Valencià:
Promoure noves formes d'ensenyament i aprenentatge a través de l'ús de les noves tecnologies en l'estudi del patrimoni hidràulic és el principal objectiu del projecte «Innovative Learning by Hidraulic Heritage Mapping», una iniciativa emmarcada en la convocatòria de projectes Erasmus+ KA2 d'Associacions Estratègiques en l'Àmbit de l'Educació Escolar i en la línia de treball sobre patrimoni hidràulic que duu a terme la Càtedra FACSA d'Innovació en el Cicle Integral de l'Aigua de la Universitat Jaume I, coordinadora del projecte.
El projecte, que té una duració de tres anys, partirà del desenvolupament d'una sèrie d'eines tecnològiques que permetran que l'alumnat adquirisca habilitats en TIC en matèries com ara història, geografia o medi ambient. D'aquesta manera, es pretén despertar en l'estudiantat l'interès en les ciències, la tecnologia, l'enginyeria i les matemàtiques (STEM), alhora que coneix i valora el patrimoni històric hidràulic: la seua història, la seua importància, els avanços que va proporcionar i com va influir en l'estructuració del territori.
Concretament, les eines que es desenvoluparan seran una aplicació mòbil que l'alumnat podrà utilitzar per a realitzar la recol·lecció de dades (geolocalitzar, fotografiar el patrimoni hidràulic, etc.) i una multiplataforma educativa on podrà introduir informació històrica o geogràfica sobre aquest patrimoni per a crear mapes interactius o story maps que el posen en valor.
«Els mapes interactius no són estàtics, sinó que conten una història. Per exemple, pots veure com ha evolucionat un molí al llarg de la història o quins han sigut els canvis en el cabal d'un riu. Aquest tipus d'eines es poden usar en assignatures que no estan normalment vinculades a les TIC i, per això, pensem que podia ser interessant i una bona manera d'incentivar o acostar aquesta tecnologia a estudiantat que, d'entrada, no té tant d'interès en aquestes disciplines», assenyala el coordinador del projecte i director de la Càtedra FACSA-UJI d'Innovació en el Cicle Integral de l'Aigua, Sergio Chiva.
El desenvolupament d'aquestes eines tecnològiques estarà a càrrec de les tres universitats participants en el projecte: la Universitat Jaume I, que compta amb un equip multidisciplinari format pel grup d'investigació en tecnologies geoespacials GEOTEC, la Càtedra de Centres Històrics i el Grup d'Educació, Patrimoni i Investigació en Ciències Socials (EPiCS), tots coordinats per la Càtedra FACSA-UJI; la Universitat d'Alacant, experta en bases de dades i georeferenciació, i la Università degli Studi di Pavia (Itàlia), especialista en patrimoni.
Perquè aquestes eines es puguen utilitzar en els centres educatius, les tres universitats també desenvoluparan continguts per a un curs en línia dirigit al professorat que tractarà diferents aspectes del patrimoni històric, innovació educativa i l'ús de l'aplicació i la plataforma. A més, també s'elaborarà una guia metodològica que oriente el professorat sobre com utilitzar aquestes tecnologies a l'aula.
Amb la finalitat de portar a la pràctica tot el procés, el projecte també compta amb la participació de quatre instituts de secundària: l'IES Penyagolosa de Castelló, l’Istituto Superiore «Tamarelli-Foscolo» (Pavia, Itàlia), l’Agrupamento Escolas de Campo Maior (Campo Maior, Portugal) i l’Agrupamento Escolas núm. 3 d’Elvas (Elvas, Portugal), que realitzaran estudis pilot per a provar les eines desenvolupades.
«La idea és que l'alumnat duga a terme durant el curs diferents activitats d'aprenentatge amb aquestes eines en els seus respectius centres, perquè s’hi familiaritzen i adquirisquen els coneixements necessaris. Després, està previst que estudiantat dels diferents centres pose en pràctica l’aprés a través d'una experiència de mobilitat d'una setmana que tindrà lloc cada any en una zona diferent: Castelló, Pavia a Itàlia i Campo Maior a Portugal, respectivament», explica el coordinador del projecte. D'aquesta manera, l'alumnat dels diferents centres participants realitzarà la catalogació del patrimoni hidràulic d'aquestes zones alhora que aporta informació sobre el funcionament de les eines perquè s’hi puguen implementar millores.
«Creiem que és un projecte molt interessant perquè aqueixes eines estaran testades una vegada finalitze el projecte i es podran fer extensibles a més organitzacions, instituts o qualsevol centre que les vulga utilitzar, ja que es desenvolupa tot en programari lliure. A més, un altre aspecte molt positiu és que les eines es podrien ampliar a altres patrimonis i aplicar-se molt fàcilment per a potenciar el desenvolupament local dels municipis, especialment municipis rurals xicotets», afirma Chiva.

