Valencià:
La diputada d'Esports, Tania Baños, el director de Penyagolosa Trails HG, Tico Cervera, i el director del Servei d'Esports de la Universitat Jaume I, Carlos Hernando, han presentat els resultats de l'estudi «Penyagolosa Trails Saludable Women». Aquesta recerca científica l'han realitzat la UJI i Penyagolosa Trails HG, juntament amb l'Hospital Vithas 9 d'Octubre i la Càtedra Endavant de l'Esport del Vila-real Cf. Per a açò, van realitzar un complet estudi a 30 homes i 30 dones que van participar en la CSP de 109 quilòmetres, abans, durant i després de la prova.
El projecte s'ha focalitzat, en primera instància, a veure les diferències existents en la repercussió d'un treball de llarga durada entre els homes i les dones. I, en segon lloc, a mantenir una línia investigadora creixent a Espanya que permeta obtenir dades per a una millora de la salut dels corredors i corredores per mitjà del mesurament de factors psicològics, d'hàbits d'entrenament, així com paràmetres físics com l'evolució del pes i del component de la força, i marcadors bioquímics mitjançant analítiques sanguínies.
Tico Cervera assenyalava que «la recerca científica aplicada a l'àmbit esportiu és de gran rellevància i des de Penyagolosa Trails HG portem ja diversos anys apostant per recerques en corredors i corredores d'ultramaratón, que ens donen claus molt interessants per a analitzar el seu comportament durant carreres en les quals es realitza un gran esforç». En aquest sentit recordava que Penyagolosa Trails HG va iniciar les recerques en corredors i corredores d'ultramaratón en 2014, amb el Projecte Penyagolosa Trail Saludable i que ha permès desenvolupar processos molt ajustats a les necessitats del tipus d'esforç. El grup de recerca està consolidat i ja és un punt de referència en el desenvolupament de recerques en l'àmbit dels esports de llarga durada, sent la PTS i el projecte realitzat en la marató de València (Projecte CRS) els de major repercussió científica.
Conclusions de Penyagolosa Trails Saludable Women
Les principals conclusions de la recerca han sigut

L'escurçament dels telómeros que es produeix en la població sedentària és diferent als corredors d'Ultra-trail. Cal assenyalar que un telómero és el final d'un cromosoma. Són seqüències repetitives d'ADN no codificante del cromosoma que protegeixen de qualsevol dany. Cada vegada que una cèl·lula es divideix, els telómeros s'escurcen. Amb el temps, els telómeros es tornen tan curts que la cèl·lula ja no pot dividir-se. Una de les conclusions de la recerca és que en els corredors es produeix un retard en l'escurçament dels telómeros, la qual cosa retarda l'envelliment cel·lular.
Homes i dones mostren nivells similars de dany muscular en finalitzar una prova d'Ultra-trail i al cap de 24 hores, romanent aquests nivells significativament per sobre dels seus valors basals. No obstant açò, la percepció subjectiva de dolor general, avaluada mitjançant una escala visual analògica, és significativament major en els homes que en les dones en acabar la carrera. A més, a les 24 hores, els homes segueixen manifestant un dolor general significativament major que abans de la carrera, mentre que les dones ja normalitzen els seus valors passat aqueix temps.
El millor resultat en homes es vincula amb la capacitat de mantenir-se més temps en intensitats supereiores al 85% del VO2max. En les dones aqueixa vinculació no es produeix, distribueixen el seu esforç d'una altra manera.
La incidència d'enrampades no guarda relació amb la deshidratació ni amb la depleción electrolítica. Per contra, aquells corredors que van patir enrampades durant la CSP sí que mostren nivells de dany muscular significativament més alts, tant en la meta com 24 hores després de finalitzar la prova.
El rendiment en una carrera d'Ultra-trail s'associa a valors ergoespirométricos clàssics com el VO2max i la velocitat que som capaces de desenvolupar en el nostre segon llindar ventilatorio, però també amb la màxima oxidació de greixos, la pressió inspiratoria màxima i l'aptitud neuromuscular. A més, dones i homes no mostren diferències estadísticament significatives en els tres factors esmentats anteriorment, mentre que els homes sí presenten valors significativament millors en les variables ergoespirométricas clàssiques.

Cal recordar que per a obtenir totes aquestes dades s'han analitzat en els 60 voluntaris i voluntàries, els hàbits d'entrenament, l'estat de forma i salut (ecocardiografías i proves d'esforç amb analitzador de gasos), la capacitat de generar nivells de força abans i després de la carrera, l'evolució dels paràmetres fisiològics, antropométricos i la seua evolució, percepció subjectiva de l'esforç durant la carrera, resposta cardíaca a l'esforç, paràmetres sanguinis abans de l'inici de carrera, 24 i 48 hores després, les variables genètiques relacionades amb el rendiment físic i la seua recuperació, espirometría i mesurament de l'activitat física. El valor de l'estudi mèdic ha ascendit aproximadament a 1500 € per participant.

