Valencià:
Un equip internacional de recerca liderat per la Universitat Jaume I (UJI) ha demostrat que el cerebel, al contrari del que es pensava, compleix funcions que van més enllà de l'esfera motora i pot ser corresponsable de les alteracions cerebrals associades al consum addictiu de drogues. Les conclusions, que es mostren en dues recents revisions publicades en Neuroscience & Biobehavioral Reviews i Journal of Neuroscience –amb portada d'una imatge realitzada als laboratoris de l’UJI–, suposarien un pas endavant cap al disseny de noves teràpies per al futur.
Aquests estudis parteixen d'una sèrie de treballs publicats al llarg dels dos últims anys pel grup de recerca Addicció i Neuroplasticitat de la Universitat Jaume I, dirigit per la professora de l'Àrea de Psicobiologia de l’UJI, que ha comptat amb la col·laboració d'investigadors d'universitats europees, mexicanes i nord-americanes. El fet més rellevant d'aquests estudis, en opinió de Miquel, és que demostren que els canvis en el cerebel «solament ocorren en aquells subjectes que semblen ser especialment vulnerables a aquest efecte de les drogues». Des de fa temps, «comprovem que el cerebel respon d'una manera molt potent a aquest efecte de la cocaïna, fins al punt de canviar els mecanismes de plasticitat», apunta Miquel, també coordinadora del màster universitari Recerca en Cervell i Conducta.
En conseqüència, el cerebel és una regió del cervell rellevant per a entendre i poder dissenyar futurs tractaments per a l'addicció a les drogues. «S'està avançant en la descripció dels circuits neuronals afectats per la drogoaddicció, un trastorn cerebral crònic de difícil tractament, perquè afecta els processos bàsics d'adquisició i emmagatzematge de la informació, la descripció dels quals està encara incompleta», explica la professora, qui reconeix que, d'aquesta manera, «s'accelerarà el camí cap a les noves teràpies».
L'addicció implica alteracions en els mecanismes neuronals de plasticitat que permeten al cervell emmagatzemar informació, regenerar-se i recuperar-se de possibles trastorns o lesions. En una persona addicta, el que emmalalteix són els mecanismes cerebrals d'aprenentatge i memòria que permeten prendre decisions i dur a terme actes de voluntat. Les drogues addictives obliguen el cervell a emmagatzemar dades perjudicials sobre on, quan i com consumir la substància. De fet, la droga és la informació predominant als cervells de les persones afectades per l'addicció.
ELS EFECTES DE LA COCAÏNA
Les recerques revisades aborden, en aquesta ocasió, la funció del cerebel en aquests processos d'emmagatzematge implicats en el trastorn addictiu. En concret, «els treballs experimentals mostren que aquests efectes de la cocaïna sobre el funcionament del cerebel solament ocorren en aquells individus dominats per estímuls que prediuen la disponibilitat de droga i suggereixen que el cerebel pot ser crucial per a entendre els mecanismes de vulnerabilitat a l'addicció», explica Marta Miquel.
La ciència ha corroborat que determinades regions del cervell, com ara l'escorça prefrontal, l'amígdala, l'hipocamp i els ganglis basals, podien ser rellevants per a l'addicció. No obstant això, el cerebel havia sigut tradicionalment exclòs d'aquest circuit per considerar-se una estructura dedicada exclusivament al control motor, especialment a la coordinació motora. «Avui sabem que aquesta és una visió molt parcial sobre la complexitat del cerebel, i un volum creixent de dades suggereix la seua participació en moltes de les funcions cerebrals afectades en els subjectes addictes», comenta Marta Miquel. «El cerebel engloba el 80% de totes les neurones del cervell; conté 60.000 milions de neurones empaquetades en tan sols el 10% de la massa cerebral i és una estructura fonamental en la consolidació i automatització dels repertoris de conducta apresos», conclou la professora.
A més de l'equip de l’UJI, en els treballs participen científics de la Universitat de Kentucky (EUA), Universitat de Torí (Itàlia), Universitat Veracruzana (Mèxic), Universitat Estatal de Washington (EUA), Universitat de Cambridge (Regne Unit), Universitat de Leeds (Regne Unit), Laboratori de Neurociència Traslacional de l'Hospital McLean i Centre de Recerca Mailman (EUA). Després de presentar els treballs en l'últim congrés de la Societat Internacional per a la Neurociència (San Diego, EUA), els treballs es discutiran pròximament en el prestigiós Institut Albert Einstein de Nova York.
La línia prioritària del grup de recerca Addicció i Neuroplasticidad de la Universitat Jaume I, dirigit per la professora Marta Miquel, és la funció del cerebel en l'addicció a drogues.
Miquel M; Vazquez-Sanroman D; Leto K; Carbo-Gas M; Isis Gil-Miravet; Sanchis-Segura C; Carulli D; Manzo J; Coria-Avila GA. (2016) Have we been ignoring the elephant in the room? Seven arguments for considering the cerebellum as a part of the addiction circuitry. Neuroscience & Biobehavioral Reviews 60: 1-11.
Sorg BA; Berretta S; Blacktop J; Fawcett J; Kitagawa J; Kwok J; Miquel M (2016) Casting a Wide Net: Role of Perineuronal Nets in Neural Plasticity. Journal of Neuroscience 36:11459-11468.
