Valencià:
Els equips de protecció individual (EPI) s'han convertit en una de les eines més eficaces per a evitar la transmissió, el contagi, i la proliferació de l'actual pandèmia de COVID-19 causada per la síndrome respiratòria aguda severa coronavirus 2 (SARS-CoV-2). D'aquests, les màscares facials són les més utilitzades i el seu ús, després del confinament, s'ha convertit en obligatori en llocs públics tancats per a evitar la propagació d'aquesta pandèmia i molts altres patògens bacterians, incloses les variants resistents a múltiples fàrmacs.
Un equip multidisciplinari internacional integrat per personal investigador de les Universitats Catòlica de València, Jaume I de Castelló, Kyoto del Japó, King Abdulaziz de l'Aràbia Saudita i South Florida dels Estats Units han publicat un article de revisió en la revista ACS Applied Materials & Interfaces, titulat «Protective Face Masks: Current Estatus and Future Trends» en el qual es detallen els esforços científics i tecnològics realitzats per al desenvolupament dels principals mètodes de fabricació dels diferents tipus de màscares facials que s'estan comercialitzant per a lluitar contra la COVID-19.
El treball ha posat de manifest que les màscares facials més comunament utilitzades estan fetes de materials que manquen de propietats d'inactivació contra el SARS-CoV-2 o bacteris multiresistents. Per això, les persones simptomàtiques i asimptomàtiques que les usen poden infectar altres persones a causa de les càrregues microbianes viables que se n'escapen. A més, tocar la superfície contaminada d'aquesta mena d'equips és una ruta de transmissió predominant i, en general, l'ús massiu d'aquests equips s'ha convertit en una font creixent de deixalles biològiques que perjudica el medi ambient.
En opinió del professor Juan Andrés, «el progrés en el desenvolupament de màscares facials ha contribuït significativament a la posada a punt de noves tecnologies, com la síntesi i caracterització de nous materials biocides més potents». És per això que «es fa necessari aprofitar tot el coneixement adquirit per a fabricar i proporcionar a la societat màscares facials de nova generació constituïdes de materials biocides avançats, reutilitzables, i biodegradables», ha assegurat.
D'aquesta manera, continua l'investigador de l'UJI, s'aconsegueix una major seguretat ja que es restringeix la transmissió i propagació del SARS-CoV-2 en la població perquè «el virus s'inactiva i perd la seua infectivitat després d'entrar en contacte amb materials biocides i aconseguir una protecció addicional contra patògens de manera sostenible. A més, aquestes màscares facials tenen una vida útil més llarga a causa de la seua capacitat per a matar virus, bacteris, i fongs», conclou.
Han format part d'aquest estudi els investigadors Alberto Tuñón-Molina i Ángel Serrano-Aroca del Laboratori de Biomaterials i Bioenginyeria de la Universitat Catòlica de València; Juan Andrés del Laboratori de Química Teòrica i Computacional del Departament de Química-Física i Analítica de la Universitat Jaume I; Kazuo Takayama del Center for iPS Cell Research and Application de la Universitat de Kyoto (Japó); Elrashdy M. Redwan de la Facultat de Ciències de la Universitat King Abdulaziz en Jeddah (Aràbia Saudi); i Vladimir N. Uversky del Departament de Medicina Molecular de la Universitat de South Florida a Tampa (Estats Units).
«Protective Face Masks: Current Estatus and Future Trends»: https://pubs.acs.org/doi/abs/10.1021/acsami.1c12227

Español:
Los equipos de protección individual (EPI) se han convertido en una de las herramientas más eficaces para evitar la transmisión, el contagio, y la proliferación de la actual pandemia de COVID-19 causada por el síndrome respiratorio agudo severo coronavirus 2 (SARS-CoV-2). De ellos, las máscaras faciales son las más utilizadas y su uso, después del confinamiento, se ha convertido en obligatorio en lugares públicos cerrados para evitar la propagación de esta pandemia y muchos otros patógenos bacterianos, incluidas las cepas resistentes a múltiples fármacos.
Un equipo multidisciplinar internacional integrado por personal investigador de las Universidades Católica de València, Jaume I de Castellón, Kyoto de Japón, King Abdulaziz de Arabia Saudí y South Florida de Estados Unidos han publicado un artículo de revisión en la revista ACS Applied Materials & Interfaces, titulado «Protective Face Masks: Current Status and Future Trends» en el que se detallan los esfuerzos científico-tecnológicos realizados para el desarrollo de los principales métodos de fabricación de los distintos tipos de mascarillas faciales que se están comercializando para luchar contra la COVID-19.
El trabajo ha puesto de manifiesto que las mascarillas faciales más comúnmente utilizadas están hechas de materiales que carecen de propiedades de inactivación contra el SARS-CoV-2 o bacterias multirresistentes. Por ello, las personas sintomáticas y asintomáticas que las usan pueden infectar a otros debido a las cargas microbianas viables que se escapan de ellas. Además, tocar la superficie contaminada de este tipo de equipos es una ruta de transmisión predominante y, en general, el uso masivo de estos equipos se ha convertido en una fuente creciente de desechos biológicos que perjudica al medio ambiente.
En opinión del profesor Juan Andrés «el progreso en el desarrollo de mascarillas faciales ha contribuido significativamente a la puesta a punto de nuevas tecnologías, como la síntesis y caracterización de nuevos materiales biocidas más potentes». Es por ello que «se hace necesario aprovechar todo el conocimiento adquirido para fabricar y proporcionar a la sociedad mascarillas faciales de nueva generación constituidas de materiales biocidas avanzados, reutilizables, y biodegradables», ha asegurado.
De esta manera, continua el investigador de la UJI, se consigue una mayor seguridad ya que se restringe la transmisión y propagación del SARS-CoV-2 en la población porque «el virus se inactiva y pierde su infectividad después de entrar en contacto con materiales biocidas y alcanzar una protección adicional contra patógenos de manera sostenible. Además, estas mascarillas faciales tienen una vida útil más larga debido a su capacidad para matar virus, bacterias, y hongos”, concluye.
Han formado parte de este estudio los investigadores Alberto Tuñón-Molina y Ángel Serrano-Aroca del Laboratorio de Biomateriales y Bioingenería de la Universidad Católica de València; Juan Andrés del Laboratorio de Química Teórica y Computacional del Departamento de Química-Física y Analítica de la Universitat Jaume I; Kazuo Takayama del Center for iPS Cell Research and Application de la Universidad de Kyoto (Japón);  Elrashdy M. Redwan de la Facultad de Ciencias de la Universidad King Abdulaziz en Jeddah (Arabia Saudi); y Vladimir N. Uversky del Departamento de Medicina Molecular de la Universidad de South Florida en Tampa (Estados Unidos).
«Protective Face Masks: Current Estatus and Future Trends»: https://pubs.acs.org/doi/abs/10.1021/acsami.1c12227