Valencià:
La Universitat Jaume I de Castelló ha ficat en marxa durant els dos últims mesos un nou portal web que recull tot el catàleg de serveis per a la formació digital docent del professorat, que inclou un conjunt de cursos de formació i de materials per a donar suport al professorat davant la situació de docència en línia per la COVID-19.
El projecte, coordinat pel comissionat de la rectora per a l’Impuls Digital i el Centre d’Educació i Noves Tecnologies (CENT), s’alinea amb el Pla UJI Digital i el seu objectiu és seguir millorant la competència digital del professorat i l’ús efectiu, creatiu i crític de les tecnologies en educació, mitjançant l’intercanvi de bones pràctiques.
Per això, aquesta setmana s’enceta una nova secció dins del portal on es recullen exemples concrets d’experiències i bones pràctiques en docència en línia: https://www.uji.es/institucional/estrategia/plans/uji-digital/formacio-digital/experiencies. Durant els mesos de juliol i setembre s’aniran publicant i compartint exemples de bones pràctiques de professorat dels diferents àmbits de coneixement que ha utilitzat la tecnologia o ha organitzat la seua docència d’una manera innovadora.
PRIMERES EXPERIÈNCIES
En les primeres experiències, les professores Dora Sales, del Departament de Traducció i Comunicació, Gladys Mínguez, del Departament de Física, i Lucía Sánchez-Tarazaga, del Departament de Pedagogia, expliquen les seues experiències innovadores en àmbits de coneixement ben diversos, amb l’ús i la creació de mini-vídeos, sistemes de tutorització de l’estudiantat, l’Aula Virtual i el Google Meet.
La professora Dora Sales ha optat per una planificació asíncrona, de caràcter setmanal. Ha enviat a l’alumnat un correu organitzatiu a través de l’Aula Virtual, amb les pautes de treball, i ha impartit els continguts mitjançant vídeos que ha elaborat amb Quick Time. A més, ha obert un fòrum específic per a dubtes i comentaris, encara que ha atès moltes consultes per correu electrònic, sessions personalitzades a Google Meet i WhatsApp amb una alumna amb necessitats especials.
La docent de Traducció i Interpretació destaca la importància del factor afectiu en l’aprenentatge per a incentivar la implicació i la motivació, tenint a més en compte que es tractava d’un grup nombrós i de primer curs. El procés d’adaptació ha buscat senzillesa tecnològica, acompanyament continuat i una tutorització el més personalitzada possible, prioritzant la interacció audiovisual.
En el cas de Gladys Mínguez, el professorat de l’assignatura Física II ha optat per donar les classes mitjançant vídeos gravats i/o mitjançant videoconferència, s’han realitzat pràctiques de laboratori virtuals i s’han preparat exàmens en línia aprofitant les possibilitats de problemes numèrics amb dades aleatòries de Moodle.
A més a més, la professora ha gravat vídeos resolent els problemes en una xicoteta pissarra per a incloure els xicotets detalls que es conten convencionalment en les classes presencials. Encara que l’experiència ha sigut positiva, la docent considera que «res substitueix una classe presencial on l’alumnat no sols veu la resolució del problema, sinó que interacciona amb tu i pots repetir de diferents formes aquells conceptes més complexos».
En el cas de Lucía Sánchez-Tarazaga, l’experiència es basa en un projecte amb la metodologia d’aprenentatge-servei amb set grups de 45 alumnes. Per això, s’han articulat quatre eines, que combinen comunicació síncrona i asíncrona, així com canals escrits i orals, amb la finalitat de fer arribar la retroacció. En concret, s’han realitzat tutories orals a través de Google Meet; vídeos sobre les fases del projecte i retracció grupal, a través de Screencast; tutoria escrita mitjançant Moodle amb fòrum i correu electrònic, i un quadern reflexiu d’aprenentatge compartit en Drive. També s’ha realitzat una enquesta final per a conèixer la seua opinió sobre la tutorització i el resultat ha estat molt positiu, amb una mitjana de 3,86 sobre 4.
La professora destaca «la importància de donar una bona retroacció, no sols per a respondre dubtes de l'alumnat sinó per a convertir-lo en una eina d’aprenentatge». Els missatges que s’han enviat estaven en to constructiu, procurant retroalimentació concreta i clara. A més, a través del quadern reflexiu, la professora ha inclòs enllaços a articles o material de consulta específic sobre el tema que abordava cada grup. La retroacció no ha anat només dirigida «a l'ajust de la tasca», sinó que ha pretès que cada grup reflexione sobre el seu propi aprenentatge, de manera que el puga transferir a altres matèries.
