Valencià:
Els avanços en aquests dos mètodes, que ja estan en fase d'assaig, han sigut presentats dins del novè seminari sobre el genoma de l'aranya roja, que se celebra a Logronyo amb l'assistència d'investigadors dels dotze països que participen en aquest consorci.
El biòleg serbi Miodrag Grbic, professor de la Universitat Western Ontario (Canadà) i de la Universitat de La Rioja i director d'aquest projecte, ha detallat aquests avanços en declaracions als periodistes, al costat d'Ivo Gut, un els responsables del Centre Nacional d'Anàlisi Genòmic; i a l'investigador de la Universitat Jaume I y del Consell Superior de Recerques Científiques Víctor Flors.
Aquest consorci científic va seqüenciar en 2011 el genoma de l'aranya roja i, des de llavors, treballa a aconseguir atacar els punts febles dels seus gens per a aconseguir el seu control sense l'ús de plaguicides, ja que aquesta és una de les espècies que millor adaptació ha demostrat per a resistir a aqueixos productes.
L'aranya roja és un àcar que ataca a les fulles de diferents cultius, com la tomaca, la vinya i el te, que s'adapta millor a climes càlids i que causa danys en el món valorats en uns mil milions d'euros a l'any, segons diferents estudis.
La Universitat de La Rioja va impulsar fa anys diverses recerques a la recerca de mètodes per al control d'aquesta plaga que pogueren evitar l'ús de plaguicides, tant per la repercussió que aquests tenen en el medi ambient com perquè aquest àcar s'adapta a ell en períodes de dos o tres anys.
Gràcies a conèixer el genoma de l'aranya roja, fa mesos, els investigadors van detectar el gen que permet a l'aranya roja aguantar temperatures baixes i hibernar, encara que per a reproduir-se i atacar als cultius necessita calor; i ja es treballa en el mètode per a desactivar aqueix gen i aconseguir que l'aranya roja mori a baixes temperatures.
 Est és un dels treballs que s'han presentat en el congrés que se celebra a Logronyo, on s'han donat a conèixer altres mètodes de control de la plaga, que estan una fase més avançada.

Un d'ells és el que desenvolupa un equip dirigit per Víctor Flors en la Universitat Jaume I de Castelló i el Consell Superior de Recerques Científiques, que es basa a explorar el mecanisme d'immunitat que desenvolupen les plantes, que «tenen memòria per a defensar-se del que els ha atacat», ha assegurat.
Ha explicat que es pot crear «una espècie de vacuna» com a estratègia per a «protegir una gran varietat de cultius» de dues formes: «amb productes específics que ataquen a la planta, però en una dosi xicoteta, perquè aprenga a lluitar»; i a través de «provocar estrès a la planta perquè el seu record l’ajude contra la plaga».
Flors ha detallat que aquests sistemes ja estan en fase d'assaig en alguns cultius i espera, pròximament, presentar les seues conclusions i crear «productes que possiblement no substituïsquen per complet als plaguicides, però sí reduiran el seu ús».
Una altra de les estratègies contra aquesta plaga és la radiació de llum ultraviolada, atès que investigadors japonesos han comprovat que té gens que fan a l'aranya roja molt sensible als rajos lluminosos directe i, de fet, molts exemplars moren per ella.
«Portem vuit anys treballant amb aquest genoma», ha destacat Ivo Gut, en el centre del qual d'anàlisi genòmic, a Barcelona, treballen 150 investigadors «en camps que van des del càncer fins a les malalties rares o l'agricultura, com en aquest cas».
La genòmica, ha assegurat Grbic, és la base per a controlar aquesta i altres plagues perquè es poden conèixer els punts en els quals atacar, «és com tenir un manual d'usuari de l'aranya roja» i, «així, hem vist què gens componen el seu sistema immune i si els afeblim, podem realitzar un control de la plaga».
Ha incidit que l'objectiu d'aquest projecte «no és eradicar a l'aranya roja» perquè «es tracta d'un ésser viu que té el seu lloc en l'ecosistema i la seua desaparició obriria la porta a altres plagues», però «sí cerquem el seu control fins a un nivell acceptable».
A més, ha conclòs, «hi ha altres aspectes d'aquest treball», ja que «hem comprovat que l'aranya roja és capaç de produir una espècie de nanopartícules que poden utilitzar-se en el desenvolupament de medicaments i de teixits i, de fet, ja hi ha empreses que treballen en aqueix camp».
