Valencià:
La Comissió Interuniversitària en favor d’una Ràdio-Televisió Pública Valenciana (CIRTPV) i els departaments de Ciències de la Comunicació, Filologia i Cultures Europees, i Traducció i Comunicació de la Universitat Jaume I, han celebrat la jornada «El valencià com a llengua pròpia en el futur servei públic valencià de Ràdio-Televisió». La inauguració ha sigut a càrrec del rector de l’UJI, Vicent Climent; el comissionat del rector de la Universitat de València, Miquel Francés i el comissionat del rector de la Universitat Politècnica de València, José Luis Díez.


	Climent ha afirmat que «el menyspreu d’una llengua esdevé el menyspreu d’una cultura i l’afebliment de la identitat col·lectiva de la seua comunitat. D’aquesta manera es divideix a una comunitat, se la desorienta i se la indueix a adoptar una actitud de passivitat generalitzada respecte de les qüestions culturals i identitàries». En aquest sentit, el rector de l’UJI ha fet referència al tancament de la radiotelevisió valenciana i a l’impediment de la difusió per diversos canals dels mitjans audiovisuals públics catalans i ha afegit que «la desaparició absoluta de qualsevol intent d’espai propi de comunicació per al valencià suposa un perill per a la societat, un perill de perdre el signe identitari».


	A continuació, l’escriptor i guionista Rodolf Sirera ha fet un repàs de la realitat del món audiovisual valencià tant des del punt de vista teatral com de la televisió i el cinema. Sirera ha destacat com a aspecte positiu de la RTVV la marcació d’uns límits que han ajudat a la fixació d’un estàndard oral del valencià que s’utilitza ara en les pantalles i escenaris. «És un model discutible però ha tingut una incidència positiva en la normalització de la llengua sobre una societat que, en el moment dels inicis de RTVV, era majoritàriament analfabeta en la seua llengua perquè no havia anat a l’escola en valencià», ha assenyalat.


	Com a aspectes negatius, Sirera ha fet referència a la «terrible» manipulació informativa, al fet que la televisió pública tenia com a objectiu competir amb les privades en «els aspectes més vulgars i denigrants de la lluita per l’audiència» o la col·locació de personatges populars que degradaven el mitjà, tot això amb una plantilla «sobredimensionada i majoritàriament submisa».


	En aquest sentit ha afirmat que «cal que funcione una televisió valenciana perquè ho necessita la cultura i la llengua però no volem que es torne a obrir RTVV, volem que es torne a fundar amb criteris de veritable televisió pública. No volem tornar a la televisió que teníem, volem una nova televisió lliure i democràtica».


	D’altra banda, ha posat de relleu l’agreujament progressiu que ha sofert el teatre i la televisió en valencià amb l’entrada del mil·lenni i, especialment, amb la crisi econòmica. Així, ha explicat que «amb l’esclat de la crisi es dóna la contradicció de que quan el públic, sobretot el jove, ja ha rebut educació en la seua llengua i és un consumidor potencial de teatre en valencià, gairebé ja no se li ofereixen espectacles en aquesta llengua. I quan la televisió, després de molts anys de negar-se a fer ficció en valencià, s’arrisca a fer-la i descobreix que els resultats de audiència comencen a ser bons aleshores es tanca».


	Finalment, Sirera ha conclòs que «l’existència d’una televisió pública en la nostra llengua que informe, forme, interesse a l’espectador i, al mateix temps, divertisca, és absolutament necessària perquè el teatre en valencià recupere el terreny perdut i perquè el cinema valencià i la ficció valenciana tornen a funcionar, maduren i milloren».


	En l’acte de cloenda, Javier Marzal, director del departament de Comunicació de l’UJI i membre de la CIRTPV, ha reafirmat que la restitució del servei públic de radiotelevisió és «vital al nostre territori» i que la nova RTVV ha de «tornar a fundar-se sobre unes bases ben diferents de les de la RTVV que vam conèixer durant 24 anys».


	Així mateix ha recordat que la presència del valencià als mitjans de comunicació és pràcticament nula avui en dia i que els espectadors tenen ja una oferta de televisió, ràdio i Internet molt ampla en castellà, per la qual cosa «no és gens descabellat exigir que la nova radiotelevisió pública valenciana tinga el valencià com a llengua pròpia».


	Per a finalitzar, ha apuntat que «no pot haver una economia del coneixement si no existeixen mitjans de comunicació públics que generen riquesa i que contribuisquen a l’impuls de les industries culturals, la qual cosa enforteix el sector audiovisual i l’espai comunicatiu». A més, ha assenyalat que són un instrument fonamental per a la normalització lingüística i fan possible la modernització del país.

