Valencià:
Un estudi de laboratori realitzat pels investigadors Jaume García-Segarra (Universitat Jaume I), Carlos Alós Ferrer i Alexander Ritschel (tots dos de la Universitat de Zuric), publicat en la prestigiosa revista Nature Human Behaviour, revela que l’egoisme econòmic en les decisions que afecten grans grups és compatible amb un comportament generós quan es tracta d’interaccions bilaterals, és a dir, que tots dos tipus de comportament coexisteixen en els mateixos individus.
Les últimes dècades han sigut testimonis d’una greu pèrdua de confiança del públic en general en les institucions financeres, les grans empreses i els responsables de la presa de decisions econòmiques a causa dels freqüents escàndols corporatius i de corrupció. Aquest egoisme econòmic no concorda amb els resultats empírics de l’economia del comportament, que demostren alts nivells de comportament prosocial en les interaccions bilaterals i baixos nivells de comportament deshonest.
Amb la finalitat d’esclarir aquesta aparent contradicció, els investigadors van dissenyar un nou paradigma experimental, el joc d’«El gran lladre», en què van participar 640 estudiants universitaris i en el qual un individu podia emportar-se impunement fins a la meitat dels guanys d’un gran grup de participants.
«Les decisions en aquest joc impliquen l’apropiació d’una fracció dels guanys d’uns altres, la qual cosa capta un aspecte fonamental dels escàndols empresarials, ja que perjudica activament un grup gran. En canvi, aqueixos mateixos subjectes mostren un comportament prosocial en els jocs bilaterals estàndard que afecten el repartiment d’una dotació entre dos individus», expliquen els investigadors.
En l’experiment, es va assignar a la meitat dels participants el rol de lladre i a l’altra meitat el de víctima. Els lladres prenien la decisió sobre quina fracció dels guanys de les víctimes desitjaven emportar-se, 0%, 10%, 33% o 50%. Dels 320 «lladres», més de la meitat van decidir robar el màxim, és a dir, la meitat dels guanys de les víctimes, mentre que un 26,8% van decidir emportar-se el 33%. Per tant, el 83,12% dels lladres van prendre una de les dues opcions que més perjudiquen les víctimes.
D’altra banda, per a permetre la comparació amb les mesures estàndard de prosocialitat els jugadors de tots dos rols també van prendre prèviament decisions en una sèrie de jocs bilaterals, en els quals la majoria dels lladres van declinar prendre l’opció que més perjudicava el receptor, mostrant per tant un comportament predominantment prosocial.
Els resultats obtinguts posen de manifest que els mateixos individus poden comportar-se de manera egoista quan interactuen amb un gran grup de persones i, al mateix temps, mostrar nivells estàndard de comportament prosocial quan només implica un altre individu. Aquesta conclusió suggereix que danyar molts individus podria ser més fàcil que danyar-ne només un. En aquest sentit, els autors de l’estudi assenyalen que «quan ens enfrontem amb un únic adversari en un joc bilateral, apropiar-se d’una quantitat monetària determinada pot comportar una gran diferència entre les dues persones. No obstant això, en apropiar-se dels ingressos d’un grup gran, el mateix guany personal implica una diferència percentual menor, és a dir, és més probable que es compense l’aversió a la desigualtat».
Finalment, aquest experiment ha permès mostrar que no cal recórrer a explicacions d’autoselecció d’un tipus específic de persones per a ocupar posicions d’alta responsabilitat a l’hora d’explicar aqueixos comportaments egoistes i antisocials, sinó que qualsevol subjecte pot sucumbir a una temptació econòmica si aquesta última és de suficient magnitud.
Article complet:
https://rdcu.be/cqPad
Referència:
Alós-Ferrer, C., García-Segarra, J. & Ritschel, A. Generous with individuals and selfish to the masses. Nat Hum Behav (2021). https://doi.org/10.1038/s41562-021-01170-0

Español:
Un estudio de laboratorio realizado por los investigadores Jaume García-Segarra (Universitat Jaume I), Carlos Alós Ferrer y Alexander Ritschel (ambos de la Universidad de Zúrich), publicado en la prestigiosa revista Nature Human Behaviour, revela que el egoísmo económico en las decisiones que afectan a grandes grupos es compatible con un comportamiento generoso cuando se trata de interacciones bilaterales, es decir, que ambos tipos de comportamiento coexisten en los mismos individuos.
Las últimas décadas han sido testigos de una grave pérdida de confianza del público en general en las instituciones financieras, las grandes empresas y los responsables de la toma de decisiones económicas debido a los frecuentes escándalos corporativos y de corrupción. Este egoísmo económico no concuerda con los resultados empíricos de la economía del comportamiento, que demuestran altos niveles de comportamiento prosocial en las interacciones bilaterales y bajos niveles de comportamiento deshonesto.
Con el fin de esclarecer esta aparente contradicción, los investigadores diseñaron un nuevo paradigma experimental, el juego de «El gran ladrón», en el que participaron 640 estudiantes universitarios y en el que un individuo podía llevarse impunemente hasta la mitad de las ganancias de un gran grupo de participantes.
«Las decisiones en este juego suponen la apropiación de una fracción de las ganancias de otros, lo que capta un aspecto fundamental de los escándalos empresariales, ya que perjudica activamente a un grupo grande. En cambio, esos mismos sujetos muestran un comportamiento prosocial en los juegos bilaterales estándar que afectan al reparto de una dotación entre dos individuos», explican los investigadores.
En el experimento, se le asignó a la mitad de los participantes el rol de ladrón y a la otra mitad el de víctima. Los ladrones tomaban la decisión sobre qué fracción de las ganancias de las víctimas deseaban llevarse, 0%, 10%, 33% o 50%. De los 320 «ladrones», más de la mitad decidieron robar el máximo, es decir, la mitad de las ganancias de las víctimas, mientras que un 26,8% decidieron llevarse el 33%. Por lo tanto, el 83,12% de los ladrones tomaron una de las dos opciones que más perjudican a las víctimas.
Por otra parte, para permitir la comparación con las medidas estándar de prosocialidad, los jugadores de ambos roles también tomaron previamente decisiones en una serie de juegos bilaterales, en los que la mayoría de los ladrones declinaron tomar la opción que más perjudicaba al receptor, mostrando por tanto un comportamiento predominantemente prosocial.
Los resultados obtenidos ponen de manifiesto que los mismos individuos pueden comportarse de forma egoísta cuando interactúan con un gran grupo de personas y, al mismo tiempo, mostrar niveles estándar de comportamiento prosocial cuando solo implica a otro individuo. Esta conclusión sugiere que dañar a muchos individuos podría ser más fácil que dañar a uno solo. En este sentido, los autores del estudio señalan que «cuando nos enfrentamos a un único adversario en un juego bilateral, apropiarse de una cantidad monetaria determinada puede suponer una gran diferencia entre las dos personas. Sin embargo, al apropiarse de los ingresos de un grupo grande, la misma ganancia personal implica una diferencia porcentual menor, es decir, es más probable que se compense la aversión a la desigualdad».
Por último, este experimento ha permitido mostrar que no hay que recurrir a explicaciones de autoselección de un tipo específico de personas para ocupar posiciones de alta responsabilidad a la hora de explicar esos comportamientos egoístas y antisociales, sino que cualquier sujeto puede sucumbir a una tentación económica si esta última es de suficiente magnitud.
Artículo completo:
https://rdcu.be/cqPad
Referencia:
Alós-Ferrer, C., García-Segarra, J. & Ritschel, A. Generous with individuals and selfish to the masses. Nat Hum Behav (2021). https://doi.org/10.1038/s41562-021-01170-0