Informació proporcionada per http://www.larioja.com/

Español:
Los avances en estos dos métodos, que ya están en fase de ensayo, han sido presentados dentro del noveno seminario sobre el genoma de la araña roja, que se celebra en Logroño con la asistencia de investigadores de los doce países que participan en este consorcio.
El biólogo serbio Miodrag Grbic, profesor de la Universidad Western Ontario (Canadá) y de la Universidad de La Rioja y director de este proyecto, ha detallado estos avances en declaraciones a los periodistas, junto a Ivo Gut, uno los responsables del Centro Nacional de Análisis Genómico; y al investigador de la Universitat Jaume I y del Consejo Superior de Investigaciones Científicas Víctor Flors.
Este consorcio científico secuenció en 2011 el genoma de la araña roja y, desde entonces, trabaja en lograr atacar los puntos débiles de sus genes para lograr su control sin el uso de plaguicidas, ya que esta es una de las especies que mejor adaptación ha demostrado para resistir a esos productos.
La araña roja es un ácaro que ataca a las hojas de diferentes cultivos, como el tomate, la vid y el té, que se adapta mejor a climas cálidos y que causa daños en el mundo valorados en unos mil millones de euros al año, según diferentes estudios.
La Universidad de La Rioja impulsó hace años varias investigaciones en busca de métodos para el control de esta plaga que pudieran evitar el uso de plaguicidas, tanto por la repercusión que estos tienen en el medio ambiente como porque este ácaro se adapta a él en periodos de dos o tres años.
Gracias a conocer el genoma de la araña roja, hace meses, los investigadores detectaron el gen que permite a la araña roja aguantar temperaturas bajas e hibernar, aunque para reproducirse y atacar a los cultivos necesita calor; y ya se trabaja en el método para desactivar ese gen y lograr que la araña roja muera a bajas temperaturas.
Este es uno de los trabajos que se han presentado en el congreso que se celebra en Logroño, donde se han dado a conocer otros métodos de control de la plaga, que están una fase más avanzada.
Uno de ellos es el que desarrolla un equipo dirigido por Víctor Flors en la Universidad Jaume I de Castellón y el Consejo Superior de Investigaciones Científicas, que se basa en explorar el mecanismo de inmunidad que desarrollan las plantas, que «tienen memoria para defenderse de lo que les ha atacado», ha asegurado.
Ha explicado que se puede crear «una especie de vacuna» como estrategia para «proteger una gran variedad de cultivos» de dos formas: «con productos específicos que ataquen a la planta, pero en una dosis pequeña, para que aprenda a luchar»; y a través de «provocar estrés a la planta para que su recuerdo le ayude contra la plaga».
Flors ha detallado que estos sistemas ya están en fase de ensayo en algunos cultivos y espera, próximamente, presentar sus conclusiones y crear «productos que posiblemente no sustituyan por completo a los plaguicidas, pero sí reducirán su uso».
Otra de las estrategias contra esta plaga es la radiación de luz ultravioleta, dado que investigadores japoneses han comprobado que tiene genes que hacen a la araña roja muy sensible a los rayos luminosos directo y, de hecho, muchos ejemplares mueren por ella.
«Llevamos ocho años trabajando con este genoma», ha destacado Ivo Gut, en cuyo centro de análisis genómico, en Barcelona, trabajan 150 investigadores «en campos que van desde el cáncer hasta las enfermedades raras o la agricultura, como en este caso».
La genómica, ha asegurado Grbic, es la base para controlar esta y otras plagas porque se pueden conocer los puntos en los que atacar, «es como tener un manual de usuario de la araña roja» y, «así, hemos visto qué genes componen su sistema inmune y si los debilitamos, podemos realizar un control de la plaga».
Ha incidido en que el objetivo de este proyecto «no es erradicar a la araña roja» porque «se trata de un ser vivo que tiene su sitio en el ecosistema y su desaparición abriría la puerta a otras plagas», pero «sí buscamos su control hasta un nivel aceptable».
Además, ha concluido, «hay otros aspectos de este trabajo», ya que «hemos comprobado que la araña roja es capaz de producir una especie de nanopartículas que pueden utilizarse en el desarrollo de medicamentos y de tejidos y, de hecho, ya hay empresas que trabajan en ese campo».
Información proporcionada por http://www.larioja.com/