Valencià:
El rector de la Universitat Jaume I, Vicent Climent; la degana de la Facultat de Ciències Humanes i Socials, Rosa Agost; el vicerector de Cultura i Extensió Universitària, Wences Rambla; el catedràtic d’Història Antiga, Juanjo Ferrer, i l’autor de l’obra, Santiago Rebollida, han inaugurat el dilluns 30 d’abril de 2018 l’escultura «Cérvola ferida», commemorativa del centenari del descobriment de les pintures rupestres de la Valltorta i Morella la Vella (1917-2017) situada en el vestíbul de la Facultat de Ciències Humanes i Socials. L’acte ha comptat també amb la presència del cap del Servei Territorial de Cultura, Josep Cristià Linares; la diputada provincial per Ciudadanos, Cristina Fernández, i José María Arquimbau, president d’AlumniSAUJI.
En el torn d’intervencions, Juanjo Ferrer ha comentat que «estava sincerament emocionat» perquè l’escultura serviria per a valorar el que tenim a la província i deixar «una empremta del que suposen les pintures rupestres». A continuació, Santiago Rebollida, ha comentat que l’abric on es van trobar les pintures representa «l’inici de l’art i la cultura» a la nostra província i ha reivindicat la importància dels espais culturals, de l’antiguitat o de l’actualitat, com són les escoles o les galeries d’art. Després, Wences Rambla ha parlat sobre la intencionalitat estètica dels antics pobladors i sobre la «modernitat» que mostra l’art rupestre.
La degana de la FCHS, Rosa Agost, ha iniciat la seua intervenció amb una reflexió sobre la possibilitat que les pintures hagueren estat realitzades per dones, perquè «encara que només volien el més imprescindible per a viure, l’art i les humanitats també ho són». Agost ha recordat la catedràtica de Prehistòria de l’UJI, Carme Olària, ja jubilada, i ha explicat que «l’escultura s’ha situat en el lloc més lluminós del vestíbul, encara que va nàixer en una cova fosca, per donar la benvinguda a la facultat i a la universitat».
El rector de l’UJI, Vicent Climent, ha mostrat la seua satisfacció per poder inaugurar aquesta obra i ha destacat «el simbolisme que siga una femella amb tot el que està passant». Climent ha comentat que l’escultura «fa del nostre campus un espai més acollidor i més il·lustratiu, el fa més espai de coneixement, més abric on poder sobreviure a les certeses del coneixement crític i de la llibertat que només la saviesa ens proporciona». I que la seua creació amb diverses matèries, provinents de llocs igualment diversos i que han tingut diferents funcions mostra «la necessitat d’una societat on es puguen integrar tot tipus de pensaments».
Per últim, ha donat les gràcies a l’artista per «l’originalitat de l’obra, però sobretot gràcies per haver-hi confeccionat un discurs artístic que harmonitza plenament amb l’esperit de la comunitat universitària que aplega la Universitat Jaume I, la qual, alhora que se sent fortament arrelada a la cultura pròpia del territori, participa plenament dels valors humanistes universals que cada dia l’obren al món sencer».
La cérvola que ha inspirat aquesta obra, pintada a la paret de la Cova dels Cavalls, representa un animal que fuig, ferit per una humanitat que en els primers estadis de la seua història transformava el seu entorn sota l’imperi de la supervivència. En la seua realització s’han usat més de 30 matèries diferents, des de la pedra de riu, fins a la fusta d’ametller, passant pel ciment, el ferro o el marbre, entre altres. Els materials que donen forma a aquesta escultura han estat, a més a més, recuperats de diferents indrets del territori castellonenc, de zones rurals i d’espais urbans, indrets entre els quals hi ha també el campus universitari.
CENTENARI DESCOBRIMENT
Els esdeveniments de l’efemèride es remunten a 1917, quan Albert Roda Segarra, un pastor de Tírig (Alt Maestrat), va descobrir aquestes mostres pictòriques, una sèrie de taques i de figures rogenques que va interpretar com a animals i, més concretament, com a cavalls. Precisament, aquest abric seria conegut a posteriori com la Cova dels Cavalls, apel·latiu que l'ha fet mundialment famós, encara que realment es tractava de figures de cérvols. Van seguir sengles troballes a la Cova de la Saltadora, al terme del municipi de les Coves de Vinromà, i també a la Cova del Mas d'en Josep i la Cova del Civil, a Tírig, totes emplaçades al barranc de la Valltorta.