Videonotícia

Español:
Un equipo internacional de investigación liderado por la Universitat Jaume I (UJI) ha demostrado que el cerebelo, al contrario de lo que se pensaba, cumple funciones que van más allá de la esfera motora y puede ser corresponsable de las alteraciones cerebrales asociadas al consumo adictivo de drogas. Las conclusiones, que se muestran en dos recientes revisiones publicadas en Neuroscience & Biobehavioral Reviews y Journal of Neuroscience –con portada de una imagen realizada en los laboratorios de la UJI–, supondrían un paso adelante hacia el diseño de nuevas terapias para el futuro.
Estos estudios parten de una serie de trabajos publicados a lo largo de los dos últimos años por el grupo de investigación Adicción y Neuroplasticidad de la Universitat Jaume I, dirigido por la profesora del Área de Psicobiología de la UJI, que ha contado con la colaboración de investigadores de universidades europeas, mexicanas y norteamericanas. El hecho más relevante de estos estudios, en opinión de Miquel, es que demuestran que los cambios en el cerebelo «solo ocurren en aquellos sujetos que parecen ser especialmente vulnerables al efecto de las drogas». Desde hace tiempo, «comprobamos que el cerebelo responde de una manera muy potente al efecto de la cocaína, hasta tal punto de cambiar los mecanismos de plasticidad», apunta Miquel, también coordinadora del máster universitario Investigación en Cerebro y Conducta.
En consecuencia, el cerebelo es una región del cerebro relevante para entender y poder diseñar futuros tratamientos para la adicción a las drogas. «Se está avanzando en la descripción de los circuitos neuronales afectados por la drogadicción, un trastorno cerebral crónico de difícil tratamiento, porque afecta a los procesos básicos de adquisición y almacenamiento de la información cuya descripción está todavía incompleta», explica la profesora, quien reconoce que, de este modo, «se acelerará el camino hacia las nuevas terapias».
La adicción implica alteraciones en los mecanismos neuronales de plasticidad que permiten al cerebro almacenar información, regenerarse y recuperarse de posibles trastornos o lesiones. En una persona adicta, lo que enferma son los mecanismos cerebrales de aprendizaje y memoria que permiten tomar decisiones y llevar a cabo actos de voluntad. Las drogas adictivas obligan al cerebro a almacenar datos perjudiciales sobre dónde, cuándo y cómo consumir la sustancia. De hecho, la droga es la información predominante en los cerebros de las personas afectados por la adicción.
LOS EFECTOS DE LA COCAÍNA
Las investigaciones revisadas abordan, en esta ocasión, la función del cerebelo en estos procesos de almacenamiento implicados en el trastorno adictivo. En concreto, «los trabajos experimentales muestran que estos efectos de la cocaína sobre el funcionamiento del cerebelo solo ocurren en aquellos individuos dominados por estímulos que predicen la disponibilidad de droga y sugieren que el cerebelo puede ser crucial para entender los mecanismos de vulnerabilidad a la adicción», explica Marta Miquel.
La ciencia ha corroborado que determinadas regiones del cerebro, como la corteza prefrontal, la amígdala, el hipocampo y los ganglios basales, podían ser relevantes para la adicción. Sin embargo, el cerebelo había sido tradicionalmente excluido de este circuito por considerarse una estructura dedicada exclusivamente al control motor, en especial a la coordinación motora. «Hoy sabemos que esta es una visión muy parcial sobre la complejidad del cerebelo, y un volumen creciente de datos sugiere su participación en muchas de las funciones cerebrales afectadas en los sujetos adictos», comenta Marta Miquel. «El cerebelo engloba el 80% de todas las neuronas del cerebro; contiene 60.000 millones de neuronas empaquetadas en tan solo el 10% de la masa cerebral y es una estructura fundamental en la consolidación y automatización de los repertorios de conducta aprendidos», concluye la profesora.
Además del equipo de la UJI, en los trabajos participan científicos de la Universidad de Kentucky (EEUU), Universidad de Turín (Italia), Universidad Veracruzana (México), Universidad Estatal de Washington (EEUU), Universidad de Cambridge (Reino Unido), Universidad de Leeds (Reino Unido), Laboratorio de Neurociencia Traslacional del Hospital McLean y Centro de Investigación Mailman (EEUU). Tras presentar los trabajos en el último congreso de la Sociedad Internacional para la Neurociencia (San Diego, EEUU), los trabajos se discutirán en breve en el prestigioso Instituto Albert Einstein de Nueva York.
La línea prioritaria del grupo de investigación Adicción y Neuroplasticidad de la Universitat Jaume I, dirigido por la profesora Marta Miquel, es la función del cerebelo en la adicción a drogas.
Miquel M; Vazquez-Sanroman D; Leto K; Carbo-Gas M; Isis Gil-Miravet; Sanchis-Segura C; Carulli D; Manzo J; Coria-Avila GA. (2016) Have we been ignoring the elephant in the room? Seven arguments for considering the cerebellum as a part of the addiction circuitry.Neuroscience & Biobehavioral Reviews 60: 1-11.
Sorg BA; Berretta S; Blacktop J; Fawcett J; Kitagawa J; Kwok J; Miquel M (2016) Casting a Wide Net: Role of Perineuronal Nets in Neural Plasticity. Journal of Neuroscience 36:11459-11468.
Videonoticia: youtu.be/n0CJwuwfRLY