Valencià:
Els catedràtics d’Història de la Ciència de la Universitat Miguel Hernández d’Elx, Rosa Ballester i Enrique Perdiguero, han coincidit en la necessitat d’una formació en eines comunicatives per al personal medicosanitari amb el propòsit de promoure l’empatia i la comprensió en la relació dels professionals amb els pacients, però són conscients que aspectes culturals, socials i de la pròpia organització sanitària la fan complicada.
En la primera de les conferències, «Compassió, filantropia i humanitarisme sanitari contemporani en clau històrica» l’acadèmica numerària de la Reial Acadèmia de Medicina i Ciències Afins de la Comunitat Valenciana, Rosa Ballester, ha realitzat un recorregut històric per les diferents etapes de l’humanitarisme, que començaria amb el moviment de la Il·lustració, que promou una ètica de la compassió cap als altres que es manifesta en la creació d’institucions de la Beneficència, la Declaració dels Drets dels Homes, l’abolició de l’esclavitud o la preocupació per l’alta taxa de mortaldat infantil.
A continuació, es succeeixen dues èpoques d’humanisme imperialista i neohumanitarisme, a començaments del segle XX, on es produiria el naixement de la Creu Roja, la Declaració dels Drets del Xiquet o el despertar de la consciència col·lectiva, conseqüència dels moments bèl·lics. En aquesta segona etapa, però ja, a partir de 1945, es crearien les Nacions Unides i les agències vinculades a ella, com l’OMS, FAO o UNICEF i es realitzaria un programa mundial contra la fam a 1960 o la I Conferència Internacional a finals de la dècada dels seixanta.
Per últim, s’arribaria a l’època actual anomenada globalització amb el final del Apartheid, la caiguda del Muro de Berlín o el Projecte Esfera amb unes normes mínimes necessàries per alleugerar el patiment humà. En aquesta etapa, apareixerien noves filantropies que permeten conèixer les opinions de les persones beneficiàries de les iniciatives humanitàries. Ballester ha exemplificat la seua exposició amb un estudi de camp relacionat a l’evolució i tractament de la poliomielitis a Espanya.
La catedràtica emèrita ha assegurat que «sense sensibilitat cap al pacient, no es pot ser un bon sanitari» i ha reivindicat una avaluació general del pacient per millorar en el seu tractament i la necessitat d’augmentar la promoció de la salut, per minimitzar les malalties.
En la conferència «Cultura professional versus cultura profana: la relació metge-pacient des de l’antropologia mèdica» el catedràtic Enrique Perdiguero ha assegurat que «existeix una falta de formació en comunicació entre els professionals medicosanitaris, perquè no s’ofereixen les eines necessàries per establir una bona comunicació i no tothom les té», encara que ha destacat que les associacions vinculades a la medicina familiar si que disposen de formació específica en aquest camp per aquest col·lectiu.
Perdiguero ha indicat que el personal medicosanitari és més un «professional de la malaltia que de la salut» i que existeixen molts aspectes socials i culturals  que impedeixen que es produisca una comunicació empàtica i eficaç entre sanitari i pacient, com el model mèdic hegemònic, on no hi ha espai pels aspectes socials, històrics o espirituals. El professor també ha cridat l’atenció per l’actual model sanitari, on fa em falta plans de prevenció, o la mercantilització de la salut.
Per últim, el catedràtic d’Història de la Ciència ha explicat els termes illness, disease i sickness i la relació amb ells. Perdiguero ha indicat que s’està perdent l’experiència de la malaltia o dolor (illness) perquè prenem aviat un medicament per evitar-lo des de edats molts primerenques; o que el pitjor d’una malaltia és l’incertidumbre i no poder etiquetar-la (disease) i el tractament  o la posició que ocupa el malalt dins de la societat (sickness), que, en ocasions, no va unida a les dues primeres perquè no es coneix una solució o alivio.