Amb l’adveniment de la Transició i de la Democràcia, els estudis científics van adquirir un paper primordial en la difusió i en la investigació sobre abrics i conjunts pictòrics específics, la qual cosa va accelerar la publicació de nombrosos articles, tesis doctorals, butlletins i publicacions monogràfiques, que van suposar una fita en l’arqueologia i en la pintura rupestre valenciana, fins a arribar als nostres dies, on el paper de les universitats públiques ha exercit una força motriu clau.
La consideració de l’art rupestre com a Bé d’Interès Cultural (BIC) i la declaració de les pintures rupestres de l’Arc Mediterrani de la península Ibèrica com a Patrimoni Mundial per part de la UNESCO, ha comportat una gran responsabilitat per a les administracions educatives i culturals. Una d’aquestes fites és el disseny d’estratègies orientades al coneixement, la difusió i la valoració d’aquest conjunt patrimonial per part de la ciutadania. L'actual parc acull un territori de 82 km2 dels termes municipals d'Albocàsser, Ares del Maestrat, Benassal, Catí, les Coves de Vinromà, Morella, Tírig i Vilar de Canes, amb un valuós patrimoni cultural que va més enllà del mateix art rupestre, amb castells, masades fortificades i un nombrós patrimoni etnogràfic relacionat amb les construccions de pedra seca, encara que el veritable valor del parc resideix en el centenar d'estacions amb art rupestre: gravats paleolítics, pintures d'estil llevantí i esquemàtic.
La Generalitat Valenciana, a través de la Direcció Territorial de Cultura de Castelló, ha fet una aposta de futur per a dignificar aquesta mostra de patrimoni cultural únic; per això l'any 2017 estigué replet de celebracions, com ara el congrés celebrat a l'UJI «100 anys d'Art rupestre a Castelló. La Valltorta-Morella la Vella». Des d'aleshores, la Generalitat Valenciana ha marcat altres metes importants i rellevants per a l'art rupestre valencià a les nostres comarques, i per això es commemora el XX aniversari de la Declaració com a Patrimoni de la Humanitat.
Imatges de l’acte: https://www.uji.es/com/fotonoticies/arxiu/2018/04/inauguracio-escultura-rupestre/

Español:
El rector de la Universitat Jaume I, Vicent Climent; la decana de la Facultad de Ciencias Humanas y Sociales, Rosa Agost; el vicerrector de Cultura y Extensión Universitaria, Wences Rambla; el catedrático de Historia Antigua, Juanjo Ferrer, y el autor de la obra, Santiago Rebollida, han inaugurado el lunes 30 de abril de 2018 la escultura «Cérvola ferida», conmemorativa del centenario del descubrimiento de las pinturas rupestres de la Valltorta y Morella la Vella (1917-2017) situada en el vestíbulo de la Facultad de Ciencias Humanas y Sociales. El acto ha contado también con la presencia del jefe del Servicio Territorial de Cultura, Josep Cristià Linares; la diputada provincial por Ciudadanos, Cristina Fernández, y José M.ª Arquimbau, presidente de AlumniSAUJI.
En el turno de intervenciones, Juanjo Ferrer ha comentado que «estaba sinceramente emocionado» porque la escultura serviría para valorar lo que tenemos en la provincia y dejar «una huella de lo que suponen las pinturas rupestres». A continuación, Santiago Rebollida, ha comentado que el abrigo donde se encontraron las pinturas representa «el inicio del arte y la cultura» en nuestra provincia y ha reivindicado la importancia de los espacios culturales, de la antigüedad o de la actualidad, como las escuelas o las galerías de arte. Después, Wences Rambla ha hablado sobre la intencionalidad estética de los antiguos pobladores y sobre la «modernidad» que muestra el arte rupestre.
La decana de la FCHS, Rosa Agost, ha iniciado su intervención con una reflexión sobre la posibilidad de que las pinturas hubieran sido realizadas por mujeres, porque «aunque sólo querían lo más imprescindible para vivir, el arte y las humanidades también lo son». Agost ha recordado a la catedrática de Prehistoria de la UJI, Carme Olària, ya jubilada, y ha explicado que «la escultura se ha situado en el lugar más luminoso del vestíbulo, aunque nació en una cueva oscura, para dar la bienvenida a la facultad y a la universidad».