Catàleg de serveis per a la formació digital docent del PDI

Español:
La Universitat Jaume I de Castelló ha puesto en marcha durante los dos últimos meses un nuevo portal web que recoge todo el catálogo de servicios para la formación digital docente del profesorado, que incluye un conjunto de cursos de formación y de materiales para apoyar al profesorado ante la situación de docencia en línea por la COVID-19.
El proyecto, coordinado por el comisionado de la rectora para el Impulso Digital y el Centro de Educación y Nuevas Tecnologías (CENT), se alinea con el Pla UJI Digital y su objetivo es seguir mejorando la competencia digital del profesorado y el uso efectivo, creativo y crítico de las tecnologías en educación, mediante el intercambio de buenas prácticas.
Por eso, esta semana se abre una nueva sección dentro del portal donde se recogen ejemplos concretos de experiencias y buenas prácticas en docencia en línea: https://www.uji.es/institucional/estrategia/plans/uji-digital/formacio-digital/experiencies. Durante los meses se julio y septiembre se irán publicando y compartiendo ejemplos de buenas prácticas de profesorado de los diferentes ámbitos de conocimiento que ha utilizado la tecnología o ha organizado su docencia de una manera innovadora.
PRIMERAS EXPERIENCIAS
En las primeras experiencias, las profesoras Dora Sales, del Departamento de Traducción y Comunicación, Gladys Mínguez, del Departamento de Física, y Lucía Sánchez-Tarazaga, del Departamento de Pedagogía, explican sus experiencias innovadoras en ámbitos de conocimiento muy diversos, con el uso y la creación de mini-videos, sistemas de tutorización del estudiantado, Aula Virtual y Google Meet.
La profesora Dora Sales ha optado por una planificación asíncrona, de carácter semanal. Ha enviado al alumnado un correo organizativo a través del Aula Virtual, con las pautas de trabajo, y ha impartido los contenidos mediante videos que elaboraba con Quick Time. Además, ha abierto un foro específico para dudas y comentarios, aunque ha atendido muchas consultas por correo electrónico, sesiones personalizadas en Google Meet y WhatsApp con una alumna con necesidades especiales.
La docente de Traducción e Interpretación destaca la importancia del factor afectivo en el aprendizaje para incentivar la implicación y la motivación, teniendo además en cuenta que se trataba de un grupo numeroso y de primer curso. El proceso de adaptación ha buscado sencillez tecnológica, acompañamiento continuado y una tutorización lo más personalizada posible, priorizando la interacción audiovisual.
En el caso de Gladys Mínguez, el profesorado de la asignatura Física II ha optado por dar las clases mediante videos grabados y/o mediante videoconferencia, se han realizado prácticas de laboratorio virtuales y se han preparado exámenes en línea aprovechando las posibilidades de problemas numéricos con datos aleatorios de Moodle.
Además, la profesora ha grabado videos resolviendo los problemas en una pequeña pizarra para incluir los pequeños detalles que se cuentan convencionalmente en las clases presenciales. Aunque la experiencia ha sido positiva, la docente considera que «nada sustituye una clase presencial donde el alumnado no solo ve la resolución del problema, sino que interacciona contigo y puedes repetir de diferentes formas aquellos conceptos más complejos».
En el caso de Lucía Sánchez-Tarazaga, la experiencia se basa en un proyecto con la metodología de aprendizaje-servicio con siete grupos de 45 alumnos y alumnas. Por eso, se han articulado cuatro herramientas, que combinan comunicación síncrona y asíncrona, así como canales escritos y orales, con el fin de hacer llegar la retroacción. En concreto, se han realizado tutorías orales a través de Google Meet; videos sobre las fases del proyecto y retracción grupal, a través de Screencast; tutoría escrita mediante Moodle con foro y correo electrónico y un cuaderno reflexivo de aprendizaje compartido en Drive. También se ha realizado una encuesta final para conocer su opinión sobre la tutorización y el resultado ha sido muy positivo, con una media de 3,86 sobre 4.
La profesora destaca «la importancia de dar una buena retroacción, no solo para responder dudas del alumnado, sino para convertirlo en una herramienta de aprendizaje». Los mensajes que se han enviado estaban en tono constructivo, procurando retroalimentación concreta y clara. Además, a través del cuaderno reflexivo, la profesora ha incluido enlaces a artículos o material de consulta específico sobre el tema que abordaba cada grupo. La retroacción no ha ido solo dirigida «al ajuste de la tarea», sino que ha pretendido que cada grupo reflexione sobre su propio aprendizaje, de forma que lo pueda transferir a otras materias.
Catálogo de servicios para la formación digital docente del PDI