Español:
Promover nuevas formas de enseñanza y aprendizaje a través del uso de las nuevas tecnologías en el estudio del patrimonio hidráulico es el principal objetivo del proyecto «Innovative Learning by Hidraulic Heritage Mapping», una iniciativa enmarcada en la convocatoria de proyectos Erasmus+ KA2 de Asociaciones Estratégicas en el Ámbito de la Educación Escolar y en la línea de trabajo sobre patrimonio hidráulico que lleva a cabo la Cátedra FACSA de Innovación en el Ciclo Integral del Agua de la Universitat Jaume I, coordinadora del proyecto.
El proyecto, que tiene una duración de tres años, partirá del desarrollo de una serie de herramientas tecnológicas que permitirán que el alumnado adquiera habilidades en TIC en materias como historia, geografía o medio ambiente. De esta forma, se pretende despertar en el estudiantado el interés en las ciencias, la tecnología, la ingeniería y las matemáticas (STEM) a la vez que conoce y valora el patrimonio histórico hidráulico: su historia, su importancia, los avances que proporcionó y cómo influyó en la estructuración del territorio.
Concretamente, las herramientas que se desarrollarán serán una aplicación móvil que el alumnado podrá utilizar para realizar la recolección de datos (geolocalizar, fotografiar el patrimonio hidráulico, etc.) y una multiplataforma educativa donde podrá introducir información histórica o geográfica sobre este patrimonio para crear mapas interactivos o story maps que lo pongan en valor.
«Los mapas interactivos no son estáticos, sino que cuentan una historia. Por ejemplo, puedes ver cómo ha evolucionado un molino a lo largo de la historia o cuáles han sido los cambios en el caudal de un río. Este tipo de herramientas se pueden usar en asignaturas que no están normalmente vinculadas a las TIC y, por eso, pensamos que podía ser interesante y una buena forma de incentivar o acercar esta tecnología a estudiantado que, de entrada, no tiene tanto interés en estas disciplinas», señala el coordinador del proyecto y director de la Cátedra FACSA-UJI de Innovación en el Ciclo Integral del Agua, Sergio Chiva.
El desarrollo de estas herramientas tecnológicas estará a cargo de las tres universidades participantes en el proyecto: la Universitat Jaume I, que cuenta con un equipo multidisciplinar formado por el grupo de investigación en tecnologías geoespaciales GEOTEC, la Cátedra de Centros Históricos y el Grupo de Educación, Patrimonio e Investigación en Ciencias Sociales (EPiCS), todos ellos coordinados por la Cátedra FACSA-UJI; la Universidad de Alicante, experta en bases de datos y georreferenciación, y la Università degli Studi di Pavia (Italia), especialista en patrimonio.
Para que estas herramientas se puedan utilizar en los centros educativos, las tres universidades también desarrollarán contenidos para un curso online dirigido al profesorado que tratará diferentes aspectos del patrimonio histórico, innovación educativa y el uso de la aplicación y la plataforma. Además, también se elaborará una guía metodológica que oriente al profesorado sobre cómo utilizar estas tecnologías en el aula.
Con el fin de llevar a la práctica todo el proceso, el proyecto también cuenta con la participación de cuatro institutos de secundaria: el IES Penyagolosa de Castelló, el Istituto Superiore «Tamarelli-Foscolo» (Pavia, Italia), el Agrupamento Escolas de Campo Maior (Campo Maior, Portugal) y el Agrupamento Escolas nº 3 de Elvas (Elvas, Portugal), que realizarán estudios piloto para probar las herramientas desarrolladas.
«La idea es que el alumnado lleve a cabo durante el curso diferentes actividades de aprendizaje con estas herramientas en sus respectivos centros para que se familiaricen con ellas y adquieran los conocimientos necesarios. Después, está previsto que estudiantado de los diferentes centros ponga en práctica lo aprendido a través de una experiencia de movilidad de una semana que tendrá lugar cada año en una zona distinta: Castellón, Pavia en Italia y Campo Maior en Portugal, respectivamente», explica el coordinador del proyecto. De esta forma, el alumnado de los diferentes centros participantes realizará la catalogación del patrimonio hidráulico de estas zonas a la vez que aporta información sobre el funcionamiento de las herramientas para que se puedan implementar mejoras. 
«Creemos que es un proyecto muy interesante porque esas herramientas estarán testeadas una vez finalice el proyecto y se podrán hacer extensibles a más organizaciones, institutos o cualquier centro que las quiera utilizar, ya que se desarrolla todo en software libre. Además, otro aspecto muy positivo es que las herramientas se podrían ampliar a otros patrimonios y aplicarse muy fácilmente para potenciar el desarrollo local de los municipios, especialmente municipios rurales pequeños», afirma Chiva.