Imatges de les conferències:
Compassió, filantropia i humanitarisme sanitari contemporani en clau històrica. Rosa Ballester
Vídeo en diferents formats
Cultura professional versus cultura profana: la relació metge-pacient des de l’antropologia mèdica. Enrique Perdiguero

Español:
Los catedráticos de Historia de la Ciencia de la Universidad Miguel Hernández de Elche, Rosa Ballester y Enrique Perdiguero, han coincidido en la necesidad de una formación en herramientas comunicativas para el personal medicosanitario con el propósito de promover la empatía y la comprensión en la relación de los profesionales con los pacientes, pero son conscientes que aspectos culturales, sociales y de la propia organización sanitaria la hacen complicada.
En la primera de las conferencias, «Compasión, filantropía y humanitarismo sanitario contemporáneo en clave histórica» la académica numeraria de la Real Academia de Medicina y Ciencias Afines de la Comunidad Valenciana, Rosa Ballester, ha realizado un recorrido histórico por las diferentes etapas del humanitarismo, que empezaría con el movimiento de la Ilustración, que promueve una ética de la compasión hacia los otros que se manifiesta en la creación de instituciones de la Beneficencia, la Declaración de los Derechos de los Hombres, la abolición de la esclavitud o la preocupación por la alta tasa de mortaldat infantil.
A continuación, se suceden dos épocas de humanismo imperialista y neohumanitarismo, a comienzos del siglo XX, donde se produciría el nacimiento de la Cruz Roja, la Declaración de los Derechos del Niño o el despertar de la conciencia colectiva, consecuencia de los momentos bélicos. En esta segunda etapa, pero ya, a partir de 1945, se crearían las Naciones Unidas y las agencias vinculadas a ella, como la OMS, FAO o UNICEF y se realizaría un programa mundial contra el hambre a 1960 o la I Conferencia Internacional a finales de la década de los sesenta.
Por último, se llegaría a la época actual llamada globalización con el final del Apartheid, la caída del Muro de Berlín o lo Proyecto Esfera con unas normas mínimas necesarias para aligerar el sufrimiento humano. En esta etapa, aparecerían nuevas filantropías que permiten conocer las opiniones de las personas beneficiarias de las iniciativas humanitarias. Ballester ha ejemplificado su exposición con un estudio de campo relacionado a la evolución y tratamiento de la poliomielitis en España.
La catedrática emérita ha asegurado que «sin sensibilidad hacia el paciente, no se puede ser un buen sanitario» y ha reivindicado una evaluación general del paciente para mejorar en su tratamiento y la necesidad de aumentar la promoción de la salud, para minimizar las enfermedades.
En la conferencia «Cultura profesional versus cultura profana: la relación médico-paciente desde la antropología médica» el catedrático Enrique Perdiguero ha asegurado que «existe una falta de formación en comunicación entre los profesionales medicosanitarios, porque no se ofrecen las herramientas necesarias para establecer una buena comunicación y no todo el mundo las tiene», aunque ha destacado que las asociaciones vinculadas a la medicina familiar si que disponen de formación específica en este campo para este colectivo.
Perdiguero ha indicado que el personal medicosanitario es más un «profesional de la enfermedad que de la salud» y que existen muchos aspectos sociales y culturales  que impiden que se produzca una comunicación empática y eficaz entre sanitario y paciente, como el modelo médico hegemónico, donde no hay espacio por los aspectos sociales, históricos o espirituales. El profesor también ha llamado la atención por el actual modelo sanitario, donde hace me falta planes de prevención, o la mercantilización de la salud.
Por último, el catedrático de Historia de la Ciencia ha explicado los términos illness, disease y sickness y la relación con ellos. Perdiguero ha indicado que se está perdiendo la experiencia de la enfermedad o dolor (illness) porque tomamos pronto un medicamento para evitarlo desde edades muchos tempranas; o que lo peor de una enfermedad es la incertidumbre y no poder etiquetarla (disease) y el tratamiento  o la posición que ocupa el enfermo dentro de la sociedad (sickness), que, en ocasiones, no va unida a las dos primeras porque no se conoce una solución o alivio.
Imágenes de las conferencias:
Compasión, filantropía y humanitarismo sanitario contemporáneo en clave histórica. Rosa Ballester
Vídeo en diferentes formatos
Cultura profesional versus cultura profana: la relación médico-paciente desde la antropología médica. Enrique Perdiguero