Valencià:
El Grup de Química Teòrica i Computacional de la Universitat Jaume I de Castelló, liderat pel catedràtic de Química Física Juan Andrés Bort, ha participat en un projecte de recerca internacional per al desenvolupament de sensors electrònics que eviten la intoxicació per monòxid de carboni, gas natural (GN) i gas envasat (GE). El treball ha servit per a fonamentar un projecte de llei a Argentina per a establir l'obligatorietat d'instal·lar en els espais públics sensors de gasos tòxics i explosius que compten amb un mecanisme de tall de gas.
En la presentació realitzada en la Cambra de Diputats d'Argentina pel diputat Eduardo Bucca, a la fi de setembre, han participat els investigadors responsables d'aquest projecte: Miguel Ponce, investigador del Consell Nacional d’Investigacions Científiques i Tècniques (CONICET) d’Argentina; Elson Longo, del Centre de Desenvolupament de Materials Funcionals (CDMF) de la Universitat Federal de São Carlos (UFSCar); Juan Andrés Bort de la Universitat Jaume I de Castelló, així com el director de l’Institut d’Investigació en Ciència i Tecnologia de Materials (INTEMA) Mar de Plata, Guillermo Elicabe.
Actualment es produeixen més de 250 morts i 2.000 intoxicacions a l'any per aquest motiu a Argentina. A Espanya, encara que les xifres són inferiors, segueixen sent bastant elevades, amb un centenar de morts per any. Després de cinc anys de recerca, l'equip investigador ha desenvolupat prototips d'aquests sensors, capaços de detectar concentracions de gas superiors al nivell de risc i tallar el subministrament de gas de l'espai afectat. El sistema, que està en procés de patent internacional, està dividit en dues parts interconnectades. La primera part consta dels sensors que detecten la presència de monòxid de carboni (CO) i altres gasos perillosos (com GN i GE) integrats en transmissors. D'altra banda, s'instal·larà un sistema receptor que consisteix en una vàlvula solenoide situada a l'interior del tub d'entrada de gas a la llar. En cas de detectar-se una concentració de gas superior al límit de seguretat, els sistemes de transmissió emetran un senyal audible i enviaran un senyal al sistema receptor, que interrompria el subministrament de gas.
L'enviament dels senyals entre els transmissors i el receptor proposat seria dut a terme a través de cables de la xarxa elèctrica, ja que altres tecnologies actuals, com el Wi-Fi o el Bluetooth, no són eficaces a llargues distàncies i són també susceptibles a l'entorn on estan instal·lades. A més, l'ús d'aquesta xarxa per a la seua alimentació i comunicació evitaria la necessitat d'instal·lacions de cable addicionals, i qualsevol sistema connectat a la xarxa elèctrica de la casa podria servir com a senyal per a detectar gasos tòxics i explosius.
És important remarcar que aquesta tecnologia de seguretat descrita no interfereix en els elements de la llar ja existents. A més, si es detectés gas, es protegiria no solament el sector de combustió dels equipaments que utilitzen gas, sinó tot el sistema, incloses les fugides de gas en els tubs de la xarxa de la llar que estan lligats als electrodomèstics, dutxes i equipament de calefacció central. D'aquesta forma, es podrien evitar possibles enverinaments a causa de la inhalació de CO generat en combustions incompletes, pèrdues de GN o GE i explosions o incendis. 
Aquest projecte ha pogut dur-se a terme gràcies a la col·laboració en l'àmbit internacional entre diversos grups de recerca, que han partit d'una recerca bàsica per a arribar, finalment, a una aplicació. El Grup de Química Teòrica i Computacional de l’UJI, liderat per Juan Andrés Bort, juntament amb el grup del professor Elson Longo, ha treballat en el desenvolupament de materials de nanopartícules, especialment, materials d'òxids de ceri amb alta selectivitat i òptima resposta davant monòxid de carboni i altres tipus de gasos. D'altra banda, a Argentina han estudiat el comportament elèctric d'aquests materials tractats amb el gas.
El projecte també ha comptat amb la col·laboració d'Alexandre Simõés, professor de la Universitat Estatal Paulista (Unesp), i Cessés Malagú, professor de la Universitat de Ferrara, a Itàlia; i és finançat per l'Agència Estatal de Recerca de São Paulo (FAPESP), el Consell Nacional de Desenvolupament Científic i Tecnològic de Brasil (CNPq), el Consell Nacional de Recerques Científiques i Tècniques d'Argentina (Argentina), el Ministeri de Ciència, investigació i Universitats del Govern d'Espanya i l'Institut Nacional de Física Nuclear d'Itàlia (INFN).

Foto 1: L'investigador de l’UJI, Juan Andrés Bort, junt amb el diputat Eduardo Bucca.
