Valencià:
Un equip d’investigació integrat per les universitats Jaume I de Castelló, Barcelona i València i els museus Soler Blasco de Xàbia i Prehistòria de València ha destacat el potencial del jaciment arqueològic de la Cova del Moro, situada en El Poble Nou de Benitatxell a Alacant, per a proporcionar dades significatives que servisquen per a avançar en la definició de la seqüència, les tecnologies i les economies de les societats paleolítiques en la Ibèria mediterrània. L’estudi ha estat publicat en el número 1 de 2021 de la Revista de Prehistòria i Antiguitat de la Mediterrània Occidental, PYRENAE.
El jaciment de la Cova del Moro va ser descobert científicament a finals del segle XIX pel geòleg i paleontòleg J. Vilanova i Piera, però mai ha sigut excavat amb metodologia arqueològica. En 2005, el director del Museu Soler Blasco de Xàbia, J. Bolufer, va elaborar els primers plànols d’emplaçament i alertà del perill de sobreexplotació urbana de la zona. L’equip d’investigació ha estudiat els materials recuperats fins ara (conservats en els museus de Xàbia i Arqueològic Nacional a Madrid) i han realitzat diverses anàlisis per a esbrinar el potencial d’aquest indret.
Durant l’estudi, s’ha comprovat que existeixen dos paquets sedimentaris ben definits i superposats que permeten assegurar que apareixen nivells arqueològics més antics per sota d’aquest, que es podrien correspondre al Paleolític superior inicial o fins i tot abans. Les dates obtingudes, juntament amb les datacions radiocarbòniques realitzades, confirmen que l’indret conserva una llarga seqüència d’ocupacions humanes, amb mostres del Gravetià (datat entre 27.000 i 26.000 anys), Solutrià i Magdalenià inferior o mitjà (datat entre 18.000 i 17.000 anys), el que permetria documentar una seqüència completa del Paleolític superior.
L’equip va més enllà i considera que «atesa la potència sedimentària visible per damunt dels nivells magdalenians i per sota dels gravetians, estem segurs que les ocupacions paleolítiques s’expandiran més enllà dels períodes identificats fins ara» i «tot i els danys evidents per les excavacions il·lícites i desenvolupaments urbanístics, causants de la destrucció de més del 50% del jaciment actual, la Cova del Moro encara pot considerar-se un indret de primera classe que segurament aportarà noves dades per a avançar en el coneixement d’aquesta època, perquè la preservació estratigràfica podria ser bona on els dipòsits estan intactes».
En concret, els investigadors i investigadores intueixen que podrien trobar-se ocupacions humanes ubicades entre el Magdalenià inferior i el mitjà, un període mal definit a la Ibèria mediterrània, amb només algunes evidències a les coves de les Cendres i del Parpalló, que encara estan en estudi, fet que posicionaria la Cova del Moro en una de les primeres evidències d’aquest període. Per això, reclamen una intervenció urgent de les administracions públiques per a «protegir amb una tanca l’entrada, regular l’accés il·lícit, acabar amb els actes de vandalisme i assegurar la integritat i els valors arqueològics del jaciment».
El treball també ha servit per a elaborar un pla d’acció per a futures excavacions que permetran conèixer més els humans en aquesta època, la seua economia i el seu medi ambient, ja que les mostres orgàniques obtingudes en les primeres avaluacions de la fauna i els carbons estan suficientment ben conservades. I «l’enorme potencial d’aquest lloc per a contribuir als debats globals podria servir per a redefinir les formes de vida dels grups humans que van habitar aquestes terres durant el Paleolític superior», conclouen els arqueòlegs i arqueòlogues.
Article
Avaluant el potencial, la seqüència i els danys clandestins dels dipòsits paleolítics de La Cova del Moro (El Poble Nou de Benitatxell, Alacant, Mediterrània ibèrica) 
Autoria: Dídac Román, Joaquim Bolufer, Inés Domingo, Cristina Real, Alfred Sanchis i Yolanda Carrión Marco

PYRENAE, vol. 52 núm. 1 (2021) ISSN: 0079-8215 EISSN: 2339-9171 (p. 57-83)

Revista de Prehistoria i Antigüitat de la Mediterrània Occidental

DOI: 10.1344/Pyrenae2021.vol52num1.2
Imatge 1: L’investigador de l’UJI, Dídac Roman, treballant en la Cova del Moro.
Imatge 2: Boca de la cavitat en la qual es pot observar en la part superior la presió urbanística de la zona.

