Valencià:
«És impossible atendre la diversitat de tots els alumnes amb els mitjans que tenim però es poden fer moltes coses». Així ho ha afirmat Esther Santos, llicenciada en Educació Física, professora de secundària, coordinadora esportiva de Cocemfe Maestrat i especialista en activitats físiques per a persones amb diversitat funcional, en la conferència que ha oferit aquest matí en la Universitat Jaume I en el marc del curs d'estiu «Les activitats físiques adaptades al marc escolar i extraescolar.»
Esther Santos ha iniciat la seua intervenció realitzant un repàs a la normativa educativa que ha regulat l'atenció a l'alumnat amb diversitat funcional a Espanya en les últimes dècades. Des de la LOGSE, dels anys 90, en la qual s'incloïa per primera vegada que l'atenció als alumnes amb necessitats especials havia de regir-se per principis de normalització i integració; passant per la LOE, que va anar més enllà i va introduir els termes normalització i inclusió, posant l'accent que aquests alumnes no solament han de compartir espais si no també fer activitats conjuntes i interactuar amb tota la classe; fins a arribar a l'actual LOMCE que estipula que l'alumnat amb dificultats d'aprenentatge es regirà pels principis de normalització i inclusió i assegurarà la no discriminació. 
Santos ha explicat que la llei estipula també que el sistema educatiu ha de disposar dels recursos necessaris perquè aquests alumnes puguen aconseguir els objectius generals de la classe. «Alguna cosa que lamentablement no ocorre» tal com ha denunciat la professora de secundària, qui ha lamentat que «és molt difícil complir el que diu la normativa. És impossible atendre la diversitat de tots els alumnes amb els mitjans que tenim, per a fer-ho els professors hauríem de ser superherois» ha indicat. 
Per açò, segons l'especialista, el que s'està aconseguint és una «falsa inclusió» en la qual l'alumne amb necessitats especials fa acte de presència, però assumeix un rol passiu, s'abusa del treball teòric, s'utilitzen les hores d'educació física per a fisioteràpia o es realitzen activitats individuals al marge dels companys, però no s'aconsegueix una integració i normalització d'aquests alumnes. 
Per a avançar en aquesta situació, Esther Santos ha explicat que s'ha de millorar l'accessibilitat en molts centres educatius de primària i secundària, dotar de material adequat, així com facilitar formació específica al professorat sobre atenció a la diversitat. 
Malgrat aquesta radiografia de la situació, la professora ha volgut concloure la seua intervenció enviant un missatge positiu en afirmar que «malgrat tot, sí que es poden fer moltes coses. És fonamental l'actitud del professorat, dels companys i de la directiva i el claustre dels centres, perquè es pot treballar per a aconseguir millores arquitectòniques i ambientals; canviar l'organització de les activitats per a facilitar la integració d'aquests alumnes; realitzar adaptacions curriculars, i organitzar jornades de sensibilització per a la resta de la societat, ja que la gent no coneix la discapacitat i no està conscienciada», tot açò mesures que donen resultats positius i no lleven oportunitats als alumnes.
Imatges
Video

Español:
«Es imposible atender la diversidad de todos los alumnos con los medios que tenemos pero se pueden hacer muchas cosas». Así lo ha afirmado Esther Santos, licenciada en Educación Física, profesora de secundaria, coordinadora deportiva de Cocemfe Maestrat y especialista en actividades físicas para personas con diversidad funcional, en la conferencia que ha ofrecido esta mañana en la Universitat Jaume I en el marco del curso de verano «Las actividades físicas adaptadas al marco escolar y extraescolar.»
Esther Santos ha iniciado su intervención realizando un repaso a la normativa educativa que ha regulado la atención al alumnado con diversidad funcional en España en las últimas décadas. Desde la LOGSE, de los años 90, en la que se incluía por primera vez que la atención a los alumnos con necesidades especiales debía regirse por principios de normalización e integración; pasando por la LOE, que fue más allá e introdujo los términos normalización e inclusión, haciendo hincapié en que estos alumnos no sólo deben compartir espacios si no también hacer actividades conjuntas e interactuar con toda la clase; hasta llegar a la actual LOMCE que estipula que el alumnado con dificultades de aprendizaje se regirá por los principios de normalización e inclusión y asegurará la no discriminación.
Santos ha explicado que la ley estipula también que el sistema educativo debe disponer de los recursos necesarios para que estos alumnos puedan alcanzar los objetivos generales de la clase. «Algo que lamentablemente no ocurre» tal y como ha denunciado la profesora de secundaria, quien ha lamentado que «es muy difícil cumplir lo que dice la normativa. Es imposible atender la diversidad de todos los alumnos con los medios que tenemos, para hacerlo los profesores deberíamos ser superhéroes» ha indicado.
Por ello, según la especialista, lo que se está consiguiendo es una «falsa inclusión» en la que el alumno con necesidades especiales hace acto de presencia, pero asume un rol pasivo, se abusa del trabajo teórico, se utilizan las horas de educación física para fisioterapia o se realizan actividades individuales al margen de los compañeros, pero no se consigue una integración y normalización de estos alumnos.
Para avanzar en esta situación, Esther Santos ha explicado que se debe mejorar la accesibilidad en muchos centros educativos de primaria y secundaria, dotar de material adecuado, así como facilitar formación específica al profesorado sobre atención a la diversidad.
A pesar de esta radiografía de la situación, la profesora ha querido concluir su intervención enviando un mensaje positivo al afirmar que «pese a todo, sí que se pueden hacer muchas cosas. Es fundamental la actitud del profesorado, de los compañeros y de la directiva y el claustro de los centros, porque se puede trabajar para conseguir mejoras arquitectónicas y ambientales; cambiar la organización de las actividades para facilitar la integración de estos alumnos; realizar adaptaciones curriculares, y organizar jornadas de sensibilización para el resto de la sociedad, ya que la gente no conoce la discapacidad y no está concienciada», todo ello medidas que dan resultados positivos y no quitan oportunidades a los alumnos.
Imágenes
Video