Valencià:
Les societats democràtiques debaten extensivament sobre si la justícia social pot ser millor aconseguida a través de la redistribució de les oportunitats inicials o bé a través de l'anivellació dels guanys finals. Per a contribuir a l'estudi científic d'aquest tema, una recerca en què participa la Universitat Jaume I de Castelló (UJI) analitza per primera vegada les reaccions de les persones davant diferents nivells de redistribució de les oportunitats inicials i revela que la percepció de la més mínima possibilitat d'aconseguir l'èxit té una elevada influència en la valoració individual de la justícia social.
L'estudi ha sigut elaborat per un grup d'investigadors de l’UJI amb Gianluca Grimalda, i dos investigadors de les universitats de Warwick (Regne Unit) i Nova Delhi (Índia), Eugenio Proto i Anirban Kar, respectivament, i ha sigut publicat recentment en la revista científica Experimental Economics.
El treball és el primer a elaborar un mapa de les preferències de la gent davant diferents nivells de desigualtat de les oportunitats inicials i, per a això, els investigadors han utilitzat un joc de redistribució experimental denominat «Ultimatum Game». En aquest joc participen dues persones amb rols diferenciats: «proponent» i «receptor». El proponent posseeix una suma de diners i ha de proposar al receptor com es divideix aqueixa quantitat entre els dos. El receptor pot acceptar la forma de distribució proposada pel proponent i quedar-se amb la part de diners que se li ha proposat, o bé rebutjar l'oferta. En aquest últim cas tots dos jugadors es queden a zero, sense rebre cap part dels diners. És clar que la posició inicial de proponent és la més avantatjosa en l’Ultimatum Game i, de fet, normalment els proponents guanyen més diners que els receptors.
Durant l'estudi experimental els investigadors han manipulat, al llarg de diverses sessions, l'equitat dels procediments que assignen el paper inicial de proponent o receptor, a través d'un sorteig que pot assignar les mateixes probabilitats, o bé probabilitats diferents, d'obtenir la posició inicial de proponent que és, com s'ha assenyalat, la més avantatjosa. L'objectiu va ser analitzar com reaccionen les persones al cas extrem de completa desigualtat, on una persona no té cap oportunitat i l'altra les té totes, davant la situació de donar una oportunitat mínima a la persona en desavantatge. En aquest cas, la persona en desavantatge té un 1% de probabilitat de guanyar i l'altra té el 99%.
Segons detalla l'investigador de l’UJI Gianluca Grimalda, «fins al moment actual, els estudis teòrics i empírics solament havien comparat els dos extrems, és a dir, la situació de perfecta igualtat (tots tenen les mateixes oportunitats) i la de màxima desigualtat (on moltes persones no tenen cap oportunitat). Ací hem estudiat diversos nivells intermedis en la distribució d'oportunitats, com per exemple quan una persona té el 80% de probabilitat de guanyar i una altra en té el 20%».
Tots volem una oportunitat
L'estudi ha revelat que les persones atribueixen moltíssima importància al fet de tenir una probabilitat mínima d'aconseguir la posició inicial avantatjosa, de l’1% en alguns casos, respecte a no tenir-ne cap probabilitat. Per als investigadors, això confirma el paper fonamental de la percepció de ser inclòs en la societat, encara que aquesta inclusió siga purament simbòlica.
Tal com explica Grimalda, «el fet que la gent considere tan important tenir una oportunitat mínima pot ser al mateix temps molt positiu i molt negatiu. D'una banda, vol dir que si la gent percep que té oportunitats de tenir èxit en la seua vida, encara que siguen mínimes, el seu nivell de satisfacció amb la societat millorarà moltíssim. En altres paraules: per al teixit social, és molt important que tots perceben que tenen una possibilitat, encara que siga molt petita, de tenir èxit. D'altra banda, l'aspecte negatiu és que això podria ser utilitzat per un govern oportunista per a justificar la no inversió en la igualtat d'oportunitats, en considerar que és suficient que tots senten que tenen una oportunitat mínima. Aquesta constatació és clarament paradoxal i no és gens desitjable».
