Valencià:
Investigadors de la Universitat Jaume I han desenvolupat un model que representa un important avanç cap al coneixement dels mecanismes cerebrals que desencadenen l'agressivitat. El model ha sigut publicat en la revista Frontiers in Behavioral Neuroscience i constitueix una estratègia innovadora que permet analitzar la zona cerebral coneguda com «el cervell socio-sexual» a través de la comparació de cervells de ratolins femella en situacions fisiològiques en les quals el seu comportament difereix substancialment.


	El mètode proposat ha sigut desenvolupat a partir de les recerques de la doctoranda de la Universitat Jaume I i la Universitat de València, Ana Martín Sánchez, en el marc de l'elaboració de la seua tesi doctoral realitzada en el Laboratori de Neuroanatomia Funcional (NeuroFun) de l’UJI. D'aquesta manera, mitjançant l'estudi del comportament maternal de ratolins femella es va detectar que les femelles que són mares desenvolupen un comportament agressiu enfront dels ratolins mascles, una cosa que les femelles verges no expressen. Com explica la doctoranda Ana Martín Sánchez «una femella normalment no és agressiva. Per què agredisca, ha d'ocórrer que siga mare i tinga unes cries que defensar. Hem vist que en aquests casos, quan se li acosta un ratolí mascle, la femella va a atacar-lo i és tan o més agressiva que un mascle».


	Les recerques prèvies del grup havien demostrat que les femelles verges se senten atretes per una feromona que els mascles expulsen en la seua orina. Però tal com assenyala la investigadora Carmen Agustín, «els estudis recents del Laboratori NeuroFun de l’UJI han demostrat que la mateixa feromona masculina que genera atracció en una femella verge, indueix agressió en una femella mare». Aquesta agressió està determinada per la zona cerebral coneguda com el «cervell socio-sexual». Una zona primitiva del cervell, similar en tots els vertebrats, que és responsable de comportaments instintius, no cognitius, i per això molt difícils de controlar. El model desenvolupat pels investigadors de la Universitat Jaume I, contribuirà a entendre com aquesta zona del cervell gestiona el nostre comportament social.


	En aquest sentit, el model proposat permetrà comprendre com sorgeix el comportament agressiu en el cervell a partir de l'estudi d'un animal que entra en un modo agressiu en una situació fisiològica definida com és la maternitat. Com explica Ferran Martínez García «l'estudi indica que amb la maternitat es produeix un canvi de comportament puntual a causa d'un canvi en el cervell. Tenim un animal que entra en una manera agressiva reversiblement. A través de la comparació dels cervells de les femelles verges i de les mares mitjançant l'estudi dels seus circuits neuronals o dels seus patrons d'expressió gènica, pretenem entendre quins canvis cerebrals fan a les femelles agressives durant el període de criança». Amb aquest objectiu, els investigadors del grup combinen l'anàlisi del comportament dels animals amb estudis de la distribució de neurotransmissors i els seus receptors en les neurones del cervell socio-sexual.


	El model desenvolupat pel grup NeuroFun de l’UJI és un importantíssim avanç per a l'estudi dels mecanismes que desencadenen l'agressivitat i permetria, mitjançant l'anàlisi d'aqueixes zones del cervell i del canvi en l'expressió de determinats gens, dissenyar una estratègia farmacològica per a disminuir l'agressivitat. Així, aquest mètode constitueix una oportunitat única per a descobrir les bases neuronals de l'agressivitat i els seus mecanismes de control, però també per a estudiar altres comportaments socio-sexuals d'enorme importància en la nostra espècie com l'atracció o els comportaments maternal i paternal.


Referències bibliogràfiques:


	Martín-Sánchez A, Valera-Marín G, Hernández-Martínez A, Lanuza E, Martínez-García F and Agustín-Pavón C (2015) Wired for motherhood: induction of maternal care but not maternal aggression in virgin female CD1 mice. Front. Behav. Neurosci. 9:197. doi: 10.3389/fnbeh.2015.00197


	Martín-Sánchez A, McLean L, Beynon RJ, Hurst JL, Ayala G, Lanuza E, Martínez-Garcia F. From sexual attraction to maternal aggression: when pheromones change their behavioural significance (2015) Horm Behav. 68:65-76. doi: 10.1016/j.yhbeh.2014.08.007

Vídeo

Español:
Investigadores de la Universitat Jaume I han desarrollado un modelo que representa un importante avance hacia el conocimiento de los mecanismos cerebrales que desencadenan la agresividad. El modelo ha sido publicado en la revista Frontiers in Behavioral Neuroscience y constituye una estrategia innovadora que permite analizar la zona cerebral conocida como «el cerebro socio-sexual» a través de la comparación de cerebros de ratones hembra en situaciones fisiológicas en las que su comportamiento difiere sustancialmente.


