Valencià:
La Universitat Jaume I de Castelló forma part d'una xarxa europea de ciència col·laborativa que avança en la investigació dels anomenats «gels intel·ligents», uns materials que responen a estímuls externs i que són utilitzats en diverses indústries i productes molt variats, com ara pasta de dents, crema de sol, medicaments, mòbils o televisors, entre altres. L'estudi d'aquests gels, a través de la xarxa europea ITN Smartnet, obri la porta al desenvolupament de materials blans d'última generació amb aplicacions noves i més eficients.
La xarxa ITN Smartnet (Soft Materials Advanced Training Network) està formada per investigadors d'universitats de diferents països europeus i funciona a través de l'intercanvi i la col·laboració en l'àmbit dels anomenats «materials blans» (soft materials). A través de la ciència bàsica i experimental i de la nanotecnologia, el projecte avança en l'estudi d'aquests materials en la frontera de la química, la física i la biologia, i representa una investigació pionera perquè que es tracta d'un àmbit inexplorat fins al moment.
Els materials blans, com ara gels, emulsions o membranes, tenen un enorme impacte social i econòmic, ja que s’utilitzen en indústries com la dels aliments, cosmètics o bateries o l'extracció de petroli, i també en camps com la medicina o la nanotecnologia. L'investigador de l'UJI Nishant Singh explica que «els materials blans, com els gels, són una classe de materials a mig camí entre els sòlids i els líquids. Tenen propietats de sòlids, però també estan plens de líquid, i això els confereix unes determinades propietats que són molt particulars i que permeten aplicacions molt interessants en diferents àmbits».
Però tot i que els materials s'han utilitzat àmpliament en aquests camps, les seues possibilitats es veuen limitades perquè no es coneixen en profunditat ni la seua estructura molecular ni molts dels processos químics i físics que donen origen a les diferents reaccions. Avançar en el coneixement d'aquestes estructures és un dels principals objectius de la xarxa Smartnet, que obri la porta al desenvolupament de materials blans d'última generació amb noves i més eficients aplicacions. Com assenyala Singh, «són materials complexos que es formen a partir d'una xarxa tridimensional que sosté el dissolvent, com una mena de bastida interna que formen les molècules a l’unir-se amb una determinada orientació i interaccions. La forma en què les molècules s'associen i interaccionen per a produir aquestes estructures tridimensionals dins del líquid és molt incerta i particular. Estudiar, entendre i descobrir les interaccions que donen lloc a aquesta ordenació és l'objectiu del projecte, ja que aquest coneixement obre el camí cap a la propera generació de matèria blana com a alternativa prometedora als sistemes existents».
I és que els gels estudiats pels investigadors s'ubiquen dins de la categoria denominada smart materials, ja que són gels intel·ligents que responen a estímuls externs. En altres paraules, canvien les seues propietats en funció de les condicions físiques d'una forma molt pronunciada. Com assenyala Jorge Ruiz Ollés, investigador de la Universitat de York i un dels membres de la xarxa Smartnet, «l'estructura d'aquests gels té una gran mobilitat interna a causa del dissolvent, el que permet que hi haja una transferència de tot tipus de substàncies. Així, l'aplicació d'aquests materials en biomedicina, per exemple, podria vincular-se amb l'alliberament de molècules al cos en funció de les condicions del mateix cos, però també de les condicions externes. És a dir, que –si l’estimulem amb calor– aquest gel podria alliberar les molècules atrapades, el que podria aplicar-se en medicaments o cremes per a la pell amb alliberament controlat. El gel pot retenir molt de temps les molècules i alliberar-les quan et prens la pastilla o t’apliques la crema d'una manera controlada, segons l'ambient del mateix cos. Així, es podrien desenvolupar diferents tipus de gels perquè actuen en diferents condicions. Per proporcionar un altre exemple, en el cas del tractament de la diabetis, d'aquestes investigacions podria sorgir un material que allibere contínuament la quantitat d'insulina que el pacient necessita com si fos un pegat de nicotina. Això permetria superar el problema que comporta tenir pics de concentració d'un fàrmac al cos, i no un alliberament progressiu i constant. Aquest tipus de materials pot ajudar a estabilitzar els nivells de fàrmacs o altres substàncies».
