Valencià:
Investigadors de la Universitat de la Laguna de Tenerife (ULL), la Universitat Jaume I de Castelló (UJI) i el King’s College de Londres han publicat un estudi que mostra que el silenci mental experimentat a través de la meditació de Sahaja Ioga està associat amb un efecte protector que podria alentir la pèrdua de matèria grisa vinculada a l’edat en tot el cervell. Atès que la matèria grisa disminueix amb l’edat i amb moltes malalties psíquiques, aquesta diferència suggereix un cervell més jove i sa.
L’article, publicat en la revista Plos One i titulat «Larger whole brain grey matter associated with long-term Sahaja Ioga meditation: A detailed area by area comparison», revela que les àrees on la diferència de matèria grisa és més notable per la influència del silenci mental són aquelles que són crucials per al control de l’atenció i les emocions.
El ioga inclou moltes tècniques diferents entre les quals la meditació (dhayana en el ioga clàssic) té un paper principal. El primer tractat de ioga Els Ioga Sutra de Patanjali esmenta que «el ioga és la supressió de les modificacions de la ment». En el ioga antic, es descrivia un estat superior de consciència anomenat Nirvichara Samadhi, on Nirvichara podria traduir-se com a «silenci mental» o «consciència sense pensaments». En aquest estat, la ment està en calma en un estat de goig interior i l’atenció se centra en cada moment present. La meditació de Sahaja Ioga posa en pràctica els objectius del ioga clàssic per a aconseguir l’estat de Nirvichara o silenci mental.
L’equip d’investigadors, liderat pel professor Sergio Elías Hernández de la ULL i entre els quals hi ha el catedràtic de Psicologia Bàsica de l’UJI Alfonso Barrós, va analitzar per a aquest estudi l’anatomia cerebral de 23 voluntaris meditadors experts en la meditació de Sahaja Ioga i 23 voluntaris no meditadors a partir d’escàners de ressonància magnètica realitzats en la ULL. Tots dos grups estaven formats per voluntaris sans i eren molt similars o equivalents en edat, nivell d’estudis, ètnia, proporció d’homes i dones, etc.
El teixit cerebral segons la seua aparença es classifica en tres tipus: la matèria grisa, composta pels cossos i interconnexions neuronals; la matèria blanca, formada per fibres nervioses o connexions llargues entre zones distants, i el líquid cefalorraquidi, una substància aquosa que omple els buits interiors i serveix de protecció i transport de substàncies químiques.
L’estudi de l’anatomia cerebral va mostrar que els meditadors posseïen de mitjana un 7% més de matèria grisa en tot el cervell. Aquest tipus de comparativa de la matèria grisa del cervell s’ha fet en els últims anys entre altres grups: esportistes, músics, budistes, meditadors de mindfulness, etc. En aquests casos les anàlisis van mostrar que el grup estudiat tenia diferències locals, major matèria grisa, en les àrees del cervell associades a la seua pràctica específica, però en aquest estudi es va manifestar en determinades regions i de manera global. L’estat es va atribuir al silenci mental. La diferència d’un 7% de major matèria grisa és especialment significativa si es té en compte que es perd entre un 0,15% i un 0,3% de matèria grisa per any en tot el cervell i que aquestes petites diferències de matèria grisa poden marcar que es mantinguen o no intactes les funcions cognitives.
Un avanç d’aquest estudi es va publicar en la mateixa revista Plos One en 2016 però la metodologia disponible no va permetre fer un estudi detallat per a veure com es distribuïen les diferències de matèria grisa en les diferents zones del cervell. Atesa la singularitat del cas, l’equip d’investigadors va haver de desenvolupar un mètode estadístic específic (ad hoc) per a poder avaluar les diferències de matèria grisa àrea per àrea. D’entre totes les àrees del cervell, la diferència de matèria grisa era més accentuada, sempre major en meditadors, en el lòbul temporal dret associat amb les emocions i en els dos lòbuls frontals associats amb funcions cognitives i d’autocontrol cognitiu i emocional.