Fotografies

Español:
La Comisión Interuniversitaria en favor de una Radio-Televisión Pública Valenciana (CIRTPV) y los departamentos de Ciencias de la Comunicación, Filología y Culturas Europeas, y Traducción y Comunicación de la Universitat Jaume I han celebrado la jornada «El valenciano como lengua propia en el futuro servicio público valenciano de Radio-Televisión». La inauguración ha sido a cargo del rector de la UJI, Vicent Climent; el comisionado del rector de la Universidad de Valencia, Miquel Francés; y el comisionado del rector de la Universidad Politécnica de Valencia, José Luis Díez.


	Climent ha afirmado que «el menosprecio de una lengua se convierte en el menosprecio de una cultura y el debilitamiento de la identidad colectiva de su comunidad. De este modo se divide a una comunidad, se la desorienta y se la induce a adoptar una actitud de pasividad generalizada respecto de las cuestiones culturales e identitarias». En este sentido, el rector de la UJI ha hecho referencia al cierre de la radiotelevisión valenciana y al impedimento de la difusión por varios canales de los medios audiovisuales públicos catalanes añadiendo que «la desaparición absoluta de cualquier intento de espacio propio de comunicación para el valenciano supone un peligro para la sociedad, un peligro de perder la seña identitaria».


	A continuación, el escritor y guionista Rodolf Sirera ha hecho un repaso de la realidad del mundo audiovisual valenciano tanto desde el punto de vista teatral como de la televisión y el cine. Sirera ha destacado como aspecto positivo de la RTVV la marcación de unos límites que han ayudado a la fijación de un estándar oral del valenciano que se utiliza ahora en las pantallas y escenarios. «Es un modelo discutible pero ha tenido una incidencia positiva en la normalización de la lengua sobre una sociedad que, en el momento de los inicios de RTVV, era mayoritariamente analfabeta en su lengua porque no había ido a la escuela en valenciano» ha señalado.


	Como aspectos negativos, Sirera ha hecho referencia a la «terrible» manipulación informativa, al hecho de que la televisión pública tenía como objetivo competir con las privadas en «los aspectos más vulgares y denigrantes de la lucha por la audiencia» o la colocación de personajes populares que degradaban el medio, todo esto con una plantilla «sobredimensionada y mayoritariamente sumisa».


	En este sentido ha afirmado que «hace falta que funcione una televisión valenciana porque lo necesita la cultura y la lengua pero no queremos que se vuelva a abrir RTVV, queremos que se vuelva a fundar con criterios de verdadera televisión pública. No queremos volver a la televisión que teníamos, queremos una nueva televisión libre y democrática».


	Por otro lado, ha puesto de relieve la degradación progresiva que han sufrido el teatro y la televisión en valenciano con la entrada del milenio y, especialmente, con la crisis económica. Así, ha explicado que «con el estallido de la crisis se ha dado la contradicción de que cuando el público, sobre todo el joven, ya ha recibido educación en su lengua y es un consumidor potencial de teatro en valenciano, ya casi no se le ofrecen espectáculos en esta lengua. Y cuando la televisión, después de muchos años de negarse a hacer ficción en valenciano, se arriesga a hacerla y descubre que los resultados de audiencia empiezan a ser buenos, entonces se cierra».


	Finalmente, Sirera ha concluido que «la existencia de una televisión pública en nuestra lengua que informe, forme, interese al espectador y, al mismo tiempo, divierta, es absolutamente necesaria para que el teatro en valenciano recupere el terreno perdido y para que el cine valenciano y la ficción valenciana vuelvan a funcionar, maduren y mejoren».


	En el acto de clausura, Javier Marzal, director del departamento de Comunicación de la UJI y miembro de la CIRTPV, ha reafirmado que la restitución del servicio público de radiotelevisión es «vital en nuestro territorio» y que la nueva RTVV tiene que «volver a fundarse sobre unas bases muy diferentes de las de la RTVV que conocimos durante 24 años».


	Asímismo ha recordado que la presencia del valenciano en los medios de comunicación es prácticamente nula hoy en día y que los espectadores tienen ya una oferta de televisión, radio e Internet muy amplia en castellano, por lo que «no es nada descabellado exigir que la nueva radio televisión pública valenciana tenga el valenciano como lengua propia».


	Para finalizar, ha apuntado que «no puede haber una economía del conocimiento si no existen medios de comunicación públicos que generen riqueza y que contribuyan al impulso de las industrias culturales, lo que fortalece el sector audiovisual y el espacio comunicativo». Además, ha señalado que son un instrumento fundamental para la normalización lingüística y hacen posible la modernización del país.

Fotografías