Una xarxa europea d'experts
En la xarxa ITN Smartnet, finançada per la Unió Europea, participen uns vint científics que provenen del Regne Unit, els Països Baixos, França i Espanya. Es tracta d'investigadors joves d'àmbits tan diversos com la química, la ciència dels materials, l'enginyeria bioquímica o la química computacional.
La Universitat Jaume I és una de les universitats sòcies d'aquesta xarxa a través del grup Biosupramat, dirigit per la Dra. Beatriu Escuder i integrat pels investigadors Nishant Singh i Marc Araújo, del Departament de Química Inorgànica i Orgànica. En concret, la participació del grup de l'UJI en el projecte se centra en un treball de ciència experimental. Com explica Singh, «una de les comeses que portem a terme des de l'UJI és aprofitar les propietats dels gels per a catàlisi en l'àmbit de la química verda, ja que si els fem servir com a catalitzadors incrementem la velocitat de les reaccions, el que resulta més ecològic perquè s'utilitzen menys dissolvents que poden ser nocius per al medi ambient».
A més de l'UJI, també participen com a socis en el projecte la Universitat de Tecnologia de Delft, la Universitat de Bordeus, la Universitat de York i la Universitat d’Strathclyde.  Així mateix, la xarxa compta amb dos socis industrials: les empreses Nano Fiber Matrix BV i Solvay-Laboratory of the Future.
La investigació duta a terme per la xarxa Smartnet obri el camí al desenvolupament de noves tecnologies en l'àmbit de la ciència de la matèria blana, alhora que permet la formació de joves científics experts en aquest àmbit per a satisfer les necessitats futures de rendiment per a aplicacions d'alta tecnologia.
Els membres del projecte han participat ja en nombroses jornades i han realitzat diverses publicacions dels resultats de la investigació des de les diferents disciplines, que es poden consultar en la web http://www.smartnet4u.org/

Español:
La Universitat Jaume I de Castelló forma parte de una red europea de ciencia colaborativa que avanza en la investigación de los denominados «geles inteligentes», unos materiales que responden a estímulos externos y que son utilizados en diversas industrias y muy variados productos, tales como pasta de dientes, crema de sol, medicamentos, móviles o televisores, entre otros. El estudio de estos geles, a través de la red europea ITN Smartnet, abre la puerta al desarrollo de materiales blandos de última generación con aplicaciones nuevas y más eficientes.
La red ITN Smartnet (Soft Materials Advanced Training Network) está formada por investigadores de universidades de distintos países europeos y funciona a través del intercambio y la colaboración en el ámbito de los llamados «materiales blandos» (soft materials). A través de la ciencia básica y experimental y de la nanotecnología, el proyecto avanza en el estudio de estos materiales en la frontera de la química, la física y la biología, y representa una investigación pionera porque que se trata de un ámbito inexplorado hasta el momento.
Los materiales blandos como geles, emulsiones o membranas tienen un enorme impacto social y económico, ya que se utilizan en industrias como la de alimentos, cosméticos o baterías o la extracción de petróleo, y también en campos como la medicina o la nanotecnología. Como explica el investigador de la UJI Nishant Singh, «los materiales blandos, como los geles, son una clase de materiales a medio camino entre los sólidos y los líquidos. Tienen propiedades de sólidos, pero también están llenos de líquido, y esta característica les confiere unas determinadas propiedades que son muy particulares y que permiten aplicaciones muy interesantes en distintos ámbitos».