Segons l'estudi, els procediments més equitatius porten a una menor probabilitat de rebutjar guanys finals que siguen desiguals, la qual cosa indica que la percepció individual de la justícia social no necessàriament es correspon amb com de justa siga objectivament una societat. Així, la recerca demostra que les persones són més propenses a rebutjar un resultat desigual quan observen una clara injustícia en el sistema. Per contra, un lleu augment de l'equitat en la distribució d'oportunitats inicials sembla tenir un impacte significatiu en la percepció individual de la justícia social. Segons explica l'investigador de l’UJI, «el nostre estudi confirma el paper fonamental de l'existència d'oportunitats en la percepció de ser inclòs en la societat i en la conseqüent valoració d'una societat més justa. Com a exemple, podem esmentar com l'oportunitat simbòlica de tenir veu en un problema de decisió col·lectiva sustenta la propensió dels subjectes per a veure la situació com significativament més justa que quan se li nega aquesta oportunitat».
Segons Grimalda, el fet que la percepció individual de la justícia social diferisca segons com de justa siga objectivament una societat és una de les qüestions principals: «Com ja s'ha demostrat, els éssers humans som molt dolents a l’hora de gestionar el risc i tendim a donar una importància desproporcionada a esdeveniments que tenen una probabilitat molt baixa. En aquest sentit, cal educar la gent perquè siga més racional en gestionar probabilitat i riscos, i cal donar-li informació precisa sobre quines són les probabilitats efectives de tenir èxit social».
La recerca té una gran implicació en la valoració de la justícia distributiva en les nostres societats, ja que la percepció de l'existència d'oportunitats millorarà en gran manera el teixit social. Aquest fet, segons els investigadors, ha de ser tingut en compte pels governs: «Les polítiques destinades a millorar les oportunitats per als grups desfavorits haurien d'incorporar tals percepcions en el seu disseny per a augmentar-ne l’abast i maximitzar-ne l’eficiència», conclou Grimalda.

Referència bibliogràfica:
Gianluca Grimalda, Anirban Kar and Eugenio Proto (2015). Procedural fairness in lotteries assigning initial roles in a dynamic setting. Experimental Economics, first online: 12 November 2015, pp. 1-23.

Español:
Las sociedades democráticas debaten extensivamente sobre si la justicia social puede ser mejor alcanzada a través de la redistribución de las oportunidades iniciales o bien a través de la nivelación de las ganancias finales. Para contribuir al estudio científico sobre este tema, una investigación en la que participa la Universitat Jaume I de Castelló (UJI) analiza por primera vez las reacciones de las personas frente a distintos niveles de redistribución de las oportunidades iniciales y revela que la percepción de la más mínima posibilidad de alcanzar el éxito tiene una elevada influencia en la valoración individual de la justicia social.
El estudio ha sido elaborado por un grupo de investigadores de la UJI con Gianluca Grimalda, y dos investigadores de las universidades de Warwick (Reino Unido) y Nueva Delhi (India), Eugenio Proto i Anirban Kar, respectivamente, y ha sido  publicado recientemente en la revista científica Experimental Economics.
El trabajo es el primero en elaborar un mapa de las preferencias de la gente frente a distintos niveles de desigualdad de las oportunidades iniciales y, para ello, los investigadores han utilizado un juego de redistribución experimental denominado «Ultimatum Game». En este juego participan dos personas con roles diferenciados: «proponente» y «receptor». El proponente posee una suma de dinero y debe proponer al receptor cómo se divide esa cantidad entre los dos. El receptor puede aceptar la forma de distribución propuesta por el proponente y quedarse con la parte de dinero que se le ha propuesto, o bien rechazar la oferta. En este último caso ambos jugadores se quedan a cero, sin recibir ninguna parte del dinero. Está claro que la posición inicial de proponente es la más ventajosa en el Ultimatum Game y, de hecho, normalmente los proponentes ganan más dinero que los receptores.
Durante el estudio experimental los investigadores han manipulado, a lo largo de varias sesiones, la equidad de los procedimientos que asignan el papel inicial de proponente o receptor, a través de un sorteo que puede asignar las mismas probabilidades, o bien probabilidades diferentes, de obtener la posición inicial de proponente que es, como se ha señalado, la más ventajosa. El objetivo fue analizar cómo reaccionan las personas al caso extremo de completa desigualdad, donde una persona no tiene ninguna oportunidad y la otra las tiene todas, frente a la situación de dar una oportunidad mínima a la persona desaventajada. En este último caso, la persona desaventajada tiene un 1% de probabilidad de ganar y la otra tiene el 99%.
