Valencià:
L'escriptora i filòloga Najat El Hachmi ha inaugurat la segona edició del Cicle Internacional de Conferències «FeminisMES» organitzat per l'Institut Universitari d'Estudis Feministes i de Gènere Purificación Escribano de la Universitat Jaume I. El programa, que ha arrancat el dilluns 21 d'octubre, persegueix acostar temes d'actualitat dins del moviment i la teoria feminista en totes les seues formes al públic castellonenc i la comunitat universitària.
En la ponència inaugural, El Hachmi ha presentat la seua obra més recent, Siempre han hablado por nosotras, un assaig mitjançant el qual l'autora analitza i reflexiona sobre la identitat i feminisme des de la perspectiva «d’una dona immigrant i filla de família marroquina». Per a la filòloga, el llibre és un «manifest feminista que tracta temes que em provocaven un malestar molt important, amb una clara voluntat que siga un text accessible per a tots els públics», i afig: «Les generacions de dones més joves nascudes en famílies musulmanes tenen un desconeixement molt important sobre aquests temes tant ací com als seus països d'origen».
«El primer del que em vaig donar compte en començar a escriure el manifest va ser que, malgrat portar molt de temps parlant i reflexionant sobre el tema, tenia una certa por i precaució. Moltes de les coses de les quals puc parlar hui en el seu moment no les podia verbalitzar ni expressar en veu alta», ha assegurat. L'escriptora ha recordat que la «imposició de la llei del silenci» continua existint. Referint-se a les «dones que havent nascut en famílies musulmanes hem decidit fer un posicionament feminista i laic», ha subratllat que la llei del silenci «s'articula de moltes formes» com el «xantatge de la pertinença».
El Hachmi ha assegurat que «en l'entorn en el qual jo vaig créixer hi havia un món molt diferent per a homes i per a dones. L'educació i la cultura domestiquen i naturalitzen un discurs de violència que s'instaura dins d'un conjunt de codis i fa que ens acomodem a una situació que ens provoca malestar com a dones». En el mateix sentit, ha declarat que «si t'enfrontes a la realitat masclista de l'islam et converteixes en una traïdora en el teu grup de pertinença. Ningú vol ser traïdor, és una cosa molt dura. És un xantatge que radica en l'expulsió d'aquest grup, va més enllà del simbolisme o d’allò material».
«Existeix una forma més subtil de fer-nos callar que és la que fa referència a la por al racisme. Si expliques la situació de violència en la qual vius la resposta és racisme i rebuig. És un mecanisme que s'interioritza, creus que com a dona no pots parlar del que pateixes perquè s'arriba a la conclusió que nosaltres representem aqueix masclisme i som el problema», ha postil·lat la filòloga catalana, per a qui «l’antídot» és el coneixement real i ampli de la història del feminisme.
Quant a la política, El Hachmi ha defensat: «existeixen partits que utilitzen una realitat que desconeixen, s'apropien del discurs de les feministes i l'utilitzen per a les seues causes. Els interessa l'estereotip de la dona musulmana sotmesa a aquest context. Les que eixim a protestar contra les regles rebudes no els valem i som atacades». Seguint en el mateix àmbit, ha afegit que l'esquerra, enfront de l'auge de l'extrema dreta, ha optat per posicionar-se de manera contrària a ella: «Si la dreta rebutja l'islam, l'esquerra l'acosta i el promou. Això és un error posat que tira terra tot el treball que fem les feministes laiques d'origen musulmà». Per a l'escriptora, aquest «enganyós antiracisme també demana que callem, que no denunciem la situació que hem viscut perquè si ho fem fomentem el racisme».
L'escriptora ha advertit sobre la «visió simplista i reduïda del món islàmic», ja que aquesta falta d'informació deixa a les dones d'origen musulmà «en situació de vulnerabilitat pel que fàcilment se'ns pot vendre el discurs masclista. L'islam és una religió amb molta càrrega misògina que presenta un sistema de discriminació com una cosa normalitzada». També ha defensat que, a causa d'això, sembla que les experiències viscudes «són un tòpic, quan el masclisme en l'islam és la veritat contra la qual estem lluitant des de fa molt temps».
«L'islam no és una víctima. Té potència i recursos poderosos per a poder mantindre els seus discursos. Ara els partits d'esquerres van a la cerca de dones musulmanes amb mocador per a crear sentit de diversitat i inclusió, però neguen un sistema masclista i el perpetuen», ha subratllat. Per a la ponent, el realment «preocupant» és el discurs que els arriba a les generacions més joves: «Les dones han de complir una característica indispensable per a pertànyer a la comunitat musulmana. El mocador. Se'ls diu que han de tapar-se, que és un acte de resistència identitària davant l'opressió del sistema». Una realitat que acaba per «normalitzar la violència masclista i la discriminació de la religió musulmana».
Adoración Sales, secretària de l'Institut Universitari d'Estudis Feministes i de Gènere Purificación Escribano, ha volgut agrair com a entitat organitzadora de les jornades a EL Hachmi la seua participació en la inauguració del Cicle Internacional de Conferències «FeminisMes» i ha recomanat l'obra de l'escriptora després de llegir una cita del llibre, ja que «parla de feminisme, però de moltes més coses. És un manifest preciós, un llibre que afecta a tots i a totes».

