Valencià:
Carola García-Calvo Rosell, doctora i investigadora del Programa de Terrorisme Global del Real Institut Elcano, ha analitzat els processos de radicalització en l'àmbit terrorista en el marc del congrés «El dret penal enfront del nou terrorisme», que ha organitzat el Centre de Recerca en Dret Penal, Criminologia i Intel·ligència de la Universitat Jaume I.
García-Calvo ha exposat les principals conclusions de l'estudi que està realitzant el Real Institut Elcano sobre l'evolució del terrorisme jihadista a Espanya des de 2007, una investigació empírica en la qual s'ha analitzat el perfil de tots els condemnats per aquest tipus de terrorisme des de 1996, i més concretament dels 178 detinguts que hi ha hagut en el període 2013-2016, després de l'aparició de l'Estat Islàmic. 
La investigadora ha explicat que el terrorisme jihadista és un fenomen molt complex, que no es pot simplificar perquè alberga una gran varietat de perfils, però si que ha detallat algunes de les conclusions generals que llança aquest estudi sobre el perfil sociodemogràfic dels jihadistes a Espanya: homes joves (amb una mitjana d'edat de 30 anys), casats, de nacionalitat marroquina i espanyola, immigrants de segona generació, amb formació secundària i ocupacions laborals diverses. Carola García-Calvo ha volgut posar l'accent que la majoria d'aquests joves no es radicalitzen perquè no estan integrats socialment sinó perquè els falta assimilació cultural, no se senten identificats ni amb el país d'origen dels seus pares ni amb el país en el qual han nascut i/o viscut, i els jihadistes aprofiten aquesta situació per a donar-lis una identitat definida i un objectiu vital. 
Quant als processos de radicalització, la professora ha indicat que no es tracta d'un fenomen homogeni, sinó que es produeix per zones. Així, actualment, la principal “borsa de radicalització” d'Espanya és la província de Barcelona (el 27% dels detinguts per activitats jihadistes procedia d'allí), seguida de les ciutats de Ceuta, Madrid i Melilla. García-Calvo també ha abordat com es realitza aquesta radicalització, ja que és més freqüent a través de contactes presencials, reunions cara a cara, en domicilis, centres religiosos, etcètera, però també es produeix en l'entorn virtual; i ha incidit que en aquest procés tenen un paper fonamental els agents de radicalització, individus amb coneixement i carisma que capten a aquests joves i els guien en aquest procés. 
Després d'analitzar tots els perfils dels detinguts, també s'ha pogut comprovar la importància de l'entorn de confiança, ja que el 70% dels detinguts tenia vincles socials, amics, veïns o familiars, implicats en activitats jihadistes, i en 4 de cada 10 casos s'ha detectat la presència de germans en la mateixa cèl·lula terrorista. 
La investigadora ha finalitzat la seua intervenció fent una crida perquè l'administració centre els seus esforços a prevenir aquests processos de radicalització, i s'apliquen els plans existents d'una forma més diligent i amb major celeritat. 
Processos de radicalització en el cas d'ETA

 
D'altra banda, Florencio Domínguez Irribarren, director de la Fundació Centre per a la Memòria de les Víctimes del Terrorisme i expert en informació sobre terrorisme a Espanya, ha abordat els processos de radicalització terrorista en el cas del grup terrorista ETA, i, més concretament en els anys 80, quan la banda va tenir una major activitat criminal amb quasi 100 assassinats en un sol any. 
Domínguez Irribarren ha explicat que en aquella època ETA va arribar al seu màxim potencial per la facilitat amb què reclutava terroristes, «de fet va haver-hi un moment en què cada 11 dies es creava un nou comando terrorista format entre tres i cinc membres». El periodista ha indicat que cal entendre dos fenòmens per a trobar una explicació a aquesta situació: en primer lloc l'anomenat “santuari francès”, la zona del País Basc-Francès situada a 20 minuts de Sant Sebastià on durant anys els terroristes podien viure amb total tranquil·litat i actuar a plena llum, la qual cosa facilitava els processos de reclutament. I en segon lloc, l'existència d'un sector social basc que secundava a cegues a ETA i que va crear una societat paral·lela amb la seua pròpia agenda, els seus mitjans de comunicació, la seua cultura, la seua estètica… «Aquest sector de la societat no solament impulsava que els joves entraren a formar part de la banda, donant cert status als etarres, sinó que frenaven les possibles dissidències». 
El director de la Fundació Centre per a la Memòria de les Víctimes del Terrorisme ha finalitzat la seua intervenció recalcant les similituds que existeixen entre com reclutava i radicalitzava ETA als seus membres, i com ho fa ara l'Estat Islàmic, ja que «en aquella època la major part dels joves que ingressaven en la banda també ho feien a través del seu cercle de confiança, de la mà d'amics, veïns, germans o parelles». 
El congrés «El dret penal enfront del nou terrorisme», dirigit pels professors María Luisa Cuerda Arnau, Cristina Guisasola Lerma i Antonio Fernández Hernández, es desenvoluparà durant dos dies en l’UJI i abordarà altres temes d'actualitat com la detecció de la radicalització en Internet o les mesures i conseqüències sancionadores, amb una especial èmfasi en el cas juvenil.