Español:
La diputada de deportes, Tania Baños, el director de Penyagolosa Trails HG, Tico Cervera, y el director del Servicio de Deportes de la Universitat Jaume I, Carlos Hernando, han presentado los resultados del estudio «Penyagolosa Trails Saludable Women». Esta investigación científica la han realizado la UJI y Penyagolosa Trails HG, junto con el Hospital Vithas 9 de Octubre y la Cátedra Endavant del Deporte del Villarreal CF. Para ello, realizaron un completo estudio a 30 hombres y 30 mujeres que participaron en la CSP de 109 kilómetros, antes, durante y después de la prueba.
El proyecto se ha focalizado, en primera instancia, en ver las diferencias existentes en la repercusión de un trabajo de larga duración entre los hombres y las mujeres. Y, en segundo lugar, en mantener una línea investigadora creciente en España que permita obtener datos para una mejora de la salud de los corredores y corredoras por medio de la medición de factores psicológicos, de hábitos de entrenamiento, así como parámetros físicos como la evolución del peso y del componente de la fuerza, y marcadores bioquímicos mediante analíticas sanguíneas.
Tico Cervera señalaba que «la investigación científica aplicada al ámbito deportivo es de gran relevancia y desde Penyagolosa Trails HG llevamos ya varios años apostando por investigaciones en corredores y corredoras de ultramaratón, que nos dan claves muy interesantes para analizar su comportamiento durante carreras en las que se realiza un gran esfuerzo». En este sentido recordaba que Penyagolosa Trails HG inició las investigaciones en corredores y corredoras de ultramaratón en 2014, con el Proyecto Penyagolosa Trail Saludable y que ha permitido desarrollar procesos muy ajustados a las necesidades del tipo de esfuerzo. El grupo de investigación está consolidado y ya es un punto de referencia en el desarrollo de investigaciones en el ámbito de los deportes de larga duración, siendo la PTS y el proyecto realizado en el maratón de Valencia (Proyecto CRS) los de mayor repercusión científica.
Conclusiones de Penyagolosa Trails Saludable Women
Las principales conclusiones de la investigación han sido

El acortamiento de los telómeros que se produce en la población sedentaria es diferente a los corredores de Ultra-trail. Hay que señalar que un telómero es el final de un cromosoma. Son secuencias repetitivas de ADN no codificante del cromosoma que protegen de cualquier daño. Cada vez que una célula se divide, los telómeros se acortan. Con el tiempo, los telómeros se vuelven tan cortos que la célula ya no puede dividirse. Una de las conclusiones de la investigación es que en los corredores se produce un retraso en el acortamiento de los telómeros, lo que retrasa el envejecimiento celular.
Hombres y mujeres muestran niveles similares de daño muscular al finalizar una prueba de Ultra-trail y al cabo de 24 horas, permaneciendo estos niveles significativamente por encima de sus valores basales. Sin embargo, la percepción subjetiva de dolor general, evaluada mediante una escala visual analógica, es significativamente mayor en los hombres que en las mujeres al acabar la carrera. Además, a las 24 horas, los hombres siguen manifestando un dolor general significativamente mayor que antes de la carrera, mientras que las mujeres ya normalizan sus valores pasado ese tiempo.
El mejor resultado en hombres se vincula con la capacidad de mantenerse más tiempo en intensidades supereiores al 85% del VO2max. En las mujeres esa vinculación no se produce, distribuyen su esfuerzo de otro modo.
La incidencia de calambres no guarda relación con la deshidratación ni con la depleción electrolítica. Por el contrario, aquellos corredores que sufrieron calambres durante la CSP sí que muestran niveles de daño muscular significativamente más altos, tanto en la meta como 24 horas después de finalizar la prueba.
El rendimiento en una carrera de Ultra-trail se asocia a valores ergoespirométricos clásicos como el VO2max y la velocidad que somos capaces de desarrollar en nuestro segundo umbral ventilatorio, pero también con la máxima oxidación de grasas, la presión inspiratoria máxima y la aptitud neuromuscular. Además, mujeres y hombres no muestran diferencias estadísticamente significativas en los tres factores mencionados anteriormente, mientras que los hombres sí presentan valores significativamente mejores en las variables ergoespirométricas clásicas.

Cabe recordar que para obtener todos estos datos se han analizado en los 60 voluntarios y voluntarias, los hábitos de entrenamiento, el estado de forma y salud (ecocardiografías y pruebas de esfuerzo con analizador de gases), la capacidad de generar niveles de fuerza antes y después de la carrera, la evolución de los parámetros fisiológicos, antropométricos y su evolución, percepción subjetiva del esfuerzo durante la carrera, respuesta cardiaca al esfuerzo, parámetros sanguíneos antes del inicio de carrera, 24 y 48 horas después, las variables genéticas relacionadas con el rendimiento físico y su recuperación, espirometría y medición de la actividad física. El valor del estudio médico ha ascendido aproximadamente a 1500 € por participante.