Pero si bien los materiales se han utilizado ampliamente en estos campos, sus posibilidades se ven limitadas porque no se conocen en profundidad ni su estructura molecular ni muchos de los procesos químicos y físicos que dan origen a las distintas reacciones. Avanzar en el conocimiento de estas estructuras es uno de los principales objetivos de la red Smartnet, que abre la puerta al desarrollo de materiales blandos de última generación con nuevas y más eficientes aplicaciones. Como señala Singh, «son materiales complejos que se forman a partir de una red tridimensional que sostiene el disolvente, como una especie de andamio interno que forman las moléculas al unirse con una determinada orientación e interacciones. La forma en que las moléculas se asocian e interaccionan para producir esas estructuras tridimensionales dentro del líquido es muy incierta y particular. Estudiar, entender y descubrir las interacciones que dan lugar a esa ordenación es el objetivo del proyecto, ya que este conocimiento abre el camino hacia la próxima generación de materia blanda como alternativa prometedora a los sistemas existentes».
Y es que los geles estudiados por los investigadores se ubican dentro de la categoría denominada smart materials, ya que son geles inteligentes que responden a estímulos externos. En otras palabras, cambian sus propiedades en función de las condiciones físicas de una forma muy pronunciada. Como señala Jorge Ruiz Ollés, investigador de la Universidad de York y uno de los miembros de la red Smartnet, «la estructura de estos geles tiene una gran movilidad interna debido al disolvente, lo que permite que haya una transferencia de todo tipo de sustancias. Así, la aplicación de estos materiales en biomedicina, por ejemplo, podría vincularse a la liberación de moléculas en el cuerpo en función de las condiciones del propio cuerpo, pero también de las condiciones externas. Es decir, que –si lo estimulamos con calor– ese gel podría liberar las moléculas atrapadas en él, lo que podría aplicarse en medicamentos o cremas para la piel con liberación controlada. El gel puede retener mucho tiempo las moléculas y liberarlas cuando te tomas la pastilla o te aplicas la crema de una manera controlada según el ambiente del propio cuerpo. Así, podrían desarrollarse distintos tipos de geles para que actúen en distintas condiciones. Por proporcionar otro ejemplo, en el caso del tratamiento de la diabetes, de estas investigaciones podría surgir un material que libere continuamente la cantidad de insulina que el paciente necesite como si fuera un parche de nicotina. Ello permitiría superar el problema que supone tener picos de concentración de un fármaco en el cuerpo, y no una liberación progresiva y constante. Este tipo de materiales puede ayudar a estabilizar los niveles de fármacos u otras sustancias».
Una red europea de expertos 
En la red ITN Smartnet, financiada por la Unión Europea, participan unos veinte científicos que provienen del Reino Unido, los Países Bajos, Francia y España. Se trata de investigadores jóvenes de ámbitos tan diversos como la química, la ciencia de los materiales, la ingeniería bioquímica o la química computacional.
La Universitat Jaume I es una de las universidades socias de esta red a través del grupo Biosupramat, dirigido por la Dra. Beatriu Escuder e integrado por los investigadores Nishant Singh y Marco Araújo, del Departamento de Química Inorgánica y Orgánica. En concreto, la participación del grupo de la UJI en el proyecto se centra en un trabajo de ciencia experimental. Como explica Singh, «uno de los cometidos que llevamos a cabo desde la UJI es aprovechar las propiedades de los geles para catálisis en el ámbito de la química verde, ya que si los usamos como catalizadores incrementamos la velocidad de las reacciones, lo cual es más ecológico porque se utilizan menos disolventes que pueden ser nocivos para el medio ambiente».
Además de la UJI, también participan como socios en el proyecto la Universidad de Tecnología de Delft, la Universidad de Burdeos, la Universidad de York y la Universidad de Strathclyde. Asimismo, la red cuenta con dos socios industriales: las empresas Nano Fiber Matrix BV y Solvay-Laboratory of the Future.
La investigación llevada a cabo por la red Smartnet abre el camino al desarrollo de nuevas tecnologías en el ámbito de la ciencia de la materia blanda, al tiempo que permite la formación de jóvenes científicos expertos en este ámbito para satisfacer las necesidades futuras de rendimiento para aplicaciones de alta tecnología.
Los miembros del proyecto han participado ya en numerosas jornadas y han realizado diversas publicaciones de los resultados de la investigación desde las distintas disciplinas, que pueden consultarse en la web http://www.smartnet4u.org/