fet referència al cas Costa Concòrdia i ha fet el supòsit de què succeiria a Espanya davant un cas així. Així, el catedràtic ha posat de manifest la falta de claredat pel que fa a normativa interna espanyola, comunitària i internacional ja que «hi ha certa complexitat en analitzar quina és la normativa aplicable en cas d'accident, ja que aquestes tres no coincideixen exactament». En aquest sentit ha apuntat que «la normativa interna i comunitària remeten a la internacional, és a dir, quan canvia la internacional les dues primeres també canvien, una tècnica discutible que pot donar lloc a certes contradiccions normatives a l'hora d'aplicar la normativa a Espanya, per la seua legislació pròpia».


	A continuació, Piras ha repassat la normativa europea referent a sancions del transportista i drets del passatger així com la tutela dels diferents organismes en l'execució del contracte de transport dels passatgers en tots els mitjans de transport públics existents. Davant de la complexitat d'assignació de la tutela el catedràtic ha conclòs que «la normativa europea estableix un cert tipus de prestació, un instrument de reclam per als passatgers per a solucionar els problemes de lentitud de l'ordinari mecanisme jurídic».


	Finalment, Tullio ha sintetitzat les diferents limitacions de la normativa de compensació en cas d'accident en el «complex sistema de protecció del passatger», referint-se principalment a aspectes d'equipatge i transport. En aquest sentit ha destacat que «el contracte del passatger és el contracte que més obligacions suposa ja que no solament ha de pagar per un servei, sinó que a més té l'obligació d'adaptar-se a la normativa (de mesura i pes de l'equipatge) i complir amb aquesta a pesar que hi ha certa incoherència perquè en cada tipus de transport és diferent».

Fotografies

Español:
El Instituto Universitario de Derecho del Transporte (IDT) de la Universitat Jaume I en colaboración con BP Oil España ha celebrado la jornada titulada «La protección del pasajero» en la que han participado expertos en derecho mercantil de varias universidades españolas e italianas.


	La jornada se ha iniciado con la mesa redonda «La protección del pasajero en transporte internacional» que ha contado con la participación de Mª Jesús Guerrero, catedrática acreditada de Derecho Mercantil en la Universidad Pablo Olavide de Sevilla; Achim Puetz, profesor ayudante doctor de Derecho Mercantil de la UJI y Mª José Morillas, catedrática de Derecho Mercantil de la Universidad Carlos III de Madrid.


	Guerrero ha abordado diversas cuestiones sobre la jurisdicción en las acciones reconocidas en el convenio de Montreal. Concretamente, la catedrática ha profundizado en la delimitación de la acción llevada a cabo por el demandante dado que en muchos litigios se elige el tribunal con el cual se obtendrán unas mejores condiciones, el denominado forum shopping. Así mismo ha hecho referencia a la jurisdicción en los casos de los contratos de viajes combinados o en acciones contra múltiples transportistas, entre otros


	Por su parte, Puetz ha centrado su intervención en la legislación vigente en el transporte por ferrocarril. Así, ha apuntado que la empresa tiene que responder si se está dentro del coche o si se está subiendo o bajando del mismo excepto si es por causas inevitables ajenas a la empresa o si es culpa del viajero, aunque estas cuestiones plantean muchos problemas de interpretación.


	Según ha explicado, los daños indemnizables en caso de accidente son las lesiones en las cuales se cubren gastos y perjuicios; la muerte, que tiene derecho a una cobertura de los gastos y una indemnización, así como los daños morales. En cuanto a los retrasos, cancelaciones y pérdidas de enlaces el profesor ha hecho un repaso a las diferentes indemnizaciones como las establecidas por el Reglamento del Sector Ferroviario que contemplan una devolución del 50% o un 100% sobre el precio del billete según si el retraso es superior a 60 o 90 minutos; asistencia por interrupción del viaje o reintegro por cancelación si es 48 horas antes del viaje o el doble del precio del billete si es cuatro horas antes. En este sentido, ha puesto de relieve las incompatibilidades de este reglamento con el Reglamento 1371/2007.


	Finalmente, Morillas ha abordado los casos de insolvencia patrimonial de las aerolíneas. La catedrática ha hecho un repaso de los posibles mecanismos a los cuales puede recurrir el pasajero como el incumplimiento del contrato; la directiva europea sobre régimen de viajes combinados; los mecanismos de reembolso de los métodos de pago, los mecanismos concursales o las medidas de convenios y acuerdos y mecanismos de autoregulación de las compañías, entre otras.


	No obstante, Morillas ha señalado que a pesar de que hay muchos mecanismos son insuficientes porque la mayoría dejan desprotegido al pasajero. En esta línea, ha señalado que hay reformas en marcha que proponen soluciones a esta situación que principalmente contemplan la creación de un fondo de garantía; la instauración de un seguro obligatorio que cubra en caso de insolvencia o la contemplación de un seguro de contratación voluntaria u obligatoria por parte del pasajero. No obstante ha remarcado que todas estas medidas confluyen siempre en el pasajero.


	La jornada ha concluido con la mesa redonda «La conveniencia de la ampliación de la protección del pasajero» en la que han participado Alberto Emparanza, catedrático de Derecho Mercantil de la Universidad del País Vasco; Massimiliano Piras, catedrático de Derecho de la Navegación de la Università degli Studi di Cagliari, i Leopoldo Tullio, catedrático de Derecho de la Navegación de la Sapienza-Universidad de Roma y doctor honoris causa de la Universitat Jaume I.


	En primer lugar, Emparanza ha tratado el tema de la protección del pasajero en el transporte marítimo según el reglamento 23 de abril de 2009 sobre responsabilidad de los transportistas de pasajeros por mar en caso de accidente. Ha hecho referencia al caso Costa Concordia y ha hecho el supuesto de qué sucedería en España ante un caso así. Así, el catedrático ha puesto de manifiesto la falta de claridad en cuanto a normativa interna española, comunitaria e internacional ya que «hay cierta complejidad al analizar cuál es la normativa aplicable en caso de accidente, ya que éstas tres no coinciden exactamente». En este sentido ha apuntado que «la normativa interna y comunitaria remiten a la internacional, es decir, cuando cambia la internacional las dos primeras también cambian, una técnica discutible que puede dar lugar a ciertas contradicciones normativas a la hora de aplicar la normativa en España, por su legislación propia».


	A continuación, Piras ha repasado la normativa europea en cuanto a sanciones del transportista y derechos del pasajero así como la tutela de los diferentes organismos en la ejecución del contrato de transporte de los pasajeros en todos los medios de transporte públicos existentes. Frente a la complejidad de asignación de la tutela el catedrático ha concluido que «la normativa europea establece cierto tipo de prestación, un instrumento de reclamo para los pasajeros para solventar los problemas de lentitud del ordinario mecanismo jurídico».


	Por último, Tullio ha sintetizado las diferentes limitaciones de la normativa de compensación en caso de accidente en el «complejo sistema de protección del pasajero», refiriéndose principalmente a aspectos de equipaje y transporte del mismo. En este sentido ha destacado que «el contrato del pasajero es el contrato que más obligaciones supone ya que no sólo tiene que pagar por un servicio, sino que además tiene la obligación de adaptarse a la normativa (de medida y peso del equipaje) y cumplir con ésta a pesar de que hay cierta incoherencia porque en cada tipo de transporte es diferente».

Fotografías