Valencià:
El canvi climàtic posa en risc la viabilitat comercial a mitjà termini dels cítrics, la vinya i l’olivera. Un estudi del grup d’investigació en Ecofisiologia i Biotecnologia de la Universitat Jaume I de Castelló (UJI) -elaborat en col·laboració amb científics de França, Grècia i el Regne Unit- adverteix que els efectes de l’escalfament global reduiran la productivitat d’aquestes tres espècies de fruiters tradicionals i icònics de la conca mediterrània. Les conclusions d’aquest treball de revisió s’han publicat en la revista Frontiers in Plant Science.
El professor del Departament de Ciències Agràries i del Medi Natural Vicent Arbona, coordinador d’aquest estudi i també membre del Seminari Interdisciplinari d’Investigació en Canvi Climàtic de l’UJI, argumenta que aquest fenomen «provocarà no solament un descens de la productivitat d’espècies icòniques com ara els cítrics, la vinya o l’olivera, sinó que l’increment de les temperatures o el dèficit hídric també reduiran la seua competitivitat comercial». A més a més, les variacions previstes al territori de Castelló, la Comunitat Valenciana i l’àmbit mediterrani en el seu conjunt, especialment vulnerable, «afectaran la fenologia d’aquests fruiters, tot alterant els seus patrons per a brotar, florir, donar i madurar la fruita».
Un altre aspecte important és la qualitat de la fruita, clau en la seua viabilitat comercial. En els cítrics, les temperatures elevades alteren l’equilibri entre sucres i àcids, donant lloc a fruits sense el seu característic toc acídic, «com s’observa en aquells procedents de regions tropicals», segons els investigadors de l’UJI. En l’olivera, l’impacte pot ser «més dramàtic», en opinió dels experts, ja que si bé es tracta d’un conreu molt ben adaptat a les condicions mediterrànies, l’acció combinada de la manca de pluja i els elevats valors tèrmics a la tardor i principis de primavera determina el període de floració i la seua intensitat. De fet, «la floració d’aquesta espècie es pot avançar fins a 17 dies alhora que reduir-se el percentatge de quallat de fruit i, per tant, de producció», comenten des del grup d’Ecofisiologia i Biotecnologia.
Aquestes alteracions durant el període en què broten o floreixen incidiran de diferent manera en els insectes pol·linitzadors: tant és així, que pot produir-se «una dessincronització entre els cicles d’uns i d’altres, com ja s’ha observat entre algunes espècies herbàcies i els seus pol·linitzadors naturals, els abellots, amb el seu consegüent efecte en la productivitat dels fruiters», matisa Arbona.
LES EINES DE LA BIOTECNOLOGIA
L’autor principal del treball, Carlos de Ollas, subratlla que les perspectives de variació climàtica en la conca mediterrània i el seu impacte en l’agricultura «mostren la rellevància de la biotecnologia com a disciplina fonamental en la producció de fruiters amb millors característiques que els permeten mantindre i, fins i tot, millorar, la seua productivitat i la seua qualitat». «Els projectes de seqüenciació del genoma d’aquestes espècies de fruiters han permès accelerar el procés de selecció de variants i acurtar el temps necessari per a obtindre noves varietats mitjançant estratègies de millora genètica clàssica, amb la qual cosa ha esdevingut una àrea prioritària en investigació agrària», afegeix el científic.
El treball liderat per l’UJI recentment publicat a Frontiers in Plant Science mostra també la importància de les tècniques anomenades òmiques com a eines fonamentals per a l’estudi de la variabilitat vegetal i dels mecanismes de resposta als estressos ambientals. Per exemple, aquestes ferramentes, com afirma Vicent Arbona, «ens ajuden a esbrinar les interaccions que, a escala molecular, controlen aquestes respostes i a correlacionar les variacions genètiques i metabòliques amb un determinat comportament o fenotip per a identificar reguladors clau, susceptibles de millora biotecnològica de les espècies agrícoles».
D’altra banda, el grup d’investigació en Ecofisiologia i Biotecnologia ha participat recentment en un estudi que ha revelat com la biodiversitat agrària és una eina efectiva per a combatre les plagues i els efectes del canvi climàtic en els conreus. Els resultats del treball demostraven que la conservació de varietats tradicionals millora els efectes del dèficit hídric i els danys provocats per l’aranya roja.
Aquests científics també van ser pioners a analitzar l’impacte conjunt de dos estressos fonamentals vinculats amb el canvi climàtic sobre el conreu de cítrics: la sequera i la calor, amb l’objectiu d’avançar en la formulació d’eines per a afrontar l’escalfament global. L’estudi va aprofundir sobre aquests paràmetres i la regulació hormonal en els dos patrons més comuns utilitzats en citricultura, el peu Citrange Carrizo i el mandarí Cleopatra. I va concloure que el primer –l’emprat en la major part de les varietats citrícoles conreades al camp valencià– sembla ser més tolerant a la combinació de sequera i calor.
El grup d’investigació en Ecofisiologia i Biotecnologia està dirigit pel catedràtic Aurelio Gómez Cadenas i entre les seues línies destaquen, entre altres, les respostes i els mecanismes de tolerància dels cítrics i altres cultius a estressos abiòtics i biòtics i a la seua combinació, com ara les sequeres, les inundacions, la salinitat o la infestació per l’aranya roja, i el seu control hormonal. A més, el grup aplica tècniques de biotecnologia com el cultiu in vitro i determina els canvis metabòlics de les plantes en resposta a l’estrès.
Facing Climate Change: Biotechnology of Iconic Mediterranean Woody Crops
https://www.frontiersin.org/articles/10.3389/fpls.2019.00427/full
https://doi.org/10.3389/fpls.2019.00427