Español:
Un equipo de investigación integrado por las universidades Jaume I de Castelló, Barcelona y València y los museos Soler Blasco de Jávea y Prehistoria de València ha destacado el potencial del yacimiento arqueológico de La Cova del Moro, situada en el Poble Nou de Benitatxell  (Alicante), para proporcionar datos significativos que sirvan para avanzar en la definición de la secuencia, las tecnologías y las economías de las sociedades paleolíticas en la Iberia mediterránea. El estudio ha sido publicado en el número 1 de 2021 de la Revista de Prehistòria i Antiguitat de la Mediterrània Occidental, PYRENAE.
El yacimiento de La Cova del Moro fue descubierto científicamente a finales del siglo XIX por el geólogo y paleontólogo J. Vilanova y Piera, pero nunca ha sido excavado con metodología arqueológica. En 2005, el director del Museo Soler Blasco de Jávea, J. Bolufer, elaboró los primeros planos de emplazamiento y alertó del peligro de sobreexplotación urbana de la zona. El equipo de investigación ha estudiado los materiales recuperados hasta ahora (conservados en los museos de Jávea y Arqueológico Nacional de Madrid) y han realizado varios análisis para averiguar el potencial de este lugar.
Durante el estudio, se ha comprobado que existen dos paquetes sedimentarios muy definidos y superpuestos que permiten asegurar que aparecen niveles arqueológicos más antiguos por debajo de este, que se podrían corresponder al Paleolítico Superior inicial o incluso antes. Las fechas obtenidas, junto a las dataciones radiocarbónicas realizadas, confirman que el lugar conserva una larga secuencia de ocupaciones humanas, con muestras del Gravetiense (datado entre 27.000-26.000 años), Solutrense y Magdaleniense inferior o medio (datado entre 18.000 y 17.000 años), lo que permitiría documentar una secuencia completa del Paleolítico superior.
El equipo va más allá y considera que «dada la potencia sedimentaria visible por encima de los niveles magdalenienses y por debajo de los gravetienses, estamos seguros de que las ocupaciones paleolíticas se expandirán más allá de los periodos identificados hasta ahora» y «pese a los daños evidentes por las excavaciones ilícitas y desarrollos urbanísticos, causantes de la destrucción de más del 50% del yacimiento actual, La Cova del Moro todavía puede considerarse un lugar de primera clase que seguramente aportará nuevos datos para avanzar en el conocimiento de esta época, porque la preservación estratigráfica podría ser buena donde los depósitos están intactos».
En concreto, los investigadores e investigadoras intuyen que podrían encontrarse ocupaciones humanas ubicadas entre el Magdaleniense inferior y el medio, un periodo mal definido en la Iberia mediterránea, con solo algunas evidencias en las cuevas de Les Cendres y del Parpalló, que todavía están en estudio, hecho que posicionaría a La Cova del Moro como una de las primeras evidencias de este periodo. Por eso, reclaman una intervención urgente de las administraciones públicas para «proteger con una valla la entrada, regular el acceso ilícito, acabar con los actos de vandalismo y asegurar la integridad y los valores arqueológicos del yacimiento».
El trabajo también ha servido para elaborar un plan de acción para futuras excavaciones que permitirán conocer más a los humanos en esta época, su economía y su medio ambiente, puesto que las muestras orgánicas obtenidas en las primeras evaluaciones de la fauna y los carbonos están suficientemente bien conservadas. Y «el enorme potencial de este lugar para contribuir a los debates globales podría servir para redefinir las formas de vida de los grupos humanos que habitaron estas tierras durante el Paleolítico superior», concluyen los arqueólogos y arqueólogas.
Artículo
Evaluando el potencial, la secuencia y los daños clandestinos de los depósitos paleolíticos de La Cova del Moro (Benitatxell, Alicante, Mediterráneo ibérica) 
Autoría: Dídac Román, Joaquim Bolufer, Inés Domingo, Cristina Real, Alfred Sanchis y Yolanda Carrión Marco

PYRENAE, vol. 52 n.º 1 (2021) ISSN: 0079-8215 EISSN: 2339-9171 (p. 57-83)
Revista de Prehistòria i Antiguitat de la Mediterrània Occidental, PYRENAE
DOI: 10.1344/Pyrenae2021.vol52num1.2
Imagen 1: El investigador de la UJI, Dídac Roman, trabajando en La Cova del Moro.
Imagen 2: Boca de la cavidad en la que se puede observar en la parte superior la presión urbanística de la zona.