Foto 2: Juan Andrés Bort, Eduardo Bucca, Elson Longo i Miguel Ponce.

Español:
El Grupo de Química Teórica y Computacional de la Universitat Jaume I de Castelló, liderado por el catedrático de Química Física Juan Andrés Bort, ha participado en un proyecto de investigación internacional para el desarrollo de sensores electrónicos que eviten la intoxicación por monóxido de carbono, gas natural (GN) y gas envasado (GE). El trabajo ha servido para fundamentar un proyecto de ley en Argentina para establecer la obligatoriedad de instalar en los espacios públicos sensores de gases tóxicos y explosivos que cuenten con un mecanismo de corte de gas.
En la presentación realizada en la Cámara de Diputados de Argentina por el diputado Eduardo Bucca, a finales de septiembre, han participado los investigadores responsables de este proyecto: Miguel Ponce, investigador del Consejo Nacional de Investigaciones Científicas y Técnicas (CONICET) de Argentina; Elson Longo, del Centro de Desarrollo de Materiales Funcionales (CDMF) de la Universidad Federal de São Carlos (UFSCar); Juan Andrés Bort de la Universitat Jaume I de Castelló, así como el director de Instituto de Investigación en Ciencia y Tecnología de Materiales (INTEMA) Mar de Plata, Guillermo Elicabe.
Actualmente se producen más de 250 muertes y 2.000 intoxicaciones al año por este motivo en Argentina. En España, aunque las cifras son inferiores, siguen siendo bastante elevadas, con un centenar de muertes por año. Tras cinco años de investigación, el equipo investigador ha desarrollo prototipos de estos sensores capaces de detectar concentraciones de gas superiores al nivel de riesgo y cortar el suministro de gas del espacio afectado. El sistema, que está en proceso de patente internacional, está dividido en dos partes interconectadas. La primera parte consiste en los sensores que detectan la presencia de monóxido de carbono (CO) y otros gases peligrosos (como GN y GE) integrados en transmisores. Por otro lado, se instalará un sistema receptor que consiste en una válvula solenoide situada en el interior del tubo de entrada de gas al hogar. En caso de detectarse una concentración de gas superior al límite de seguridad, los sistemas de transmisión emitirán una señal audible y enviarán una señal al sistema receptor, que interrumpiría el suministro de gas.
El envío de las señales entre los transmisores y el receptor propuesto sería llevado a cabo a través de cables de la red eléctrica, ya que otras tecnologías actuales, como el Wi-Fi o el Bluetooth, no son eficaces a largas distancias y son también susceptibles al entorno donde están instaladas. Además, el uso de esta red para su alimentación y comunicación evitaría la necesidad de instalaciones de cable adicionales, y cualquier sistema conectado a la red eléctrica de la casa podría servir como señal para detectar gases tóxicos y explosivos.
Es importante remarcar que esta tecnología de seguridad descrita no interfiere en los elementos del hogar ya existentes. Además, si se detectara gas, se protegería no solo el sector de combustión de los equipamientos que utilizan gas, sino todo el sistema, incluidas las fugas de gas en los tubos de la red del hogar que están ligados a los electrodomésticos, duchas y equipamiento de calefacción central. De esta forma, se podrían evitar posibles envenenamientos debido a la inhalación de CO generado en combustiones incompletas, pérdidas de GN o GE y explosiones o incendios.
Este proyecto ha podido llevarse a cabo gracias a la colaboración en el ámbito internacional entre varios grupos de investigación, que han partido de investigación básica para finalmente llegar a una aplicación. El grupo de Química Teórica y Computacional de la UJI, liderado por Juan Andrés Bort, junto con el grupo del profesor Elson Longo, ha trabajado en el desarrollo de materiales de nanopartículas, especialmente, materiales de óxidos de cerio con alta selectividad y óptima respuesta ante monóxido de carbono y otros tipos de gases. Por otra parte, en Argentina han estudiado el comportamiento eléctrico de estos materiales tratados con el gas.
El proyecto también ha contado con la colaboración de Alexandre Simões, profesor de la Universidad Estatal Paulista (Unesp), y Cesare Malagú, profesor de la Universidad de Ferrara, en Italia, y está financiado por la Agencia Estatal de Investigación de São Paulo (FAPESP), el Consejo Nacional de Desarrollo Científico y Tecnológico de Brasil (CNPq), el Consejo Nacional de Investigaciones Científicas y Técnicas de Argentina (Argentina), el Ministerio de Ciencia, Investigación y Universidades del Gobierno de España y el Instituto Nacional de Física Nuclear de Italia (INFN).
Foto 1: El investigador de la UJI, Juan Andrés Bort, junto al diputado Eduardo Bucca.
Foto 2: Juan Andrés Bort, Eduardo Bucca, Elson Longo y Miguel Ponce.