Valencià:
La unitat associada del CSIC en Tecnologia de Polímers de la Universitat Jaume I, dirigida pel professor Luis Cabedo del Departament d’Enginyeria de Sistemes i Disseny, participa en un projecte liderat per l’Institut d’Agroquímica i Tecnologia d’Aliments (IATA) del CSIC, juntament amb l’empresa Bioinicia S.L., spin-off del CSIC i l’Institut Tecnològic Textil (AITEX), per al desenvolupament de filtres antivirals biodegradables en la fabricació de màscares de protecció.
El projecte aprovat per la plataforma Salut Global del CSIC i l’Agència Valenciana de la Innovació (AVI) com a iniciativa per abordar la pandèmia de COVID-19, desenvolupat en el IATA-CSIC pel grup d’investigació dirigit pel científic José María Lagarón, pretén solucionar la dificultat d’accés a determinats materials de filtració i millorar la qualitat profilàctica de les màscares, perquè puguen protegir davant del virus d’una forma passiva, impedint l’entrada del virus, i activa, amb la incorporació de viricides en els filtres.
Els desenvolupaments realitzats fins ara han aconseguit nivells de filtració en instal·lacions certificats del tipus FFP3, la qual cosa indica que de cada cent virus que intenten traspassar el filtre, potencialment només un o menys ho aconseguiria. José María Lagarón indica que «en els estudis certificats en instal·lacions que hem obtingut recentment ja estem en valors de 0,079 de percentatge de penetració d'aerosols de parafina model, la qual cosa implica que és molt efectiu. A més, cal assenyalar que aquests nivells de filtració són molt difícils d'aconseguir en materials tan fins, ja que es tracta de multicapes de gruixos inferiors a 300 micres».
Un altre dels objectius del projecte és aconseguir fabricar aquesta mena de filtres fent ús de materials biodegradables, amb la finalitat d'evitar que els residus generats per l'ús massiu de materials de protecció per part de la població es convertisquen en un problema mediambiental. Amb això s'han obtingut ja filtres fungibles molt efectius que es podran intercanviar diàriament, evitant així que es rebutgen els dispositius íntegrament. La Unitat Associada del CSIC de l’UJI en Tecnologia de Polímers serà l’encarregada d’estudiar el nivell de biodegradació dels materials desenvolupats, amb la col·laboració de l’Institut Universitari de Medi Ambient i Ciències Marines (IMEDMAR) de la Universitat Catòlica de València.
Habitualment, els residus de màscares protectores, d’ús més estès en l’àmbit sanitari, s’incineren amb altres equips de protecció i material mèdic d’un sol ús, però la pandèmia del coronavirus ha propiciat que aquests residus s’incorporen també a l’àmbit domèstic i fan necessari que durant el disseny del producte també s’avalue el final de vida dels residus generats, pel que fa a la seua sostenibilitat. Per la seua natura, no han de ser reciclats i, atesa la seua composició química, no podrien ser considerats com a matèria orgànica biodegradable. No obstant això, les màscares desenvolupades en aquest projecte estan fabricades amb materials que no sols són biodegradables, sinó que podrien compostar-se en un cicle de compostatge normal de matèria orgànica.
L’equip format per Luis Cabedo, José Gámez, Patricia Feijóo, Anna Marín i Estefanía Sánchez de la universitat pública de Castelló realitzarà un estudi de la biodegradabilitat de les màscares dissenyades d’acord amb la normativa actual i per això, desenvoluparan una sèrie d’assajos per a verificar que el producte és compostable industrialment i domèsticament i biodegradable en terra i en el mar amb proves de laboratori i també amb condicions reals. D’una banda, el treball contempla un estudi químic dels materials, una anàlisi de la desintegració en condicions de compostatge, una mesura de la biodegradació última (que no cree microplàstics) i una avaluació final de la qualitat del compost resultant. Uns assajos de llarga durada i amb molta càrrega experimental que assegurarien, si una vegada usada la màscara, els seus residus podrien ser tractats com a matèria orgànica.
Les màscares d’aquest projecte estan formades principalment per PHA i, per tant, serien biodegradables també en el medi ambient. Per a validar la seua biodegradabilitat, el personal investigador castellonenc realitzarà un estudi en el medi terrestre i marí (al laboratori i en medi real). Les proves de laboratori mesuraran, igual per al sòl que per al medi marí, la biodegradació última dels components, assegurant-se que no es generen microplàstics i que tot el material es transforme en CO2 i aigua, i també mesuraran en el medi marí la seua biodegradació amb la introducció d’uns prototips en les instal·lacions de la costa mediterrània que la Universitat Catòlica de València té a Calp.
L’equip de l’Institut d’Agroquímica i Tecnologia d’Aliments del CSIC que desenvolupa aquests materials biodegradables i viricides per a dispositius sanitaris reutilitzables d’alta protecció ha exercit una tasca molt activa des de l’inici de la crisi en conjunt amb l’empresa Bioinicia S.L. que compta amb una sala blanca GMP i ISO 13485 i una capacitat de producció de 10 TM a l’any per a fabricar diversos milions de màscares. L’empresa ha realitzat ja la sol·licitud de patent en cotitularitat amb el CSIC i està fabricant els primers filtres de protecció tipus FFP2 i FFP3, que seran validats per l’Institut Tecnològic Textil (AITEX), amb seu a Alcoi.
En la redacció d’aquesta nota s’ha utilitzat part de la informació elaborada per CSIC Comunicación Comunidad Valenciana
Les imatges submarines són de l’Institut Universitari de Medi Ambient i Ciències Marines (IMEDMAR) de la Universitat Catòlica de València i el vídeo de l’Institut d’Agroquímica i Tecnologia d’Aliments (IATA) del CSIC.