El rector de la UJI, Vicent Climent, ha mostrado su satisfacción por poder inaugurar esta obra y ha destacado «el simbolismo de que sea una hembra, con todo lo que está pasando». Climent ha comentado que la escultura «hace de nuestro campus un espacio más acogedor y más ilustrativo, lo hace más espacio de conocimiento, más abrigo donde poder sobrevivir a las certezas del conocimiento crítico y de la libertad que sólo la sabiduría nos proporciona». Y que su creación con varias materias, provenientes de lugares igualmente variados y que han tenido diferentes funciones muestra «la necesidad de una sociedad donde se puedan integrar todo tipo de pensamientos».
Por último, ha dado las gracias al artista por «la originalidad de la obra, pero sobre todo gracias por haber confeccionado un discurso artístico con ella que armoniza plenamente con el espíritu de la comunidad universitaria que reúne la Universitat Jaume I, la cual, a la vez que se siente fuertemente arraigada a la cultura propia del territorio, participa plenamente de los valores humanistas universales que cada día la abren al mundo entero».
La cierva que ha inspirado esta obra, pintada en la pared de la Cova dels Cavalls, representa un animal que huye, herido por una humanidad que en los primeros estadios de su historia transformaba su entorno bajo el imperio de la supervivencia. En su realización se han usado más de 30 materias diferentes, desde la piedra de río, hasta la madera de almendro, pasando por el cemento, el hierro o el mármol, entre otros. Los materiales que dan forma a esta escultura han sido, además, recuperados de diferentes lugares del territorio castellonense, de zonas rurales y de espacios urbanos, lugares entre los cuales está también el campus universitario.
CENTENARIO DEL DESCUBRIMIENTO
Los acontecimientos de la efeméride se remontan a 1917, cuando Albert Roda Segarra, un pastor de Tírig (Alt Maestrat), descubrió estas muestras pictóricas, una serie de manchas y de figuras cobrizas que interpretó como animales y, más concretamente, como caballos. Precisamente, este abrigo sería conocido a posteriori como la Cova dels Cavalls, apelativo que lo ha hecho mundialmente famoso, aunque realmente se trataba de figuras de ciervos. Siguieron sendos hallazgos a la Cova de la Saltadora, en el término del municipio de Les Coves de Vinromà, y también a la Cova del Mas d’en Josep y la Cova del Civil, en Tírig, todas emplazadas en el barranco de la Valltorta.
Con el advenimiento de la Transición y de la Democracia, los estudios científicos adquirieron un papel primordial en la difusión y en la investigación sobre abrigos y conjuntos pictóricos específicos, lo cual aceleró la publicación de numerosos artículos, tesis doctorales, boletines y publicaciones monográficas, que supusieron un hito en la arqueología y en la pintura rupestre valenciana, hasta llegar a nuestros días, donde el papel de las universidades públicas ha ejercido una fuerza motriz clave.
La consideración del arte rupestre como Bien de Interés Cultural (BIC) y la declaración de las pinturas rupestres del Arco Mediterráneo de la península Ibérica como Patrimonio Mundial por parte de la UNESCO, ha comportado una gran responsabilidad para las administraciones educativas y culturales. Una de estos hitos es el diseño de estrategias orientadas al conocimiento, la difusión y la valoración de este conjunto patrimonial por parte de la ciudadanía. El actual parque acoge un territorio de 82 km2 de los términos municipales de Albocàsser, Ares del Maestrat, Benasal, Catí, Les Coves de Vinromà, Morella, Tírig y Vilar de Canes, con un valioso patrimonio cultural que va más allá del mismo arte rupestre, con castillos, masías fortificadas y un numeroso patrimonio etnográfico relacionado con las construcciones de piedra seca, aunque el verdadero valor del parque reside en el centenar de estaciones con arte rupestre: grabados paleolíticos, pinturas de estilo levantino y esquemático.
La Generalitat Valenciana, a través de la Dirección Territorial de Cultura de Castelló, ha hecho una apuesta de futuro para dignificar esta muestra de patrimonio cultural único, por eso en 2017 estuvo repleto de celebraciones, como el congreso celebrado en la UJI «100 años de arte rupestre en Castelló. La Valltorta-Morella la Vella». A raíz de entonces, la Generalitat Valenciana ha marcado otras metas importantes y relevantes para el arte rupestre valenciano en nuestras comarcas, por eso se conmemora el XX aniversario de la Declaración como Patrimonio de la Humanidad.
Imágenes del acto: https://www.uji.es/com/fotonoticies/arxiu/2018/04/inauguracio-escultura-rupestre/