Valencià:
Eduardo Peris, catedràtic de Química Inorgànica de l’UJI, va reflexionar sobre el sentiment de rebuig que té la societat cap a la química en la darrera sessió de Diàlegs a la Llotja, moderada per Joaquim Gual, director de l’Escola Superior de Tecnologia i Ciències Experimentals, i titulada «Mites i realitats sobre la química: per què és important la investigació química?».


	Segons el catedràtic, en la societat existeix una «quimifòbia», un terme encunyat fa una dècada i que es defineix com la por irracional a les substàncies sintètiques, a causa de les «afirmacions exagerades sobre els perills de la química que prevalen als mitjans de comunicació». Quant a això, Peris va citar algunes de les possibles causes d’aquest sentiment de rebuig, com ara els efectes dels insecticides de diclorodifeniltricloroetà (DDT) o les armes químiques com ara el gas mostassa o l’agent taronja.


	No obstant això, Peris va afirmar que «hi ha una falsa percepció que allò que és natural és bo i tot allò que és químic, sintètic o artificial és roí». En aquest sentit, va assenyalar que el fet que una molècula siga natural o sintètica no aporta informació sobre les incidències en la salut. Com a exemples, va citar la molècula de cafeïna com a producte 100% natural, però que com a reactiu presenta una toxicitat aguda i provoca irritacions de la pell, ulls i òrgans vitals. En el cas de les molècules 100% artificials va fer referència a l’aspirina, que té molts beneficis més enllà de la seua efectivitat com a analgèsic. Així mateix, va explicar que en el cas de la vitamina C no hi ha cap diferència entre que siga natural o sintètica: «no és més sa prendre’s una taronja per la seua vitamina C que prendre una cullerada d’aquesta vitamina dissolta en aigua».


	D’altra banda, va fer referència als productes d’alimentació o els cosmètics que també contribueixen a alimentar el sentiment quimifòbic. «Hi ha productes, com ara els gels, que afirmen en la seua publicitat que tenen 0% reactius químics, però si s’analitza la composició en l’etiqueta, tan sols dos dels components es poden trobar únicament a la naturalesa, i la resta són artificials», va apuntar. En aquesta línia, va assenyalar que els productes d’agricultura ecològica també són químics per naturalesa, ja que un plàtan o una poma tenen etilè com a agent de maduració.


	Finalment, Eduardo Peris va assenyalar alguns dels principals punts pels quals considera que la investigació en química és important. En primer lloc va citar l’increment de l’esperança de vida, amb una duplicació en els últims 100 anys en els països desenvolupats, i la millora de la qualitat de vida. A més, va afegir que contràriament a la percepció pública, la química pot fer que el món siga molt més sostenible. «És quasi impossible concebre actualment un món sense química, la química són medicines, bateries, vacunes, plàstics, nanotecnologia, roba o pasta de dents: tot és química», va concloure.

Fotografies

Español:
Eduardo Peris, catedrático de Química Inorgánica de la UJI, reflexionó sobre el sentimiento de rechazo que tiene la sociedad hacia la química en la última sesión de «Diàlegs a la Llotja», moderada por Joaquim Gual, director de la Escuela Superior de Tecnología y Ciencias Experimentales, y titulada «Mitos y realidades sobre la química: ¿por qué es importante la investigación química?».


	Según el catedrático, en la sociedad existe una «quimifobia», un término acuñado hace una década y que se define como el miedo irracional a las sustancias sintéticas, debido a las «afirmaciones exageradas sobre los peligros de la química que prevalecen en los medios». Al respecto, Peris citó algunas de las posibles causas de este sentimiento de rechazo como los efectos de los insecticidas de dicloro-difenil-tricloroetano (DDT) o las armas químicas como el gas mostaza o el agente naranja.


	No obstante, Peris afirmó que «hay una falsa percepción de que lo que es natural es bueno y todo lo que es químico, sintético o artificial es malo». En este sentido señaló que el hecho de que una molécula sea natural o sintética no aporta información sobre las incidencias en la salud. Como ejemplos, citó la molécula de cafeína como producto 100% natural pero que como reactivo presenta una toxicidad aguda y provoca irritaciones de la piel, ojos y órganos vitales. En el caso de las moléculas 100% artificiales, hizo referencia a la aspirina que tiene muchos beneficios más allá de su efectividad como analgésico. Así mismo, explicó que en el caso de la vitamina C no hay ninguna diferencia entre que sea natural o sintética: «no es más sano tomarse una naranja por su vitamina C que tomar una cucharada de esta vitamina disuelta en agua».


	Por otro lado, hizo referencia a los productos de alimentación o los cosméticos que también contribuyen a alimentar el sentimiento quimifóbico. «Hay productos como geles que afirman en su publicidad que tienen 0% reactivos químicos, pero si se analiza la composición en la etiqueta tan solo dos de los componentes se pueden encontrar únicamente en la naturaleza, el resto son artificiales», apuntó. En este sentido señaló que los productos de agricultura ecológica también son químicos por naturaleza, puesto que un plátano o una manzana tienen etileno como agente de maduración.


	Finalmente, Eduardo Peris señaló algunos de los principales puntos por los que considera que la investigación en química es importante. En primer lugar citó el incremento de la esperanza de vida, con una duplicación en los últimos 100 años en los países desarrollados, y la mejora de la calidad de vida. Además, añadió que contrariamente a la percepción pública, la química puede hacer que el mundo sea mucho más sostenible. «Es casi imposible concebir actualmente un mundo sin química: la química son medicinas, baterías, vacunas, plásticos, nanotecnología, ropa o pasta de dientes: todo es química», concluyó.

Fotografías