Valencià:
La primera de les jornades del curs d'estiu «Col·leccionar art, de les cambres de meravelles al museu modern» ha finalitzat avui amb una conferència de la professora Inmaculada Rodríguez Moya centrada en el Museu de San Carlos de Mèxic, en la qual ha explicat detalladament la transformació d'acadèmia d'art a pinacoteca i la importància del seu llegat pictòric i escultòric.


	La Reial Acadèmia de San Carlos de Mèxic va ser fundada el 1781 com a centre de formació, però des dels seus inicis es van recopilar quadres i escultures que servien com a model per a la pràctica del dibuix, la pintura, l'escultura i l'arquitectura. Al principi va estar situada a la Casa de la Moneda i en 1791 va passar a l'edifici de l'Hospital de l'Amor de Déu.


	Les seues col·leccions de pintura europea, novohispana i buidatges (còpies en guix d'escultures), especialment aquestes últimes, van ser comparades amb les col·leccions alemanyes, pel seu excel·lent acabat, qualitat i nombre. Després d'una època difícil que va coincidir amb el període d'independència mexicana, l'Acadèmia va ressorgir en 1843 i va recopilar gran quantitat d'obres realitzades pel professorat, donades per les institucions eclesiàstiques, comprades, etc. 


	«És difícil conèixer el nombre d'obres que han pertangut a aquesta institució», ha explicat Inmaculada Rodríguez Moya, perquè moltes d'aquestes s'exhibien en altres pinacoteques, s'han destruït als magatzems, han sigut venudes o han sortit del país sense control.


	Actualment, el llegat d'aquesta institució es troba repartit entre el Museu Nacional de San Carlos, el palau del Comte de Buenavista, amb obres de l'art europeu dels segles XIV al XX; l'Escola Nacional d'Arquitectura o el Museu Nacional d'Art de Mèxic, entre altres, que alberga les obres dels artistes novohispans. 

Imatges

Español:
La primera de las jornadas del curso de verano «Coleccionar arte, de las cámaras de maravillas al museo moderno» ha finalizado hoy con una conferencia de la profesora Inmaculada Rodríguez Moya centrada en el Museo de San Carlos de México, en la que ha explicado detalladamente la transformación de academia de arte a pinacoteca y la importancia de su legado pictórico y escultórico.


	La Real Academia de San Carlos de México fue fundada en 1781 como centro de formación, pero desde sus inicios se recopilaron cuadros y esculturas que servían como modelo para la práctica del dibujo, la pintura, la escultura y la arquitectura. Al principio estuvo ubicada en la Casa de la Moneda y en 1791 pasó al edificio del Hospital del Amor de Dios.


	Sus colecciones de pintura europea, novohispana y vaciados (copias en yeso de esculturas), en especial estas últimas, fueron comparadas con las colecciones alemanas, por su excelente acabado, calidad y número. Después de una época difícil que coincidió con el período de independencia mexicana, la Academia resurgió en 1843 y recopiló gran cantidad de obras realizadas por el profesorado, donadas por las instituciones eclesiásticas, compradas, etc.


	«Es difícil conocer el número de obras que han pertenecido a esta institución», ha explicado Inmaculada Rodríguez Moya, porque muchas de ellas se exhibían en otras pinacotecas, se han destruido en los almacenes, han sido vendidas o han salido del país sin control.


	Actualmente el legado de esta institución se halla repartido entre el Museo Nacional de San Carlos, en el Palacio del Conde de Buenavista, con obras del arte europeo de los siglos XIV al XX; la Escuela Nacional de Arquitectura o el Museo Nacional de Arte de México, entre otros, que alberga las obras de los artistas novohispanos.

Imágenes