	El método propuesto ha sido desarrollado a partir de las investigaciones de la doctoranda de la Universitat Jaume I y la Universitat de València, Ana Martín Sánchez, en el marco de la elaboración de su tesis doctoral realizada en el Laboratorio de Neuroanatomía Funcional (NeuroFun) de la UJI. De esta manera, mediante el estudio del comportamiento maternal de ratones hembra se detectó que las hembras que son madres desarrollan un comportamiento agresivo frente a los ratones machos, algo que las hembras vírgenes no expresan. Como explica la doctoranda Ana Martín Sánchez «una hembra normalmente no es agresiva. Para que agreda, tiene que ocurrir que sea madre y tenga unas crías que defender. Hemos visto que en estos casos, cuando se le acerca un ratón  macho, la hembra va a atacarlo y es tan o más agresiva que un macho».


	Las investigaciones previas del grupo habían demostrado que las hembras vírgenes se sienten atraídas por una feromona que los machos expulsan en su orina. Pero tal como señala la investigadora Carmen Agustín, «los estudios recientes del Laboratorio NeuroFun de la UJI han demostrado que la misma feromona masculina que genera atracción en una hembra virgen, induce agresión en una hembra madre». Esta agresión está determinada por la zona cerebral conocida como el «cerebro socio-sexual». Una zona primitiva del cerebro, similar en todos los vertebrados, que es responsable de comportamientos instintivos, no cognitivos, y por ello muy difíciles de controlar. El modelo desarrollado por los investigadores de la Universitat Jaume I, contribuirá a entender cómo esta zona del cerebro gestiona nuestro comportamiento social.


	En este sentido, el modelo propuesto permitirá comprender cómo surge el comportamiento agresivo en el cerebro a partir del estudio de un animal que entra en un modo agresivo en una situación fisiológica definida como es la maternidad. Como explica Ferran Martínez García «el estudio indica que con la maternidad se produce un cambio de comportamiento puntual debido a un cambio en el cerebro. Tenemos un animal que entra en un modo agresivo reversiblemente. A través de la comparación de los cerebros de las hembras vírgenes y de las madres mediante el estudio de sus circuitos neuronales o de sus patrones de expresión génica, pretendemos entender qué cambios cerebrales hacen a las hembras agresivas durante el periodo de crianza».   Para ello, los investigadores del grupo combinan el análisis del comportamiento de los animales con estudios de la distribución de neurotransmisores y sus receptores en las neuronas del cerebro socio-sexual.


	El modelo desarrollado por el grupo NeuroFun de la UJI es un importantísimo avance para el estudio de los mecanismos que desencadenan la agresividad y permitiría, mediante el análisis de esas zonas del cerebro y del cambio en la expresión de determinados genes, diseñar una estrategia farmacológica para disminuir la agresividad. Así, este método constituye una oportunidad única para descubrir las bases neuronales de la agresividad y sus mecanismos de control, pero también para estudiar otros comportamientos socio-sexuales de enorme importancia en nuestra especie como la atracción o los comportamientos maternal y paternal.

Referencias bibliográficas:


	Martín-Sánchez A, Valera-Marín G, Hernández-Martínez A, Lanuza E, Martínez-García F and Agustín-Pavón C (2015) Wired for motherhood: induction of maternal care but not maternal aggression in virgin female CD1 mice. Front. Behav. Neurosci. 9:197. doi: 10.3389/fnbeh.2015.00197


	Martín-Sánchez A, McLean L, Beynon RJ, Hurst JL, Ayala G, Lanuza E, Martínez-Garcia F. From sexual attraction to maternal aggression: when pheromones change their behavioural significance (2015) Horm Behav. 68:65-76. doi: 10.1016/j.yhbeh.2014.08.007

Vídeo