Valencià:
Existeixen nombroses evidències dels possibles efectes adversos de la soledat no desitjada en les persones que han portat els especialistes a considerar-lo un problema de salut pública. En aquests moments de confinament, obligat per l’alerta sanitària creada per la pandèmia de la COVID-19, el nombre de persones en aquesta situació ha augmentat; però, per a moltes, aquesta no és una situació excepcional, sinó una realitat quotidiana, com indica l’elevat nombre de persones majors que viuen a soles, i que ateses les circumstàncies, encara han vist més agreujat el seu aïllament social.  
Per mitigar aquests tipus de situacions, és important disposar d’eines que faciliten als professionals de la salut la detecció de persones en risc de soledat, perquè aquest és el primer pas per a poder realitzar intervencions que milloren aquesta condició. Aquest ha sigut l’objectiu de l’equip d’investigació GIANT (Machine Learning for Smart Environments) de la Universitat Jaume I de Castelló en la creació de SERENA, un robot conversacional que facilita la localització de persones en situació de soledat no desitjada.
Serena és un projecte de ciència ciutadana finançat per la Fundació Espanyola per a la Ciència i la Tecnologia (FECYT), que promou en les seues convocatòries la realització d’accions que apropen la ciència a la població i també fer les persones partícips de la ciència. Serena és el nom del bot conversacional dissenyat per a parlar amb les persones i avaluar els seus sentiments de soledat. Gràcies a les oportunitats que brinden les noves tecnologies de la informació i la comunicació (TIC), qualsevol persona pot conversar amb Serena des del seu dispositiu mòbil.
El projecte «Aprenentatge automàtic com a eina de ciència ciutadana per a millorar la qualitat de vida de les persones majors i les seues persones cuidadores» està liderat pels professors Óscar Belmonte del Departament de Llenguatges i Sistemes Informàtics i Antonio Caballer del Departament de Psicologia Evolutiva, Educativa, Social i Metodologia, en el qual, a més a més, participen els investigadors i investigadores Andrea Castillo, Arturo Gascó, Raúl Montoliu, Emilio Sansano, Agustín López i Rubén García.  És el primer projecte FECYT desenvolupat a la universitat pública de Castelló en la nova línia d’actuació de ciència ciutadana i compta amb l’estreta participació de l’Ajuntament de Castelló de la Plana i la Creu Roja,  i altres entitats com l’Hospital Universitari La Plana de Vila-real i el Telèfon de l’Esperança.
L’eina desenvolupada parteix del treball realitzat per un equip científic interdisciplinari en els camps de la psicologia i les ciències de la computació que vol donar resposta a un dels actuals reptes socials, com és la soledat de les persones majors, amb l’impacte tan rellevant que això podria tenir en el benestar de la població del nostre entorn; i aprofita les oportunitats de la tecnologia per arreplegar la col·laboració de la població, en el marc de la ciència ciutadana, com a exemple de recerca on la societat juga un paper protagonista en les diferents etapes del treball científic i les circumstàncies de la qual s’han vist agreujades per l’actual estat d’alarma.
L’objectiu és apropar d’una manera participativa i accessible a la ciutadania, mitjançant un projecte d’interès social i inclusiu com són les eines basades en la intel·ligència artificial (concretament en l’aprenentatge automàtic), el treball científic amb el propòsit d’ajudar a l’anàlisi sobre constructes com la soledat, l’aïllament social, el benestar o l’estrès, entre altres, relacionats principalment amb les persones majors i les persones que els cuiden de manera formal o informal.
El projecte s'articula en tres fases. En la primera, persones majors i cuidadores proporcionaran dades obtingudes a partir de les respostes a qüestionaris estandarditzats i preguntes de resposta oberta. L'adquisició d'aquestes dades es durà a terme mitjançant l'ús d'aplicacions tipus bot conversacional a les quals es tindrà accés de manera ubiqua a través de telèfons mòbils. En la segona, la ciutadania podrà participar en l'etiquetatge de les respostes obtingudes en la primera fase. Per a això s'utilitzarà la plataforma de ciència ciutadana Zooniverse amb les dades prèviament anonimitzades. I en la tercera, la ciutadania podrà realitzar anàlisi amb les dades etiquetades utilitzant eines d'aprenentatge automàtic a través d'una plataforma web, adquirint noves destreses en la planificació d'algorismes i anàlisis i interpretació dels resultats obtinguts.
L’equip investigador ja havia realitzat, abans de l’estat d’alarma decretat el passat 14 de març de 2020, dos tallers amb persones majors a la seu de la Creu Roja de Castelló i al Centre Especialitzat d’Atenció a Majors del Grau de Castelló de la Plana per a donar inici a la primera fase del projecte que contempla la recollida de dades.
