Valencià:
Marián López Fernández-Cao, professora titular de la Universitat Complutense de Madrid i presidenta de l’associació Dones en les Arts Visuals (MAV), va ser l’encarregada de donar inici al XVIII Congrés Internacional de l’Institut Universitari d’Estudis Feministes i de Gènere Purificación Escribano amb la conferència «Recuperant la petjada de les dones: mirades sobre el patrimoni i els museus», en la qual va subratllar la importància de recuperar les aportacions de les dones en la història i va posar de manifest els greus desequilibris, des del punt de vista de gènere, que hi ha en els museus espanyols.


	«Quan els xiquets entren a un museu, veuen que la genealogia masculina ha fet coses importants, però quan una xiqueta entra en un museu, hi troba una absoluta sensació de contingència, és a dir, existeix però podria no haver existit, i això és d’una responsabilitat educativa, social i política cabdals perquè constitueix una injustícia i és absolutament antidemocràtic. A una xiqueta li estem negant les referències del seu passat per a constituir-se com a subjecte», va afirmar la professora. En aquest sentit, va afegir que treballar la memòria construeix la identitat individual i l’obligació del museu no és tan sols cultural, sinó també social i educativa.


	Segons López Fernández-Cao, «la inclusió del punt de vista de gènere és una assignatura pendent als museus». En aquesta línia, va explicar les aportacions que comporta l’aplicació de la metodologia feminista, ja que treballa el coneixement situat, és a dir, les diferents interpretacions que es poden donar sobre una obra, així com el punt de vista des de l’experiència i les vides de les dones. «No hi ha una experiència de les dones pel fet d’haver nascut dona, però si que hi ha una experiència de socialització comuna. Els grups perifèrics o discriminats de vegades tenen una mirada que aporta un plus a la mirada hegemònica», va assenyalar.


	Per finalitzar, va abordar el treball que s’ha realitzat des de l’Institut d’Estudis Feministes de la Universitat Complutense de Madrid en diferents museus espanyols, a través d’un conveni amb el Ministeri d’Educació, Cultura i Esport. Concretament, el projecte incloïa el Museu del Prado, el Museu Reina Sofia, el Museu del Vestit i el Museu Arqueològic Nacional, encara que només s’ha completat el treball en tres dels quatre museus. «L’objectiu era retornar a les dones el seu paper en la història de la producció artística a través de la promoció de la presència equilibrada als museus, una nova lectura dels fons i la creació de guies i itineraris de protagonisme actiu de les dones», va explicar.


	Quant al projecte, va aportar algunes dades significatives sobre aquest desequilibri de gènere als museus espanyols. De les 20.000 obres del Museu del Prado, solament 83 obres són de dones i ara se n’exposen set gràcies al treball realitzat, ja que la resta d’obres hi romanen guardades. D’altra banda, dels més de 4.000 autors que s’exposen al Museu Reina Sofia, només un 12% són dones, un cas que López Fernández-Cao va qualificar de «greu» ja que, pel fet que es tracta d’art contemporani, aquesta podria ser una xifra molt més elevada.

Español:
Marián López Fernández-Cao, profesora titular de la Universidad Complutense de Madrid y presidenta de la asociación Mujeres en las Artes Visuales (MAV), fue la encargada de dar inicio al XVIII Congreso Internacional del Instituto Universitario de Estudios Feministas y de Género Purificación Escribano con la conferencia «Recuperando la huella de las mujeres: miradas sobre el patrimonio y los museos» en la que subrayó la importancia de recuperar las aportaciones de las mujeres en la historia y puso de manifiesto los graves desequilibrios, desde el punto de vista de género, que existen en los museos españoles.


	«Cuando los niños entran a un museo, ven que la genealogía masculina ha hecho cosas importantes, pero cuando una niña entra en un museo encuentra una absoluta sensación de contingencia, es decir, existe pero podría no haber existido, y eso es de una responsabilidad educativa, social y política de un hondo calado porque constituye una injusticia y es absolutamente antidemocrático. A una niña le estamos negando las referencias de su pasado para constituirse como sujeto», afirmó la profesora. En este sentido, añadió que trabajar la memoria construye la identidad individual y la obligación del museo no es sólo cultural, sino también social y educativa.


	Según López Fernández-Cao, «la inclusión del punto de vista de género es una asignatura pendiente en los museos». En esta línea, explicó las aportaciones que supone la aplicación de la metodología feminista, ya que trabaja el conocimiento situado, es decir, las diferentes interpretaciones que se pueden trabajar sobre una obra, así como el punto de vista desde la experiencia y las vidas de las mujeres. «No hay una experiencia de las mujeres por el hecho de haber nacido mujer, pero sí que hay una experiencia de socialización común. Los grupos periféricos o discriminados a veces tienen una mirada que aporta un plus a la mirada hegemónica», señaló.


	Para finalizar, abordó el trabajo que se ha realizado desde el Instituto de Estudios Feministas de la Universidad Complutense de Madrid en diferentes museos españoles, a través de un convenio con el Ministerio de Educación, Cultura y Deporte. Concretamente, el proyecto incluía el Museo del Prado, el Museo Reina Sofía, el Museo del Traje y el Museo Arqueológico Nacional, aunque sólo se ha completado el trabajo en tres de los cuatro museos. «El objetivo era devolver a las mujeres su papel en la historia de la producción artística a través de la promoción de la presencia equilibrada en los museos, una nueva lectura de los fondos y la creación de guías e itinerarios de protagonismo activo de las mujeres», explicó.


	Al respecto del proyecto, aportó algunos datos significativos sobre este desequilibrio de género en los museos españoles. De las 20.000 obras del Museo del Prado, solamente 83 obras son de mujeres y ahora se exponen siete gracias al trabajo realizado, aunque el resto de obras están guardadas. Por otra parte, de los más de 4.000 autores que se exponen en el Museo Reina Sofía, sólo un 12% son mujeres, un caso que López Fernández-Cao calificó de «grave» ya que, al tratarse de arte contemporáneo, esta podría ser una cifra mucho más elevada.