Español:
La unidad asociada del CSIC en Tecnología de Polímeros de la Universitat Jaume I, dirigida por el profesor Luis Cabedo del Departamento de Ingeniería de Sistemas y Diseño, participa en un proyecto liderado por el Instituto de Agroquímica y Tecnología de Alimentos (IATA) del CSIC, junto con la empresa Bioinicia S.L., spin-off del CSIC y el Instituto Tecnológico Textil (AITEX), para el desarrollo de filtros antivirales biodegradables en la fabricación de máscaras de protección.
El proyecto aprobado por la plataforma Salud Global del CSIC y la Agencia Valenciana de la Innovación (AVI) como iniciativa para abordar la pandemia de COVID-19, desarrollado en el IATA-CSIC por el grupo de investigación dirigido por el científico José María Lagarón, pretende solucionar la dificultad de acceso a determinados materiales de filtración y mejorar la calidad profiláctica de las máscaras, para que puedan proteger frente al virus de una forma pasiva, impidiendo la entrada del virus, y activa, con la incorporación de viricidas en los filtros.
Los desarrollos realizados hasta ahora han conseguido niveles de filtración en instalaciones certificados del tipo FFP3, lo cual indica que de cada cien virus que intenten traspasar el filtro, potencialmente solo uno o menos lo conseguiría. José María Lagarón indica que «en los estudios certificados en instalaciones que hemos obtenido recientemente ya estamos en valores de 0,079 de porcentaje de penetración de aerosoles de parafina modelo, lo que implica que es muy efectivo. Además, hay que señalar que estos niveles de filtración son muy difíciles de conseguir en materiales tan finos, puesto que se trata de multicapas de grosores inferiores a 300 micras».
Otro objetivo del proyecto es conseguir fabricar este tipo de filtros haciendo uso de materiales biodegradables, con el fin de evitar que los residuos generados por el uso masivo de materiales de protección por parte de la población se conviertan en un problema medioambiental. Con esto se han obtenido ya filtros fungibles muy efectivos que se podrán intercambiar diariamente, evitando así que se rechacen los dispositivos íntegramente. La Unidad Asociada del CSIC de la UJI en Tecnología de Polímeros será la encargada de estudiar los niveles de biodegradación de los materiales desarrollados, con la colaboración del Instituto Universitario de Medio Ambiente y Ciencias Marinas (IMEDMAR) de la Universidad Católica de València.
Habitualmente, los residuos de máscaras protectoras, de uso más extendido en el ámbito sanitario, se incineran con otros equipos de protección y material médico desechable, pero la pandemia del coronavirus ha propiciado que estos residuos se incorporen también al ámbito doméstico y hacen necesario que durante el diseño del producto también se evalúe el final de vida de los residuos generados, en aras de su sostenibilidad. Por su naturaleza, no deben de ser reciclados y, dada su composición química, no podrían ser considerados como materia orgánica biodegradable. Sin embargo, las máscaras desarrolladas en este proyecto están fabricadas con materiales que no solo son biodegradables, sino que podrían compostarse en un ciclo de compostaje normal de materia orgánica.
El equipo formado por Luis Cabedo, José Gámez, Patricia Feijóo, Anna Marín y Estefanía Sánchez de la universidad pública de Castelló realizará un estudio de la biodegradabilidad de las máscaras diseñadas de acuerdo con la normativa actual y, para ello, desarrollarán una serie de ensayos para verificar que el producto es compostable industrialmente y domésticamente y biodegradable en tierra y en el mar con pruebas de laboratorio y también con condiciones reales.
Por un lado, el trabajo contempla un estudio químico de los materiales, un análisis de la desintegración en condiciones de compostaje, una medida de la biodegradación última (que no cree microplásticos) y una evaluación final de la calidad del compuesto resultante. Unos ensayos de larga duración y con mucha carga experimental que asegurarían, una vez usada la máscara, que sus residuos podrían ser tratados como materia orgánica.
Las máscaras de este proyecto están formadas principalmente por PHA y, por tanto, serían biodegradables también en el medio ambiente. Para validar su biodegradabilidad el personal investigador castellonense realizará un estudio en el medio terrestre y marino (en laboratorio y en medio real). Las pruebas de laboratorio medirán, igual para el suelo que para el medio marino, la biodegradación última de los componentes, asegurándose de que no se generan microplásticos y que todo el material se transforma en CO₂ y agua, y también medirán en el medio marino su biodegradación con la introducción de unos prototipos en las instalaciones de la costa mediterránea que la Universidad Católica de València tiene en Calpe.
El equipo del Instituto de Agroquímica y Tecnología de Alimentos del CSIC que desarrolla estos materiales biodegradables y viricidas para dispositivos sanitarios reutilizables de alta protección, ha ejercido una tarea muy activa desde el inicio de la crisis junto con la empresa Bioinicia S.L., que cuenta con una sala blanca GMP e ISO 13485 y una capacidad de producción de 10 TM al año para fabricar varios millones de máscaras. La empresa ha realizado ya la solicitud de patente en cotitularidad con el CSIC y está fabricando los primeros filtros de protección tipo FFP2 y FFP3, que serán validados por el Instituto Tecnológico Textil (AITEX), con sede en Alcoy.
En la redacción de esta nota se ha utilizado parte de la información elaborada por CSIC Comunicación Comunidad Valenciana
Las imágenes submarinas son del Instituto Universitario de Medio Ambiente y Ciencias Marines (IMEDMAR) de la Universidad Católica de València y el video del Instituto de Agroquímica y Tecnología de Alimentos (IATA) del CSIC.