Según detalla el investigador de la UJI Gianluca Grimalda, «hasta el momento, los estudios teóricos y empíricos solo habían comparado los dos extremos, es decir, la situación de perfecta igualdad (todos tienen las mismas oportunidades) y la de máxima desigualdad (donde muchas personas no tienen ninguna oportunidad). Aquí hemos mirado varios niveles intermedios en la distribución de oportunidades, como por ejemplo cuando una persona tiene el 80% de probabilidad de ganar y otra tiene el 20%».
Todos queremos una oportunidad
El estudio ha revelado que las personas atribuyen muchísima importancia al hecho de tener una probabilidad mínima de alcanzar la posición inicial ventajosa, del 1% en algunos casos, respecto a no tener ninguna probabilidad. Para los investigadores, ello confirma el papel fundamental de la percepción de ser incluido en la sociedad, aunque esta inclusión sea puramente simbólica.
Tal como explica Grimalda, «el hecho de que la gente considere tan importante tener una oportunidad mínima puede ser al mismo tiempo algo muy positivo y algo muy negativo. Por un lado, quiere decir que si la gente percibe que tiene oportunidades de tener éxito en su vida, aunque sean mínimas, su nivel de satisfacción con la sociedad mejorará muchísimo. En otras palabras, para el tejido social es muy importante que todos perciban que tienen una posibilidad, aunque sea muy pequeña, de tener éxito. Por otro lado, el aspecto negativo es que esto podría ser utilizado por un gobierno oportunista para justificar la no inversión en la igualdad de oportunidades, al considerar que es suficiente que todos sientan que tienen una oportunidad mínima. Esto es claramente paradójico y no es algo deseable». 
Según el estudio, los procedimientos más equitativos llevan a una menor probabilidad de rechazar ganancias finales que sean desiguales, lo que indica que la percepción individual de la justicia social no necesariamente se corresponde con cuán justa sea objetivamente una sociedad. Así, la investigación demuestra que las personas son más propensas a rechazar un resultado desigual cuando observan una clara injusticia en el sistema. Por el contrario, un leve aumento de la equidad en la distribución de oportunidades iniciales parece tener un impacto significativo en la percepción individual de la justicia social. Según explica el investigador de la UJI, «nuestro estudio confirma el papel fundamental de la existencia de oportunidades en la percepción de ser incluido en la sociedad y en la consecuente valoración de una sociedad más justa. Como ejemplo, podemos mencionar cómo la oportunidad simbólica de tener voz en un problema de decisión colectiva sustenta la propensión de los sujetos para ver la situación como significativamente más justa que cuando se les niega esta oportunidad».
Según Grimalda, el hecho de que la percepción individual de la justicia social difiera de cuán justa sea objetivamente una sociedad es una de las cuestiones principales: «Como ya se ha demostrado, los seres humanos somos muy malos a la hora de gestionar el riesgo y tendemos a dar una importancia desproporcionada a eventos que tienen una probabilidad muy baja. En este sentido, hay que educar a la gente para que sea más racional al gestionar probabilidad y riesgos, y hay que darle información precisa sobre cuáles son las probabilidades efectivas de tener éxito social».
La investigación tiene una gran implicación en la valoración de la justicia distributiva en nuestras sociedades, ya que la percepción de la existencia de oportunidades mejorará en gran medida el tejido social. Este hecho, según los investigadores, debe ser tenido en cuenta por los gobiernos: «Las políticas destinadas a mejorar las oportunidades para los grupos desfavorecidos deberían incorporar tales percepciones en su diseño para aumentar su alcance y maximizar su eficiencia», concluye Grimalda.
Referencia bibliográfica:
Gianluca Grimalda, Anirban Kar and Eugenio Proto (2015). Procedural fairness in lotteries assigning initial roles in a dynamic setting. Experimental Economics, First online: 12 November 2015, pp. 1-23.