 
Referència:
Hernández, Sergio Elías; Dorta, Roberto; Suero, José; Barros-Loscertales, Alfonso; González-Mora, José Luis; Rubia, Katya (2020): Larger whole brain grey matter associated with long-term Sahaja Yoga Meditation: A detailed area by area comparison. PLoS ONE 15(12): e0237552.
https://doi.org/10.1371/journal.pone.0237552

Español:
Investigadores de la Universidad de La Laguna de Tenerife (ULL), la Universitat Jaume I de Castellón (UJI) y el King’s College de Londres han publicado un estudio que muestra que el silencio mental experimentado a través de la meditación de Sahaja Yoga está asociado con un efecto protector que podría ralentizar la pérdida de materia gris vinculada a la edad en todo el cerebro. Dado que la materia gris disminuye con la edad y con muchas enfermedades psíquicas, esta diferencia sugiere un cerebro más joven y sano.
El artículo, publicado en la revista Plos One y titulado «Larger whole brain grey matter associated with long-term Sahaja Yoga meditation: A detailed area by area comparison», revela que las áreas donde la diferencia de materia gris es más notable por la influencia del silencio mental son aquellas que son cruciales para el control de la atención y las emociones.
El yoga incluye muchas técnicas diferentes entre las que la meditación (dhayana en el yoga clásico) tiene un papel principal. El primer tratado de yoga Los Yoga Sutras de Patanjali menciona que «el yoga es la supresión de las modificaciones de la mente». En el yoga antiguo, se describía un estado superior de conciencia llamado Nirvichara Samadhi, donde Nirvichara podría traducirse como «silencio mental» o «conciencia sin pensamientos». En este estado, la mente está en calma en un estado de gozo interior y la atención se centra en cada momento presente. La meditación de Sahaja Yoga pone en práctica los objetivos del yoga clásico para lograr el estado de Nirvichara o silencio mental.
El equipo de investigadores, liderado por el profesor Sergio Elías Hernández de la ULL y entre los que se encuentra el catedrático de Psicología Básica de la UJI Alfonso Barrós, analizó para este estudio la anatomía cerebral de 23 voluntarios meditadores expertos en la meditación de Sahaja Yoga y 23 voluntarios no meditadores a partir de escáneres de resonancia magnética realizados en la ULL. Ambos grupos estaban formados por voluntarios sanos y eran muy similares o equivalentes en edad, nivel de estudios, etnia, proporción de hombres y mujeres, etc.
El tejido cerebral según su apariencia se clasifica en tres tipos: la materia gris, compuesta por los cuerpos e interconexiones neuronales; la materia blanca, formada por fibras nerviosas o conexiones largas entre zonas distantes, y el líquido cefalorraquídeo, una sustancia acuosa que llena los huecos interiores y sirve de protección y transporte de sustancias químicas.
El estudio de la anatomía cerebral mostró que los meditadores poseían de media un 7% más de materia gris en todo el cerebro. Este tipo de comparativa de la materia gris del cerebro se ha hecho en los últimos años entre otros grupos: deportistas, músicos, budistas, meditadores de mindfulness, etc. En estos casos los análisis mostraron que el grupo estudiado tenía diferencias locales, mayor materia gris, en las áreas del cerebro asociadas a su práctica específica, pero en este estudio se manifestó en determinadas regiones y a nivel global. El estado se atribuyó al silencio mental. La diferencia de un 7% de mayor materia gris es especialmente significativa si se tiene en cuenta que se pierde entre un 0,15% y un 0,3% de materia gris por año en todo el cerebro y que estas pequeñas diferencias de materia gris pueden marcar que se mantengan o no intactas las funciones cognitivas.
Un avance de este estudio se publicó en la misma revista Plos One en 2016 pero la metodología disponible no permitió hacer un estudio detallado para ver cómo se distribuían las diferencias de materia gris en las diferentes zonas del cerebro. Dada la singularidad del caso, el equipo de investigadores tuvo que desarrollar un método estadístico específico (ad hoc) para poder evaluar las diferencias de materia gris área por área. De entre todas las áreas del cerebro, la diferencia de materia gris era más acentuada, siempre mayor en meditadores, en el lóbulo temporal derecho asociado con las emociones y en ambos lóbulos frontales asociados con funciones cognitivas y de autocontrol cognitivo y emocional.
Referencia:
Hernández, Sergio Elías; Dorta, Roberto; Suero, José; Barros-Loscertales, Alfonso; González-Mora, José Luis; Rubia, Katya (2020): Larger whole brain grey matter associated with long-term Sahaja Yoga Meditation: A detailed area by area comparison. PLoS ONE 15(12): e0237552.
https://doi.org/10.1371/journal.pone.0237552