Español:
La escritora y filóloga Najat El Hachmi ha inaugurado la segunda edición del Ciclo Internacional de Conferencias «FeminisMES» organizado por el Instituto Universitario de Estudios Feministas y de Género Purificación Escribano de la Universidad Jaume I. El programa, que ha arrancado el lunes 21 de octubre, persigue acercar temas de actualidad dentro del movimiento y la teoría feminista en todas sus formas al público castellonense y la comunidad universitaria.
En la ponencia inaugural, El Hachmi ha presentado su obra más reciente, Siempre han hablado por nosotras, un ensayo mediante el que la autora analiza y reflexiona sobre la identidad y feminismo desde la perspectiva de «una mujer inmigrante e hija de familia marroquí». Para la filóloga, el libro es un «manifiesto feminista que trata temas que me provocaban un malestar muy importante, con una clara voluntad de que sea un texto accesible para todos los públicos», y añade: «Las generaciones de mujeres más jóvenes nacidas en familias musulmanas tienen un desconocimiento muy importante sobre estos temas tanto aquí como en sus países de origen».
«Lo primero de lo que me di cuenta al empezar a escribir el manifiesto fue que, pese a llevar mucho tiempo hablando y reflexionando sobre el tema, tenía un cierto miedo y precaución. Muchas de las cosas de las que puedo hablar hoy en su momento no las podía verbalizar ni expresar en voz alta», ha asegurado. La escritora ha recordado que la «imposición de la ley del silencio» sigue existiendo. Refiriéndose a las «mujeres que habiendo nacido en familias musulmanas hemos decidido hacer un posicionamiento feminista y laico», ha subrayado que la ley del silencio «se articula de muchas formas» como el «chantaje de la pertenencia».
El Hachmi ha asegurado que «en el entorno en el que yo crecí había un mundo muy diferente para hombres y para mujeres. La educación y la cultura domestican y naturalizan un discurso de violencia que se instaura dentro de un conjunto de códigos y hace que nos acomodemos a una situación que nos provoca malestar como mujeres». En el mismo sentido, ha declarado que «si te enfrentas a la realidad machista del islam te conviertes en una traidora en tu grupo de pertenencia. Nadie quiere ser traidor, es algo muy duro. Es un chantaje que radica en la expulsión de este grupo, va más allá del simbolismo o lo material».
«Existe una forma más sutil de hacernos callar que es la que hace referencia al miedo al racismo. Si explicas la situación de violencia en la que vives la respuesta es racismo y rechazo. Es un mecanismo que se interioriza, crees que como mujer no puedes hablar de lo que sufres porque se llega a la conclusión de que nosotras representamos ese machismo y somos el problema», ha apostillado la filóloga catalana, para quien el «antídoto» es el conocimiento real y amplio de la historia del feminismo.
En cuanto a la política, El Hachmi ha defendido: «existen partidos que utilizan una realidad que desconocen, se apropian del discurso de las feministas y lo utilizan para sus causas. Les interesa el estereotipo de la mujer musulmana sometida a este contexto. Las que salimos a protestar contra las reglas recibidas no les valemos y somos atacadas». Siguiendo en el mismo ámbito, ha añadido que la izquierda, frente al auge de la extrema derecha, ha optado por posicionarse de forma contraria a ella: «Si la derecha rechaza el islam, la izquierda lo acerca y lo promueve. Esto es un error puesto que echa tierra sobre todo el trabajo que hacemos las feministas laicas de origen musulmán». Para la escritora, este «engañoso antirracismo también pide que nos callemos, que no denunciemos la situación que hemos vivido porque si lo hacemos fomentamos el racismo».
La escritora ha advertido sobre la «visión simplista y reducida del mundo islámico», puesto que esa falta de información deja a las mujeres de origen musulmán «en situación de vulnerabilidad por lo que fácilmente se nos puede vender el discurso machista. El islam es una religión con mucha carga misógina que presenta un sistema de discriminación como algo normalizado». También ha defendido que, debido a esto, parece que las experiencias vividas «son un tópico, cuando el machismo en el islam es la verdad contra la que estamos luchando desde hace mucho tiempo».
«El islam no es una víctima. Tiene potencia y recursos poderosos para poder mantener sus discursos. Ahora los partidos de izquierdas van a la búsqueda de mujeres musulmanas con pañuelo para crear sentido de diversidad e inclusión, pero niegan un sistema machista y lo perpetúan», ha subrayado. Para la ponente, lo realmente «preocupante» es el discurso que les llega a las generaciones más jóvenes: «Las mujeres deben cumplir una característica indispensable para pertenecer a la comunidad musulmana. El pañuelo. Se les dice que deben taparse, que es un acto de resistencia identitaria ante la opresión del sistema». Una realidad que termina por «normalizar la violencia machista y la discriminación de la religión musulmana».
Adoración Sales, secretaria del Instituto Universitario de Estudios Feministas y de Género Purificación Escribano, ha querido agradecer como entidad organizadora de las jornadas a El Hachmi su participación en la inauguración del Ciclo Internacional de Conferencias «FeminisMes» y ha recomendado la obra de la escritora tras leer una cita del libro, puesto que «habla de feminismo, pero de muchas más cosas. Es un manifiesto precioso, un libro que afecta a todos y a todas».