Valencià:
Antonio José Osuna, llicenciat en Biologia i màster en Neurociència i Biologia del Comportament per la Universitat de Granada, va afirmar que «som animals socials i tota la nostra percepció de la realitat la devem a la nostra naturalesa animal» en el cicle de conferències «SOMos» organitzat per la Facultat de Ciències de la Salut.


	Per respondre a la pregunta «Què som?», que donava títol a la xarrada, Osuna va explicar que encara hi ha una gran polèmica pel que fa a la teoria de l’evolució, una polèmica que no és científica, sinó creada pels grups de pressió creacionistes. «La teoria de l’evolució no ens explica l’origen de la vida, però sí que ens diu molt sobre nosaltres mateixos. El que diu és que som animals, concretament animals socials, i tot el que som ho devem a la nostra naturalesa animal», va assenyalar. Sobre aquest tema, va posar l’accent que se segueix pensant que en l’ésser humà conviuen dues naturaleses: una espiritual, racional, cultural i empàtica, i una altra animal i irracional. No obstant això, va posar en dubte si realment es poden separar aquestes dues naturaleses.


	En aquesta línia, el biòleg va fer un repàs a les característiques que suposadament ens distingeixen dels animals. En primer lloc, va fer al•lusió a la cultura, és a dir, el conjunt de coneixements i costums adquirits mitjançant la transmissió d’informació social. Segons va explicar, els organismes tenen dues formes d’adaptar-se al mitjà; una és mitjançant la selecció natural, en la qual els organismes s’adapten a causa de les diferències genètiques. No obstant això, una altra forma d’adaptació per als organismes suficientment intel•ligents és la comportamental, i per a transmetre aquesta informació s’utilitza el mitjà social i cultural. En aquest sentit, va afirmar que els humans no som els únics éssers intel•ligents que s’adapten de forma creativa i social. Per a il•lustrar aquesta idea, va mostrar exemples de comportaments en cetacis, que tenen un llenguatge complex i són també culturals i socials.


	D’altra banda, també va fer referència a la idea que la naturalesa humana es distingeix per l’ús d’eines. Osuna va desmentir aquesta idea presentant exemples d’espècies animals que també les usen, com ara ximpanzés, dofins o diferents tipus d’aus.


	Quant a l’aspecte més espiritual, com ara la consciència de la mort, va abordar els comportaments dels elefants, els quals sofreixen grans trastorns socials i culturals davant la pèrdua de certs individus dins de la seua societat. «Els elefants són empàtics i en el cas extrem sembla que fins i tot es preocupen per la mort d’altres éssers», va apuntar. Així mateix, els elefants i també altres espècies realitzen enterraments, un ritual que sembla molt propi de l’ésser humà i que s’associa normalment amb un origen religiós.


	Per a concloure, va afirmar que «per a arribar a respondre què som, hem de conèixer i estudiar aquelles espècies amb què compartim la nostra pròpia naturalesa. Sense conèixer altres espècies no arribarem a saber-ho mai».

Vídeo íntegre

Español:
Antonio José Osuna, licenciado en Biología y máster en Neurociencia y Biología del Comportamiento por la Universidad de Granada, afirmó que «somos animales sociales y toda nuestra percepción de la realidad la debemos a nuestra naturaleza animal» en el ciclo de conferencias «Somos» organizado por la Facultad de Ciencias de la Salud.


	Para responder a la pregunta «¿Qué somos?», que daba título a la charla, Osuna explicó que todavía hay una gran polémica con respecto a la teoría de la evolución, una polémica que no es científica, sino creada por los grupos de presión creacionistas. «La teoría de la evolución no nos explica el origen de la vida, pero sí que nos dice mucho sobre nosotros mismos. Lo que dice es que somos animales, concretamente animales sociales, y todo lo que somos se lo debemos a nuestra naturaleza animal», señaló. Al respecto, hizo hincapié en que se sigue pensando que en el ser humano conviven dos naturalezas: una espiritual, racional, cultural y empática y otra animal e irracional. Sin embargo, puso en duda si realmente se pueden separar esas dos naturalezas.


	En esta línea, el biólogo hizo un repaso a las características que supuestamente nos distinguen de los animales. En primer lugar, hizo alusión a la cultura, es decir, el conjunto de conocimientos y costumbres adquiridas mediante la transmisión de información social. Según explicó, los organismos tienen dos formas de adaptarse al medio; una es mediante la selección natural, en la que los organismos se adaptan debido a las diferencias genéticas. Sin embargo, otra forma de adaptación para los organismos suficientemente inteligentes es la comportamental, y para transmitir esta información se utiliza el medio social y cultural. En este sentido, afirmó que los humanos no somos los únicos seres inteligentes que se adaptan de forma creativa y social. Para ilustrar esta idea, mostró ejemplos de comportamientos en cetáceos, los cuales tienen un lenguaje complejo y son también culturales y sociales.


	Por otra parte, también hizo referencia a la idea de que la naturaleza humana se distingue por el uso de herramientas. Osuna desmintió esta idea presentando ejemplos de especies animales que también las usan como chimpancés, delfines o diferentes tipos de aves.


	Respecto del lado más espiritual, como la conciencia de la muerte, abordó los comportamientos de los elefantes, los cuales sufren grandes trastornos sociales y culturales ante la pérdida de ciertos individuos dentro de su sociedad. «Los elefantes son empáticos y en el caso extremo parece ser que incluso se preocupan por la muerte de otros seres», apuntó. Así mismo, los elefantes y también otras especies realizan enterramientos, un ritual que parece muy propio del ser humano y que se asocia normalmente con un origen religioso.


	Para concluir, afirmó que «para llegar a responder qué somos debemos conocer y estudiar aquellas especies con las que compartimos nuestra propia naturaleza. Sin conocer otras especies no llegaremos a saberlo jamás».

Vídeo íntegro