Valencià:
L'escriptor Lorenzo Silva ha analitzat la importància del diàleg en la literatura i el cinema en la conferència «Pels seus fets els coneixereu? Del diàleg com a retrat del personatge i l'accidentat viatge del paper a la pantalla», que ha oferit en el marc del curs d'estiu de la Universitat Jaume I «Televisió, cinema i llengua: un reflex de la realitat?». Silva, escriptor de novel·la negra, és un dels novel·listes més importants i més llegits del panorama espanyol, ha guanyat el Premi Planeta i el Premi Nadal i és especialment conegut per la seua saga sobre els dos guàrdies civils Bevilacqua i Chamorro. 


	L'escriptor ha centrat la seua conferència en el diàleg literari, el diàleg cinematogràfic i la transició del llibre al cinema. En primer lloc, ha reflexionat sobre la importància del diàleg en la novel·la, «per a mi, són més importants els diàlegs que les trames ja que els personatges són en bona mesura el que diuen» ha assegurat. Recordant els seus inicis com a novel·lista, ha explicat que els primers anys va patir molt perquè notava que els seus diàlegs eren insuficients ja que «té molta més dificultat construir la teua veu narrativa a través d'un personatge que a través d'un narrador». «Escriure bons diàlegs és un repte constant, perquè els personatges han de ser coherents amb si mateixos i amb les seues circumstàncies, han de ser convincents i estar escrits amb naturalitat perquè un diàleg és la millor forma de retratar un personatge, és la més eficaç, la més versemblant i la més directa» ha assegurat. 


	Quant al diàleg cinematogràfic, ha afirmat que és molt menys flexible que el diàleg literari, ja que requereix més art i més capacitat de síntesi, alhora que està limitat per diversos factors: limitacions temporals, pressupostàries, de mitjans, etcètera. «La literatura ofereix una absoluta llibertat que el cinema no té» ha explicat Lorenzo Silva, qui s'ha mostrat un poc crític amb la indústria del cinema espanyola, molt condicionada per la falta de recursos. 


	En últim lloc, Silva, que va escriure el guió cinematogràfic d'un dels seus llibres «La flaqueza del bochevique» i ha vist com han adaptat diverses de les seues novel·les al cinema, ha destacat la dificultat que comporta realitzar l'adaptació d'una obra literària de 300 pàgines a una pel·lícula de 90 minuts. En la seua opinió, el concepte clau per a realitzar una bona adaptació d'una novel·la al cinema és la lleialtat, «en la majoria dels casos les adaptacions cinematogràfiques ens deceben, però cal reconèixer que és molt difícil portar a la pantalla una novel·la ja que en molts casos no es poden importar els diàlegs literaris al cinema tal qual» ha conclòs. 

Fotografies

Video sencer

Español:
El escritor Lorenzo Silva ha analizado la importancia del diálogo en la literatura y el cine en la conferencia «¿Por sus hechos los conoceréis? Del diálogo como retrato del personaje y el accidentado viaje del papel a la pantalla», que ha ofrecido en el marco del curso de verano de la Universitat Jaume I «Televisión, cine y lengua: ¿un reflejo de la realidad?». Silva, escritor de novela negra, es uno de los novelistas más importantes y más leídos del panorama español, ha ganado el Premio Planeta y el Premio Nadal y es especialmente conocido por su saga sobre los dos guardias civiles Bevilacqua y Chamorro.


	El escritor ha centrado su conferencia en el diálogo literario, el diálogo cinematográfico y la transición del libro al cine.  En primer lugar, ha reflexionado sobre la importancia del diálogo en la novela, «para mí, son más importantes los diálogos que las tramas ya que los personajes son en buena medida lo que dicen» ha asegurado. Recordando sus inicios como novelista, ha explicado que los primeros años sufrió mucho porque notaba que sus diálogos eran insuficientes ya que «tiene mucha más dificultad construir tu voz narrativa a través de un personaje que a través de un narrador». «Escribir buenos diálogos es un reto constante, porque los personajes deben ser coherentes consigo mismos y con sus circunstancias, deben ser convincentes y estar escritos con naturalidad porque un diálogo es la mejor forma de retratar un personaje, es la más eficaz, la más verosímil y la más directa» ha asegurado.


	En cuanto al diálogo cinematográfico, ha afirmado que es mucho menos flexible que el diálogo literario, ya que requiere más arte y más capacidad de síntesis, a la vez que está limitado por diversos factores: limitaciones temporales, presupuestarias, de medios, etcétera. «La literatura ofrece una absoluta libertad que el cine no tiene» ha explicado Lorenzo Silva, quien se ha mostrado algo crítico con la industria del cine española, muy condicionada por la falta de recursos.


	En último lugar, Silva, que escribió el guion cinematográfico de uno de sus libros «La flaqueza del bolchevique» y ha visto cómo han adaptado varias de sus novelas al cine, ha destacado la dificultad que conlleva realizar la adaptación de una obra literaria de 300 páginas a una película de 90 minutos. En su opinión, el concepto clave para realizar una buena adaptación de una novela al cine es la lealtad, «en la mayoría de los casos las adaptaciones cinematográficas nos decepcionan, pero hay que reconocer que es muy difícil llevar a la pantalla una novela ya que en muchos casos no se pueden importar los diálogos literarios al cine tal cual» ha concluido.

Fotografías

Vídeo íntegro