Valencià:
Un estudi realitzat pel Grup de Recerca Infermeria de la Universitat Jaume I revela com una intervenció educativa produeix canvis en la percepció de l'estudiantat de la branca de ciències de la salut sobre la violència obstètrica. Segons els resultats d'aquesta anàlisi, l'estudiantat d'aquesta branca integra les normalitzacions de violència obstètrica durant els seus estudis, però una activitat formativa dirigida a fer visible aquest tipus de violència i reflexionar-hi ajuda a crear consciència entre l'alumnat, permetent-los ser més receptius, per a identificar les situacions en les quals es produeix.
La violència obstètrica és un tipus de violència de gènere que es presenta de manera estructural i que té conseqüències físiques i psicològiques tant per a les dones que la sofreixen com per als professionals de la salut. L'Organització Mundial de la Salut, en la Declaració de Fortaleza de 1985, avalada per obstetres, pediatres, llevadores, psicòlegs, epidemiòlegs, mares i altres professionals i aplicable a tots els serveis perinatals del món, recomana la capacitació dels professionals de la salut per a «garantir que les dones embarassades siguen tractades amb compassió i dignitat».
L'estudi, publicat en la revista internacional Nurse Education Today amb el títol «Changes in health sciences students' perception of obstetric violence after an educational intervention», es va dur a terme entre gener i juny de 2019 a partir de 107 qüestionaris d'alumnat del Grau en Infermeria i el Grau en Medicina de la Universitat Jaume I. L'objectiu era avaluar les percepcions de l'alumnat de l'UJI d'aquests dos graus sobre la violència obstètrica i detectar els possibles canvis en aquestes percepcions després d'una intervenció educativa, ja que no s'havien trobat estudis de similars característiques.
Per a l'avaluació, es va dissenyar un qüestionari, desenvolupat per tres especialistes i basat en la Guia de Pràctica Clínica d'Atenció al Part Normal del Ministeri de Sanitat espanyol de 2014, compost per 33 elements per a mesurar les percepcions de l'estudiantat abans i després de la intervenció educativa. El test estava dividit en quatre moments clau (abans del part, durant el part, en cas de cesària i després del part). A més, es van recollir variables sociodemogràfiques i de control com ara edat, sexe, camp, curs, experiència en salut en serveis de ginecologia i obstetrícia, durada de l'experiència, haver estat present en un part, o experiència personal en embarassos i naixements.
L'edat mitjana dels estudiants va ser de 22,5 anys i les dones van representar el 89,7% de la mostra. El 86,9% de l'alumnat pertanyia al Grau en Infermeria, i un 28% de l'estudiantat havia completat la pràctica clínica en els departaments de ginecologia i obstetrícia. De la mostra, el 20,6% havia estat present en un part; el 4,7% havia estat embarassada i el 2,8% havia donat a llum.
Dels 33 ítems inclosos en el qüestionari, el 84,84% (28) van mostrar canvis estadísticament significatius en el mesurament previ i posterior a la intervenció educativa. A més, 25 dels 33 ítems (75,75%) van mostrar una relació amb les variables sociodemogràfiques de gènere, camp, curs i haver estat embarassada alguna vegada. Per exemple, en comparar les respostes per gènere, un gran nombre de variables van presentar diferències estadísticament significatives entre la percepció entre les dones, que era major, que entre els homes.
La intervenció va consistir en un seminari de 8 hores. Aquesta activitat es va compondre d'una representació teatral sobre violència obstètrica a la sala de parts realitzada per La Otra Parte Teatro; una classe magistral sobre aspectes legals presentada per una advocada especialitzada en dret de la salut; una taula rodona composta per professionals dels diferents camps, que van aportar les seues experiències; i una altra taula rodona en la qual quatre mares voluntàries van narrar les seues experiències de part.
L'anàlisi dels resultats desprèn que es produeix un canvi en les percepcions dels estudiants de ciències de la salut sobre la violència obstètrica després d'una intervenció educativa. A més, el grup investigador ha confirmat mitjançant aquest estudi que existeix una normalització d'aquesta mena de violència relacionada amb la progressió de la formació (una menor percepció de la violència obstètrica entre l'estudiantat més avançat i el fet d'haver participat en pràctiques obstètriques durant l'estudi) i la normalització d'aquesta mena de pràctiques depenent de l'experiència obstètrica personal (la percepció disminuïa després d'haver estat embarassada o haver donat a llum).
En opinió de Desirée Mena, investigadora principal, segons aquestes dades preliminars, «és essencial canviar la capacitació del personal de salut, que ha de tenir una base sòlida en ètica i drets humans i de gènere» i que les polítiques públiques «dirigisquen l'atenció cap a un tracte humà i respectuós que estiga basat i recolzat per l'última evidència disponible». Perquè això succeïsca, «el personal de salut que treballa amb dones embarassades ha d'abandonar la jerarquia i l'estructura tradicional en la qual la supervisió mèdica implica una subordinació dels cossos i la sexualitat de les dones». 
L'OMS ja advertia en 2014 que un nombre creixent d'estudis sobre les experiències de les dones durant l'embaràs i, en particular, durant el part presenten un escenari alarmant, la qual cosa indica que moltes dones a tot el món experimenten un tractament irrespectuós, ofensiu o negligent durant el treball de part. Per això, considerava necessari generar dades relacionades amb pràctiques de cura respectuoses i irrespectuoses, sistemes de responsabilitat i valuós suport professional, i suport i capacitació per als professionals de la salut.
Aquest treball ha estat finançat pel Programa de Reconeixement de Grups d'Innovació Educativa de la Universitat Jaume I de l'any 2018.