La iniciativa disposa d’una pàgina web explicativa sobre com participar i aconseguir que Serena puga aprendre a detectar la soledat: https://gerontec.uji.es/

Español:
Existen numerosas evidencias de los posibles efectos adversos de la soledad no deseada en las personas que han llevado los especialistas a considerarlo un problema de salud pública. En estos momentos de confinamiento, obligado por la alerta sanitaria creada por la pandemia de la COVID-19, el número de personas en esta situación ha aumentado; pero, para muchas, esta no es una situación excepcional, sino una realidad cotidiana, como indica el elevado número de personas mayores que viven solas y que, dadas las circunstancias, todavía han visto más agravado su aislamiento social. 
Para mitigar estos tipos de situaciones, es importante disponer de herramientas que faciliten a los profesionales de la salud la detección de personas en riesgo de soledad, porque este es el primer paso para poder realizar intervenciones que mejoren esta condición. Este ha sido el objetivo del equipo de investigación GIANT (Machine Learning for Smart Environments) de la Universitat Jaume I de Castelló en la creación de SERENA, un robot conversacional que facilita la localización de personas en situación de soledad no deseada.
Serena es un proyecto de ciencia ciudadana financiado por la Fundación Española para la Ciencia y la Tecnología (FECYT), que promueve en sus convocatorias la realización de acciones que acercan la ciencia a la población y también la hacen partícipe de ella. Serena es el nombre del chatbot diseñado para hablar con las personas y evaluar sus sentimientos de soledad. Gracias a las oportunidades que brindan las nuevas tecnologías de la información y la comunicación (TIC), cualquier persona puede conversar con Serena desde su dispositivo móvil.
El proyecto «Aprendizaje automático como herramienta de ciencia ciudadana para mejorar la calidad de vida de las personas mayores y sus personas cuidadoras» está liderado por los profesores Óscar Belmonte del Departamento de Lenguajes y Sistemas Informáticos y Antonio Caballer del Departamento de Psicología Evolutiva, Educativa, Social y Metodología, en el cual, además, participan los investigadores e investigadora Andrea Castillo, Arturo Gascó, Raúl Montoliu, Emilio Sansano, Agustín López y Rubén García.  Es el primer proyecto FECYT desarrollado en la universidad pública de Castelló en la nueva línea de actuación de ciencia ciudadana y cuenta con la estrecha participación del Ayuntamiento de Castelló de la Plana y la Cruz Roja, y otras entidades como el Hospital Universitario La Plana de Vila-real y el Teléfono de la Esperanza.
La herramienta desarrollada parte del trabajo realizado por un equipo científico interdisciplinario en los campos de la psicología y las ciencias de la computación que quiere dar respuesta a uno de los actuales retos sociales, como es la soledad de las personas mayores, con el impacto tan relevante que esto podría tener en el bienestar de la población de nuestro entorno; y aprovecha las oportunidades de la tecnología para recoger la colaboración de la población, en el marco de la ciencia ciudadana, como ejemplo de investigación donde la sociedad juega un papel protagonista en las diferentes etapas del trabajo científico y cuyas circunstancias se han visto agravadas por el actual estado de alarma.
El objetivo es acercar de una manera participativa y accesible a la ciudadanía, mediante un proyecto de interés social e inclusivo como son las herramientas basadas en la inteligencia artificial (concretamente en el aprendizaje automático), el trabajo científico con el propósito de ayudar en el análisis sobre constructos como la soledad, el aislamiento social, el bienestar o el estrés, entre otros, relacionados principalmente con las personas mayores y las personas que las cuidan de manera formal o informal.
El proyecto se articula en tres fases. En la primera, personas mayores y cuidadoras proporcionarán datos obtenidos a partir de las respuestas a cuestionarios estandarizados y preguntas de respuesta abierta. La adquisición de estos datos se llevará a cabo mediante el uso de aplicaciones tipo chatbot a las que se tendrá acceso de manera ubicua a través de teléfonos móviles. En la segunda, la ciudadanía podrá participar en el etiquetado de las respuestas obtenidas en la primera fase. Para ello, se utilizará la plataforma de ciencia ciudadana Zooniverse con los datos previamente anonimizados. Y en la tercera, la ciudadanía podrá realizar análisis con los datos etiquetados utilizando herramientas de aprendizaje automático a través de una plataforma web, adquiriendo nuevas destrezas en la planificación de algoritmos y análisis e interpretación de los resultados obtenidos.
El equipo investigador ya había realizado, antes del estado de alarma decretado el pasado 14 de marzo de 2020, dos talleres con personas mayores en la sede de la Cruz Roja de Castelló y en el Centro Especializado de Atención a Mayores del Grao de Castelló de la Plana para dar inicio a la primera fase del proyecto que contempla la recogida de datos.
La iniciativa dispone de una página web explicativa sobre como participar y conseguir que Serena pueda aprender a detectar la soledad: https://gerontec.uji.es/