Valencià:
La Universitat Jaume I ha acollit la primera de les dues sessions del congrés titulat  «La crisi de la dogmàtica: noves perspectives», organitzat pel Departament de Dret Públic de l’UJI i l’Institut de Criminologia de la Universitat de València. En el congrés s’han plantejat els diversos problemes que comporta la dogmàtica per al dret penal, com ara la transformació del llenguatge comú de les normes en llenguatge dogmàtic que deixa de ser entès pels seus destinataris; la substitució del concepte d’acció pel de responsabilitat o la idea errònia que l’ús de la dogmàtica soluciona problemes polítics i constitucionals.


	Tomás S. Vives Antón, catedràtic emèrit de Dret Penal de la Universitat de València, ha sigut l’encarregat d’obrir el congrés amb la ponència «Deconstrucció de la dogmàtica i bases per a la seua reconstrucció». Segons Vives Antón, la dogmàtica ha sofert un procés d’autodesconstrucció. «Els conceptes bàsics de la dogmàtica penal han sigut malbaratats de manera que d’un sistema de garanties adscrit a la llei hem passat a un sistema d’especulació on les garanties han desaparegut, o almenys s’han enfosquit», ha afirmat. Així mateix, ha afegit que «si volem un dret penal que siga dret, els jutges han d’aplicar la llei sempre que siga constitucional i, per tant, la dogmàtica és una espècie de màscara que serveix per a disfressar que es fa la justícia que es vol».


	En aquesta línia, ha apuntat que aquesta autodesconstrucció té un fonament en el rerefons de pensament que hi subjau: «Hi ha una il·lusió cientista de la qual fa gala la dogmàtica penal constantment. Es té la idea que fem ciència i això és necessari replantejar-ho». Així, segons el catedràtic, la dogmàtica espera que amb definicions molt acurades es resoldran els problemes, però «els problemes pràctics s’han de solucionar amb la pràctica».


	Per a finalitzar, Vives Antón ha assenyalat que el sistema de dret penal no sols està limitat pels drets fonamentals, sinó que ha de ser conceptuat des d’aquests. «El sistema penal forma part del sistema jurídic i, per tant, està vinculat amb la Constitució, però no amb allò que u creu que és la Constitució, sinó amb allò que la Constitució és en la seua definició, amb els drets fonamentals tal com són compresos en la nostra època, amb enteniment i sempre millorables, fluids en alguns punts però en conjunt rígids», ha conclòs.


	Altes notícies de la FCJE:

L’UJI i el Col·legi d'Economistes de Castelló premiaran els millors expedients acadèmics en els graus de l’àmbit d’economia

L'Associació Alexander von Humboldt d'Espanya debat sobre el paper de la ciència en la identitat europea

Español:
La Universitat Jaume I ha acogido la primera de las dos sesiones del congreso titulado «La crisis de la dogmática: nuevas perspectivas», organizado por el Departamento de Derecho Público de la UJI y el Instituto de Criminología de la Universitat de València. En el congreso se han planteado los diversos problemas que supone la dogmática para el Derecho penal como, por ejemplo, la transformación del lenguaje común de las normas en lenguaje dogmático que deja de ser entendido por sus destinatarios; la sustitución del concepto de acción por el de responsabilidad o la idea errónea de que el uso de la dogmática soluciona problemas políticos y constitucionales.


	Tomás S. Vives Antón, catedrático emérito de Derecho Penal de la Universitat de València, ha sido el encargado de abrir el congreso con la ponencia «Deconstrucción de la dogmática y bases para su reconstrucción». Según Vives Antón, la dogmática ha sufrido un proceso de autodeconstrucción. «Los conceptos básicos de la dogmática penal han sido derrochados de forma que de un sistema de garantías adscrito a la ley hemos pasado a un sistema de especulación donde las garantías han desaparecido, o al menos se han oscurecido», ha afirmado. Así mismo, ha añadido que «si queremos un derecho penal que sea derecho, los jueces tienen que aplicar la ley siempre que sea constitucional y, por tanto, la dogmática es una especie de máscara que sirve para disfrazar que se hace la justicia que se quiere».


	En esta línea, ha apuntado que esta autodeconstrucción tiene un fundamento en el trasfondo de pensamiento que está detrás. «Hay una ilusión cientifista de la que hace gala la dogmática penal constantemente. Se tiene la idea de que hacemos ciencia y esto hay que replantearlo». Así, según el catedrático, la dogmática espera que con definiciones muy precisas se resuelvan los problemas, pero «los problemas prácticos se tienen que solucionar con la práctica».


	Para finalizar, Vives Antón ha señalado que el sistema de derecho penal no sólo está limitado por los derechos fundamentales, sino que tiene que ser conceptuado desde estos. «El sistema penal forma parte del sistema jurídico y, por tanto, está vinculado a la Constitución, pero no a aquello que uno cree que es la Constitución, sino a aquello que la Constitución es en su definición, a los derechos fundamentales tal y como son considerados en nuestra época, con entendimiento y siempre mejorables, fluidos en algunos puntos pero en conjunto rígidos», ha concluido.


	Otras noticias de la FCJE:

La UJI y el Colegio de Economistas de Castellón premiarán los mejores expedientes académicos en los grados del ámbito de economía

La Asociación Alexander von Humboldt de España debate sobre el papel de la ciencia en la identidad europea