Valencià:
La importància d'un diagnostic precoç i de l'aplicació d'un tractament individualitzat i multimodal en el trastorn del TDAH són algunes de les conclusions que va exposar Vanesa Richarte, psiquiatra de l’Hospital Universitari Vall d’Hebron, en les IV Jornades sobre el Trastorn per Dèficit d'Atenció amb o sense Hiperactivitat, organitzades pel Programa d'Atenció a la Diversitat de la Universitat Jaume I amb l'associació APADAHCAS.


	Richarte va ser l'encarregada d'obrir les jornades amb una conferència en la qual va abordar el fracàs escolar en relació al TDAH. La psiquiatra va exposar un projecte realitzat per l'Hospital Universitari Vall d’Hebron en centres educatius de primària i secundària de Catalunya per a detectar factors de risc de fracàs escolar i poder relacionar-los amb trastorns psiquiàtrics.


	Segons va explicar, en l'estudi es va detectar que hi havia una combinació significativa de trastorns psicopatològics i d'aprenentatge, amb una especial prevalença de TDAH, i que això suposava un potent factor de risc per a no aconseguir les competències corresponents. En aquest sentit, la psiquiatra va destacar la necessitat de realitzar una detecció i diagnòstic en les escoles, ja que tan sols el 10% dels alumnes afectats havia sigut prèviament diagnosticat, així com de treballar conjuntament totes les parts implicades: família, escola i professionals. «La detecció, el diagnòstic i el tractament precoç han de ser l'objectiu de qualsevol política d'intervenció» va afirmar.


	Richarte va recordar que el TDAH es caracteritza per un patró persistent de símptomes de inatenció i hiperactivitat i impulsividad que ha de començar en la infància i que suposa un deteriorament significatiu en més d'una àrea de la vida del xiquet. Així, va explicar que els factors per tal que es produïsca aquest trastorn són genètics i ambientals. «El TDAH té una càrrega genètica no menyspreable però aquesta no explica per si sola el trastorn, intervenen diferents factors ambientals com l'exposició de tòxics en l'embaràs, prematuritat, meningitis, traumatisme cerebral, etc.», va explicar. A més, la psiquiatra va destacar que és un trastorn evolutiu i persisteix en l'edat adulta en el 50-70% dels casos.


	Respecte al diagnòstic, va assenyalar que és necessari realitzar entrevistes amb els pares i amb el xiquet, obtenir informació dels professors, realitzar qüestionaris específics o avaluar el coeficient intel·lectual, entre altres proves. El resultat serà positiu si es detecta la presència de sis o més símptomes de falta d'atenció o hiperactivitat-impulsivitat abans dels 12 anys, o cinc símptomes en el cas dels adults, i sempre que es manifesten en dos o més àmbits de la vida amb una interferència en el funcionament en aquests àmbits.


	En aquest sentit, Richarte va destacar la importància de realitzar un diagnòstic diferencial i que el tractament siga multimodal i multidisciplinari, utilitzant la psicoeducació i, en casos molt complicats, el tractament farmacològic. A més, va assenyalar que els pares també necessiten un suport pedagògic i psicoeducatiu.


	L'acte d'inauguració de les jornades va comptar amb la participació de la vicerectora d'Estudis, Isabel García Izquierdo; la presidenta d'APADAHCAS, Teresa Saura; el regidor d'Educació de l'Ajuntament de Castelló, Enric Porcar, i la responsable del Programa d'Atenció a la Diversitat de l'UJI, Olga Carbó.

Español:
La importancia de un diagnostico precoz y de la aplicación de un tratamiento individualizado y multimodal en el trastorno del TDAH son algunas de las conclusiones que expuso Vanesa Richarte, psiquiatra del Hospital Universitari Vall d’Hebron, en las IV Jornadas sobre el Trastorno por Déficit de Atención con o sin Hiperactividad, organizadas por el Programa de Atención a la Diversidad de la Universitat Jaume I con la asociación APADAHCAS.


	Richarte fue la encargada de abrir las jornadas con una conferencia en la que abordó el fracaso escolar en relación al TDAH. La psiquiatra expuso un proyecto realizado por el Hospital Universitari Vall d’Hebron en centros educativos de primaria y secundaria de Cataluña para detectar factores de riesgo de fracaso escolar y poder relacionarlos con trastornos psiquiátricos.


	Según explicó, en el estudio se detectó que había una combinación significativa de trastornos psicopatológicos y de aprendizaje, con una especial prevalencia de TDAH, y que esto suponía un potente factor de riesgo para no conseguir las competencias correspondientes. En este sentido, la psiquiatra destacó la necesidad de realizar una detección y diagnóstico en las escuelas, ya que tan solo el 10% de los alumnos afectados había sido previamente diagnosticado, así como de trabajar conjuntamente todas las partes implicadas: familia, escuela y profesionales. «La detección, el diagnóstico y el tratamiento precoz tienen que ser el objetivo de cualquier política de intervención» afirmó.


	Richarte recordó que el TDAH se caracteriza por un patrón persistente de síntomas de inatención e hiperactividad e impulsividad que tiene que empezar en la infancia y que supone un deterioro significativo en más de un área de la vida del niño. Así, explicó que los factores para que se produzca este trastorno son genéticos y ambientales. «El TDAH tiene una carga genética no despreciable  pero ésta no explica por sí sola el trastorno, intervienen diferentes factores ambientales como la exposición de tóxicos en el embarazo, prematuridad, meningitis, traumatismo cerebral, etc.», explicó. Además, la psiquiatra destacó que es un trastorno evolutivo y persiste en la edad adulta en el 50-70% de los casos.


	Respecto al diagnóstico, señaló que es necesario realizar entrevistas con los padres y con el niño, obtener información de los profesores, realizar cuestionarios específicos o evaluar el coeficiente intelectual, entre otras pruebas. El resultado será positivo si se detecta la presencia de seis o más síntomas de falta de atención o hiperactividad-impulsividad antes de los 12 años, o cinco síntomas en el caso de los adultos, y siempre que se manifiesten en dos o más ámbitos de la vida con una interferencia en el funcionamiento en esos ámbitos.


	En este sentido, Richarte destacó la importancia de realizar un diagnóstico diferencial y de que el tratamiento sea multimodal y multidisciplinar, utilizando la psicoeducación y, en casos muy complicados, el tratamiento farmacológico. Además, señaló que los padres también necesitan un apoyo pedagógico y psicoeducativo.


	El acto de inauguración de las jornadas contó con la participación de la vicerrectora de Estudios, Isabel García Izquierdo; la presidenta de APADAHCAS, Teresa Saura; el concejal de Educació del Ayuntamiento de Castellón, Enric Porcar, y la responsable del Programa de Atención a la Diversidad de la UJI, Olga Carbó.