Español:
Un estudio realizado por el Grupo de Investigación Enfermería de la Universitat Jaume I revela cómo una intervención educativa produce cambios en la percepción del estudiantado de la rama de ciencias de la salud sobre la violencia obstétrica. Según los resultados de este análisis, el estudiantado de esta rama integra las normalizaciones de violencia obstétrica durante sus estudios, pero una actividad formativa dirigida a hacer visible este tipo de violencia y reflexionar sobre ella ayuda a crear conciencia entre el alumnado, permitiéndoles ser más receptivos, para identificar las situaciones en las que se produce.
La violencia obstétrica es un tipo de violencia de género que se presenta de forma estructural y que tiene consecuencias físicas y psicológicas tanto para las mujeres que la sufren como para los profesionales de la salud. La Organización Mundial de la Salud, en la Declaración de Fortaleza de 1985, avalada por obstetras, pediatras, parteras, psicólogos, epidemiólogos, madres y otros profesionales y aplicable a todos los servicios perinatales del mundo, recomienda la capacitación de los profesionales de la salud para «garantizar que las mujeres embarazadas sean tratadas con compasión y dignidad».
El estudio, publicado en la revista internacional Nurse Education Today bajo el título «Changes in health sciences students' perception of obstetric violence after an educational intervention», se llevó a cabo entre enero y junio de 2019 a partir de 107 cuestionarios de alumnado del Grado en Enfermería y el Grado en Medicina de la Universitat Jaume I. El objetivo era evaluar las percepciones del alumnado de la UJI de estos dos grados sobre la violencia obstétrica y detectar los posibles cambios en estas percepciones después de una intervención educativa, ya que no se habían encontrado estudios de similares características.
Para la evaluación, se diseñó un cuestionario, desarrollado por tres especialistas y basado en la Guía de Práctica Clínica de Atención al Parto Normal del Ministerio de Sanidad español de 2014, compuesto por 33 elementos para medir las percepciones del estudiantado antes y después de la intervención educativa. El test estaba dividido en cuatro momentos clave (antes del parto, durante el parto, en caso de cesárea y después del parto). Además, se recogieron variables sociodemográficas y de control como edad, sexo, campo, curso, experiencia en salud en servicios de ginecología y obstetricia, duración de la experiencia, haber estado presente en un parto, o experiencia personal en embarazos y nacimientos.
La edad media de los estudiantes fue de 22,5 años y las mujeres representaron el 89,7% de la muestra. El 86,9% del alumnado pertenecía al Grado en Enfermería, y un 28% del estudiantado había completado la práctica clínica en los departamentos de ginecología y obstetricia. De la muestra, el 20,6% había estado presente en un parto; el 4,7% había estado embarazada y el 2,8% había dado a luz.
De los 33 ítems incluidos en el cuestionario, el 84,84% (28) mostraron cambios estadísticamente significativos en la medición previa y posterior a la intervención educativa. Además, 25 de los 33 ítems (75,75%) mostraron una relación con las variables sociodemográficas de género, campo, curso y haber estado embarazada alguna vez. Por ejemplo, al comparar las respuestas por género, un gran número de variables presentaron diferencias estadísticamente significativas entre la percepción entre las mujeres, que era mayor, que entre los hombres.
La intervención consistió en un seminario de 8 horas. Esta actividad se compuso de una representación teatral sobre violencia obstétrica en la sala de partos realizada por La Otra Parte Teatro; una clase magistral sobre aspectos legales presentada por una abogada especializada en derecho de la salud; una mesa redonda compuesta por profesionales de los diferentes campos, quienes aportaron sus experiencias; y otra mesa redonda en la que cuatro madres voluntarias narraron sus experiencias de parto.
El análisis de los resultados desprende que se produce un cambio en las percepciones de los estudiantes de ciencias de la salud sobre la violencia obstétrica después de una intervención educativa. Además, el grupo investigador ha confirmado mediante este estudio que existe una normalización de este tipo de violencia relacionada con la progresión de la formación (una menor percepción de la violencia obstétrica entre el estudiantado más avanzado y el hecho de haber participado en prácticas obstétricas durante el estudio) y la normalización de este tipo de prácticas dependiendo de la experiencia obstétrica personal (la percepción disminuía después de haber estado embarazada o haber dado a luz).
En opinión de Desirée Mena, investigadora principal, según estos datos preliminares, «es esencial cambiar la capacitación del personal de salud, que debe tener una base sólida en ética y derechos humanos y de género» y que las políticas públicas «dirijan la atención hacia un trato humano y respetuoso que esté basado y respaldado por la última evidencia disponible». Para que esto suceda, «el personal de salud que trabaja con mujeres embarazadas debe abandonar la jerarquía y la estructura tradicional en la que la supervisión médica implica una subordinación de los cuerpos y la sexualidad de las mujeres». 
La OMS ya advertía en 2014 que un número creciente de estudios sobre las experiencias de las mujeres durante el embarazo y, en particular, durante el parto presentan un escenario alarmante, lo que indica que muchas mujeres en todo el mundo experimentan un tratamiento irrespetuoso, ofensivo o negligente durante el trabajo de parto. Por ello, consideraba necesario generar datos relacionados con prácticas de cuidado respetuosas e irrespetuosas, sistemas de responsabilidad y valioso apoyo profesional, y apoyo y capacitación para los profesionales de la salud.
Este trabajo ha sido financiado por el Programa de Reconocimiento de Grupos de Innovación Educativa de la Universitat Jaume I del año 2018.