Imatges

Español:
Carola García-Calvo Rosell, doctora e investigadora del Programa de Terrorismo Global del Real Instituto Elcano, ha analizado los procesos de radicalización en el ámbito terrorista en el marco del congreso «El derecho penal frente al nuevo terrorismo», que ha organizado el Centro de Investigación en Derecho Penal, Criminología e Inteligencia de la Universitat Jaume I.
García-Calvo ha expuesto las principales conclusiones del estudio que está realizando el Real Instituto Elcano sobre la evolución del terrorismo yihadista en España desde 2007, una investigación empírica en la que se ha analizado el perfil de todos los condenados por este tipo de terrorismo desde 1996, y más concretamente de los 178 detenidos que ha habido en el periodo 2013-2016, tras la aparición del Estado Islámico.
La investigadora ha explicado que el terrorismo yihadista es un fenómeno muy complejo, que no se puede simplificar porque alberga una gran variedad de perfiles, pero sí que ha detallado algunas de las conclusiones generales que arroja este estudio sobre el perfil sociodemográfico de los yihadistas en España: hombres jóvenes (con una media de edad de 30 años), casados, de nacionalidad marroquí y española, inmigrantes de segunda generación, con formación secundaria y ocupaciones laborales diversas. Carola García-Calvo ha querido hacer hincapié en que la mayoría de estos jóvenes no se radicalizan porque no están integrados socialmente sino porque les falta asimilación cultural, no se sienten identificados ni con el país de origen de sus padres ni con el país en el que han nacido y/o vivido, y los yihadistas aprovechan esta situación para darles una identidad definida y un objetivo vital.
En cuanto a los procesos de radicalización, la profesora ha indicado que no se trata de un fenómeno homogéneo, sino que se produce por zonas. Así, actualmente, la principal “bolsa de radicalización” de España es la provincia de Barcelona (el 27% de los detenidos por actividades yihadistas procedía de allí), seguida de las ciudades de Ceuta, Madrid y Melilla. García-Calvo también ha abordado cómo se realiza esta radicalización, ya que es más frecuente a través de contactos presenciales, reuniones cara a cara, en domicilios, centros religiosos, etcétera, pero también se produce en el entorno virtual; y ha incidido en que en este proceso tienen un papel fundamental los agentes de radicalización, individuos con conocimiento y carisma que captan a estos jóvenes y los guían en este proceso.
Después de analizar todos los perfiles de los detenidos, también se ha podido comprobar la importancia del entorno de confianza, ya que el 70% de los detenidos tenía vínculos sociales, amigos, vecinos o familiares, implicados en actividades yihadistas, y en 4 de cada 10 casos se ha detectado la presencia de hermanos en la misma célula terrorista.
La investigadora ha finalizado su intervención haciendo un llamamiento para que la administración centre sus esfuerzos en prevenir estos procesos de radicalización, y se apliquen los planes existentes de una forma más diligente y con mayor celeridad.
Procesos de radicalización en el caso de ETA
Por otra parte, Florencio Domínguez Irribarren, director de la Fundación Centro para la Memoria de las Víctimas del Terrorismo y experto en información sobre terrorismo en España, ha abordado los procesos de radicalización terrorista en el caso del grupo terrorista ETA, y, más concretamente en los años 80, cuando la banda tuvo una mayor actividad criminal con casi 100 asesinatos en un solo año.
Domínguez Irribarren ha explicado que en aquella época ETA llegó a su máximo potencial por la facilidad con que reclutaba terroristas y por el elevado número de miembros con el que llegó a contar, «de hecho hubo un momento en que cada 11 días se creaba un nuevo comando terrorista formado por entre tres y cinco miembros». El periodista ha indicado que hay que entender dos fenómenos para encontrar una explicación a esta situación: en primer lugar el llamado “santuario francés”, la zona del País Vasco-Francés ubicada a 20 minutos de San Sebastián donde durante años los terroristas podían vivir con total tranquilidad y actuar a la luz del día, lo que facilitaba los procesos de reclutamiento. Y en segundo lugar, la existencia de un sector social vasco que secundaba a ciegas a ETA y que creó una sociedad paralela con su propia agenda, sus medios de comunicación, su cultura, su estética… «Este sector de la sociedad no sólo impulsaba que los jóvenes entraran a formar parte de la banda, dando cierto status a los etarras, sino que frenaban las posibles disidencias».
El director de la Fundación Centro para la Memoria de las Víctimas del Terrorismo ha finalizado su intervención recalcando las similitudes que existen entre cómo reclutaba y radicalizaba ETA a sus miembros, y cómo lo hace ahora el Estado Islámico, ya que «en aquella época la mayor parte de los jóvenes que ingresaban en la banda también lo hacían a través de su círculo de confianza, de la mano de amigos, vecinos, hermanos o parejas».
El congreso «El derecho penal frente al nuevo terrorismo», dirigido por los profesores María Luisa Cuerda Arnau, Cristina Guisasola Lerma y Antonio Fernández Hernández, se desarrollará durante dos días en la UJI y abordará otros temas de actualidad como la detección de la radicalización en Internet o las medidas y consecuencias sancionadoras, con un especial énfasis en el caso juvenil.
Imágenes