Notícia publicada a Facebook | Twitter | LinkedIn

Español:
El cambio climático pone en riesgo la viabilidad comercial a medio plazo de los cítricos, la vid y el olivo. Un estudio del grupo de investigación en Ecofisiología y Biotecnología de la Universitat Jaume I de Castelló (UJI) -elaborado en colaboración con científicos de Francia, Grecia y Reino Unido- advierte que los efectos del calentamiento global reducirán la productividad de estas tres especies de frutales tradicionales e icónicos de la cuenca mediterránea. Las conclusiones de este trabajo de revisión se han publicado en la revista Frontiers in Plant Science.
El profesor del Departamento de Ciencias Agrarias y del Medio Natural Vicente Arbona, coordinador de este estudio y también miembro del Seminario Interdisciplinario de Investigación en Cambio Climático de la UJI, argumenta que este fenómeno «provocará no sólo un descenso de la productividad de especies icónicas como los cítricos, la vid o el olivo, sino que el incremento de las temperaturas o el déficit hídrico también reducirán su competitividad comercial». Además, las variaciones previstas en el territorio de Castellón, la Comunidad Valenciana y el ámbito mediterráneo en su conjunto, especialmente vulnerable, «afectarán a la fenología de estos frutales, alterando sus patrones para brotar, florecer, dar y madurar la fruta».
Otro aspecto importante es la calidad de la fruta, clave en su viabilidad comercial. En los cítricos, las temperaturas elevadas alteran el equilibrio entre azúcares y ácidos, dando lugar a frutos sin su característico toque acídico, «como se observa en aquellos procedentes de regiones tropicales», según los investigadores de la UJI. En el olivo, el impacto puede ser «más dramático», en opinión de los expertos, ya que si bien se trata de un cultivo muy bien adaptado a las condiciones mediterráneas, la acción combinada de la falta de lluvia y los elevados valores térmicos en otoño y principios de primavera determina el período de floración y su intensidad. De hecho, «la floración de esta especie se puede avanzar hasta 17 días a la vez que reducirse el porcentaje de cuajado de fruto y, por tanto, de producción», comentan desde el grupo de Ecofisiología y Biotecnología.
Estas alteraciones durante el período en que brotan o florecen incidirán de diferente manera en los insectos polinizadores: tanto es así, que puede producirse «una desincronización entre los ciclos de unos y otros, como ya se ha observado entre algunas especies herbáceas y sus polinizadores naturales, los zánganos, con su consiguiente efecto en la productividad de los frutales», matiza Arbona.
LAS HERRAMIENTAS DE LA BIOTECNOLOGÍA
El autor principal del trabajo, Carlos de Olla, subraya que las perspectivas de variación climática en la cuenca mediterránea y su impacto en la agricultura «muestran la relevancia de la biotecnología como disciplina fundamental en la producción de frutales con mejores características que les permiten mantener e, incluso, mejorar, su productividad y su calidad». «Los proyectos de secuenciación del genoma de estas especies de frutales han permitido acelerar el proceso de selección de variantes y acortar el tiempo necesario para obtener nuevas variedades mediante estrategias de mejora genética clásica, con lo que se ha convertido en un área prioritaria en investigación agraria», añade el científico.
El trabajo liderado por la UJI recientemente publicado en Frontiers in Plant Science muestra también la importancia de las técnicas denominadas ómicas como herramientas fundamentales para el estudio de la variabilidad vegetal y de los mecanismos de respuesta a estreses ambientales. Por ejemplo, estas herramientas, como afirma Vicente Arbona, «nos ayudan a averiguar las interacciones que, a escala molecular, controlan estas respuestas y a correlacionar las variaciones genéticas y metabólicas con un determinado comportamiento o fenotipo para identificar reguladores clave, susceptibles de mejora biotecnológica de las especies agrícolas».
Por otra parte, el grupo de investigación en Ecofisiología y Biotecnología ha participado recientemente en un estudio que ha revelado como la biodiversidad agraria es una herramienta efectiva para combatir las plagas y los efectos del cambio climático en los cultivos. Los resultados del trabajo demostraban que la conservación de variedades tradicionales mejora los efectos del déficit hídrico y los daños provocados por la araña roja.
Estos científicos también fueron pioneros en analizar el impacto conjunto de dos estreses fundamentales vinculados con el cambio climático sobre el cultivo de cítricos: la sequía y el calor, con el objetivo de avanzar en la formulación de herramientas para afrontar el calentamiento global. El estudio profundizó sobre estos parámetros y la regulación hormonal en los dos patrones más comunes utilizados en citricultura, el pie Citrange Carrizo y el mandarino Cleopatra. Y concluyó que el primero -el empleado en la mayor parte de las variedades citrícolas cultivadas en el campo valenciano- parece ser más tolerante a la combinación de sequía y calor.
El grupo de investigación en Ecofisiología y Biotecnología está dirigido por el catedrático Aurelio Gómez Cadenas y entre sus líneas destacan, entre otras, las respuestas y los mecanismos de tolerancia de los cítricos y otros cultivos a estreses abióticos y bióticos y su combinación, como las sequías, las inundaciones, la salinidad o la infestación por la araña roja, y su control hormonal. Además, el grupo aplica técnicas de biotecnología como el cultivo in vitro y determina los cambios metabólicos de las plantas en respuesta al estrés.
Facing Climate Change: Biotechnology of Iconic Mediterranean Woody Crops
https://www.frontiersin.org/articles/10.3389/fpls.2019.00427/full
https://doi.org/10.3389/fpls.2019.00427

Noticia publicada en  Facebook | Twitter | LinkedIn