Valencià:
L'Àrea d'Història Antiga i Arqueologia de la Universitat Jaume I va celebrar el passat 3 i 4 de novembre el I Congrés Internacional «De Artis Rupestris. Art rupestre protohistòric i art rupestre històric a la Península Ibèrica» amb l' objectiu de contribuir a explicar el final de les manifestacions rupestres de la Prehistòria i les pervivències que l'art rupestre va tenir a partir de la Protohistòria i durant les diferents etapes històriques en la Península Ibèrica.


	A l’acte d’inauguració van assistir Wenceslao Rambla, vicerector de Cultura, Extensió Universitària i Relacions Institucionals; Juan José Ferrer, catedràtic d’Història Antiga de l’UJI; José Luis Jarque, diputat de Cultura de la Diputació de Castelló; Consuelo Matamoros, cap de servei de Patrimoni Cultura de la Direcció General de Cultura de la Generalitat Valenciana, i Rafael Benavent, president honorífic del Consell Social de l’UJI.


	Mauro S. Hernández, catedràtic de Prehistòria de la Universitat d’Alacant, va ser l’encarregat d’oferir la ponència inaugural, en la qual va afirmar que «l’estudi de l’art rupestre històric és una tasca que tenim en deute». En la conferència, el catedràtic va analitzar les manifestacions artístiques en el període de la prehistòria, és a dir, fins a l’edat de Bronze. En aquest sentit, va explicar la complexitat a l’hora de classificar i datar l’art prehistòric i va assenyalar la necessitat de ser rigorós en la definició de cadascun dels horitzons artístics.


	En primer lloc, va analitzar exemples de pintura de l'art llevantí així com de l'art esquemàtic que són qüestionables en la seua classificació. Així, el catedràtic va afirmar que «estem en el moment de poder començar a plantejar-nos l'existència d'un nou horitzó artístic pintat en els abrics i coves de l'arc mediterrani en el qual la cronologia és de l'edat del bronze i que pot ser un art nou o una perduració de l'anterior». Així mateix, va instar a les noves generacions d'investigadors en aquest camp a donar igual importància a l'art pintat en els abrics siga de la cronologia que siga perquè són béns d'interès cultural.


	D'altra banda, va abordar els gravats, concretament, aquells que es presenten en forma de cassoletes i canaletes. Sobre aquest tema va apuntar que «a l'edat del bronze hi ha uns motius que són inqüestionablement prehistòrics, són clarament d'aqueix moment i que a més tenen un clar contingut i simbolisme relacionat amb l'aigua».


	Per a concloure, Hernández va afirmar que «no sabem res, però tenim arguments per a començar a plantejar-nos noves qüestions en l'estudi de l'art prehistòric. Cal ser rupturista, no cal tenir vergonya a criticar i rebatre perquè només del debat ix la discussió i la ciència».

Fotografies


	Altres notícies de la FCHS:

María Limoge: «L'escola intercultural no és solament treballar en l'aula sinó que ha de ser un projecte conjunt de centre»

Estudiants de Publicitat i Relacions Públiques de la UJI assisteixen als Premis a l'Eficàcia 2014 a Madrid

Español:
El Área de Historia Antigua y Arqueología de la Universitat Jaume I celebró el pasado 3 y 4 de noviembre el I Congreso Internacional «De Artis Rupestris. Arte rupestre protohistórico y arte rupestre histórico en la Península Ibérica» con el objetivo de contribuir a explicar el final de las manifestaciones rupestres de la Prehistoria y las pervivencias que el arte rupestre tuvo a partir de la Protohistoria y durante las diferentes etapas históricas en la Península Ibérica.


	Al acto de inauguración asistieron Wenceslao Rambla, vicerrector de Cultura, Extensión Universitaria y Relaciones Institucionales; Juan José Ferrer, catedrático de Historia Antigua de la UJI; José Luis Jarque, diputado de Cultura de la Diputación de Castellón; Consuelo Matamoros, jefa de servicio de Patrimonio Cultura de la Dirección General de Cultura de la Generalitat Valenciana, y Rafael Benavent, presidente honorífico del Consejo Social de la UJI.


	Mauro S. Hernández, catedrático de Prehistoria de la Universidad de Alicante, fue el encargado de ofrecer la ponencia inaugural, en la que afirmó que «el estudio del arte rupestre histórico es una tarea que tenemos en deuda». En la conferencia, el catedrático analizó las manifestaciones artísticas en el periodo de la prehistoria, es decir, hasta la edad de bronce. En este sentido, explicó la complejidad a la hora de clasificar y datar el arte prehistórico y señaló la necesidad de ser riguroso en la definición de cada uno de los horizontes artísticos.


	En primer lugar, analizó ejemplos de pintura del arte levantino así como del arte esquemático que son cuestionables en su clasificación. Así, el catedrático afirmó que «estamos en el momento de poder empezar a plantearnos la existencia de un nuevo horizonte artístico pintado en los abrigos y cuevas del arco mediterráneo en el que la cronología es de la edad del bronce y que puede ser un arte nuevo o una perduración del anterior». Así mismo, instó a las nuevas generaciones de investigadores en este campo a dar igual importancia al arte pintado en los abrigos sea de la cronología que sea porque son bienes de interés cultural.


	Por otra parte, abordó los grabados, concretamente, aquellos que se presentan en forma de cazoletas y canalillos. Al respecto apuntó que «en la edad del bronce hay unos motivos que son incuestionablemente prehistóricos, son claramente de ese momento y que además tienen un claro contenido y simbolismo relacionado con el agua».


	Para concluir, Hernández afirmó que «no sabemos nada, pero tenemos argumentos para empezar a plantearnos nuevas cuestiones en el estudio del arte prehistórico. Hay que ser rupturista, no hay que tener vergüenza en criticar y rebatir porque sólo del debate sale la discusión y la ciencia».

Fotografías


	Otras noticias de la FCHS:

María Limoge: «La escuela intercultural no es solo trabajar en el aula sino que tiene que ser un proyecto conjunto de centro»

Estudiantes de Publicidad y Relaciones Públicas de la UJI asisten a los Premios a la Eficacia 2014 en Madrid