Valencià:
Les XXII Jornades de Cooperació Internacional i Solidaritat han reunit a la Universitat Jaume I a experts que han analitzat la contradicció i la compatibilitat entre el creixement econòmic i la sostenibilitat del planeta.
La presentació de les jornades ha sigut a càrrec del vicerector d'Internacionalització i Cooperació de l'UJI, Joan Antoni Martín, qui ha assenyalat que les jornades tracten temes «que lamentablement no passen de moda i segueixen en la palestra, la qual cosa vol dir que encara no estan resolts. L'objectiu és continuar treballant i debatent sobre el punt necessari per a ajustar la satisfacció del creixement empresarial amb la sostenibilitat del planeta».
A continuació, s'ha debatut sobre la situació real entre l'activitat de l'empresa i el seu impacte social i ecològic en una taula redona en la qual ha participat Ramón Ruiz, de la Universitat de València; Joan Ramón Sanchis, de la Càtedra EBC GVA‐Universitat de València; Carlos Taibo, de la Universitat Autònoma de Madrid, i Andrés Piqueras, de la Universitat Jaume I.
Ramón Ruiz ha exposat els conceptes bàsics per a entendre la situació de conflicte des de la perspectiva de la teoria econòmica. Per la seua part, Joan Ramón Sanchis ha destacat la importància de les repercussions ecològiques i socials posat que «la màxima de les empreses és el creixement econòmic, és l'objectiu final i total, i es realitza a costa d'aplicar polítiques socials indignes i negatives». En aquest sentit, ha defensat que «el creixement econòmic no hauria de ser un objectiu en si mateix sinó més aviat un mitjà o instrument al servei de la qualitat de vida de les persones». Així, ha instat a «canviar de manera irremeiable el model econòmic actual ja que el sistema empresarial en el qual vivim està basat en la precarietat de l'ocupació i el malbaratament de recursos». De la mateixa manera, ha declarat que dins del mateix sistema capitalista existeixen empreses que no funcionen amb les mateixes màximes que la resta, encara que «sí que és cert que tenen un pes molt reduït, estan creixent i aporten un polsim de positivisme en l'escena empresarial i el marc actual».
D'altra banda, Carlos Taibo ha advertit que el creixement econòmic actual «no genera cohesió social, la seua relació amb la creació de llocs de treball és més nuvolosa del que poguera semblar i es tradueix molt sovint en agressions mediambientals irreversibles que propicien l'esgotament de recursos bàsics». Taibo també ha assenyalat el «poc sentit comú» que té la cerca del creixement econòmic il·limitat enfocat dins d'un planeta de recursos limitats, i ha postil·lat que per a mantindre les activitats econòmiques que existeixen hui dia a Espanya es necessiten tres vegades els recursos naturals i socials del territori de tot el país.
Finalment, Andrés Piqueras ha remarcat que «la realitat és que ja no hi ha marge, els recursos es van acabant i cada vegada necessitem més esforç energètic per a extraure-ho». També ha asseverat que el punt de no retorn «està a prop i la situació de col·lapse natural per la sobreexplotació dels recursos naturals que necessita l'activitat empresarial és inevitable». Així mateix, ha apuntat que «el valor de tot el nostre sistema econòmic, des de les inversions als bons, passant pels crèdits i el sistema de finances, tot està basat en que l'economia creixerà en el futur», una deducció que implica que «una gran part dels guanys futurs ja les tenim gastades i endeutades, vivim de menjar-nos el possible futur i, per tant, dels recursos que necessitarem llavors per a generar el valor que ens permetrien retornar aqueix deute».
Fotografies

Español:
Las XXII Jornadas de Cooperación Internacional y Solidaridad han reunido en la Universitat Jaume I a expertos que han analizado la contradicción y la compatibilidad entre el crecimiento económico y la sostenibilidad del planeta.
La presentación de las jornadas ha sido a cargo del vicerrector de Internacionalización y Cooperación de la UJI, Joan Antoni Martín, quien ha señalado que las jornadas tratan temas «que lamentablemente no pasan de moda y siguen en la palestra, lo que quiere decir que todavía no están resueltos. El objetivo es seguir trabajando y debatiendo sobre el punto necesario para ajustar la satisfacción del crecimiento empresarial con la sostenibilidad del planeta».
A continuación, se ha debatido sobre la situación real entre la actividad de la empresa y su impacto social y ecológico en una mesa redonda en la que ha participado Ramón Ruiz, de la Universitat de València; Joan Ramón Sanchis, de la Cátedra EBC GVA‐Universitat de València; Carlos Taibo, de la Universidad Autónoma de Madrid, y Andrés Piqueras, de la Universitat Jaume I.
Ramón Ruiz ha expuesto los conceptos básicos para entender la situación de conflicto desde la perspectiva de la teoría económica. Por su parte, Joan Ramón Sanchis ha destacado la importancia de las repercusiones ecológicas y sociales puesto que «la máxima de las empresas es el crecimiento económico, es el objetivo final y total, y se realiza a costa de aplicar políticas sociales indignas y negativas». En este sentido, ha defendido que «el crecimiento económico no debería ser un objetivo en sí mismo sino más bien un medio o instrumento al servicio de la calidad de vida de las personas». Así, ha instado a «cambiar de forma irremediable el modelo económico actual ya que el sistema empresarial en el que vivimos está basado en la precariedad del empleo y el derroche de recursos». Del mismo modo, ha declarado que dentro del mismo sistema capitalista existen empresas que no funcionan con las mismas máximas que el resto, aunque «sí es cierto que tienen un peso muy reducido, están creciendo y aportan una pizca de positivismo en la escena empresarial y el marco actual».
Por otra parte, Carlos Taibo ha advertido de que el crecimiento económico actual «no genera cohesión social, su relación con la creación de puestos de trabajo es más nublosa de lo que pudiera parecer y se traduce muy a menudo en agresiones medioambientales irreversibles que propician el agotamiento de recursos básicos». Taibo también ha señalado el «poco sentido común» que tiene la búsqueda del crecimiento económico ilimitado enfocado dentro de un planeta de recursos limitados, y ha apostillado que para mantener las actividades económicas que existen hoy en día en España se necesitan tres veces los recursos naturales y sociales del territorio de todo el país.
Finalmente, Andrés Piqueras ha remarcado que «la realidad es que ya no hay margen, los recursos se van acabando y cada vez necesitamos más esfuerzo energético para extraerlo». También ha aseverado que el punto de no retorno «está cerca y la situación de colapso natural por la sobreexplotación de los recursos naturales que necesita la actividad empresarial es inevitable». Así mismo, ha apuntado que «el valor de todo nuestro sistema económico, desde las inversiones a los bonos, pasando por los créditos y el sistema de finanzas, todo está basado en que la economía crecerá en el futuro», una deducción que implica que «una gran parte de las ganancias futuras ya las tenemos gastadas y endeudadas, vivimos de comernos el posible futuro y, por tanto, de los recursos que necesitaremos entonces para generar el valor que nos permitirían devolver esa deuda».
Fotografías