Valencià:
El professor del Grup de Didàctica de la Imatge i el Patrimoni (DIMPA) de la Universitat Jaume I de Castelló, Enric Ramiro, ha creat un joc de màgia per a donar visibilitat i presentar nou mestres valencianes que han sigut precursores en molts àmbits de treball docent i, especialment, en l'ensenyament en valencià i la renovació pedagògica. La iniciativa ha comptat amb el suport d’Escola Valenciana-Federació d’Associacions per la Llengua (FEV).
Les mestres triades per a aquest joc màgic han sigut Carme Miquel i Diego; Carmen Valero Gimeno; Maria Ibars i Ibars; Elàdia Boïls Tuzón; Anna Ros i Miragall, Josefina Ferrándiz Casares, Empar Granell i Tormos; Empar Navarro Giner i Enriqueta Agut Amer. Totes comparteixen estima per la llengua pròpia i especialment l'interès per millorar l'educació, encara que la història les haja mantingut en l'anonimat durant dècades. Per a cadascuna d'elles, s'ha redactat una petita biografia amb les seues dades de naixement i defunció. Els dibuixos són originals de l'artista Marta Contel Miranzo, veïna de Paiporta.
«L'elecció de les nou mestres ha sigut bastant complicada, afortunadament» comenta el professor Ramiro, «perquè han sigut moltes propostes que han arribat de les diferents coordinadores que formen part de la Federació d’Escola Valenciana». Al final ha predominat una distribució geogràfica i cronològica i s'han prioritzat aquelles que ja no viuen per a mantenir-les en el record col·lectiu.
El joc consta de tres cartolines que tenen imatges de les mestres en totes dues cares, un fullet amb indicacions de les biografies de les protagonistes, els objectius que es persegueixen, la manera de jugar, el secret per a l'endevinació i els agraïments a totes les persones que hi han participat directament o indirectament, especialment els familiars d'algunes d'elles.
La trama de l'activitat consisteix en el fet que la persona endevina el nom de la mestra en què han pensat la resta de les persones que juguen fins a un màxim de tres simultànies en cada ocasió. El material ha comptat amb el patrocini d’Escola Valenciana-Federació d’Associacions per la Llengua i la col·laboració de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, i ha sigut supervisat lingüísticament pel Servei de Llengües i Terminologia de la Universitat Jaume I de Castelló.
Els objectius previstos de manera subliminar amb aquest material han sigut dos. D'una banda, el compromís social davant la necessitat de crear materials innovadors i apostar per una I+D+i en l'àmbit docent i social, de manera que «una aportació original connecte de manera transversal els interessos de la societat valenciana a partir de realitats tangibles i manipulatives en els centres escolars, enllaçant la igualtat de gènere amb la renovació pedagògica i el compromís social», explica el professor Ramiro, i en segon lloc la visibilitat: «El propòsit de la FEV ha sigut aprofitar la xarxa que han aconseguit teixir durant dècades i dedicar un comunicat important del seu esforç a confeccionar una sèrie de recursos com aquest que es puguen difondre fàcilment per tot el país i de manera gratuïta», afegeix el professor.
El joc combina l'automatisme de les matemàtiques amb la sorpresa de la màgia. Està dirigit principalment a escoles, instituts i entitats que formen part de la FEV, però secundàriament a tota la societat. En aquesta primera edició es distribuirà principalment a les associacions que formen part de la FEV i a través del concurs Sambori, així com a totes les persones interessades que el sol·liciten. És intenció d'aquesta associació, i en concret de la seua Comissió d'Educació, confeccionar anualment un joc que contribuïsca a facilitar la difusió dels seus objectius i col·laborar en la necessària renovació pedagògica.

Español:
El profesor del Grupo de Didáctica de la Imagen y el Patrimonio (DIMPA) de la Universitat Jaume I de Castelló, Enric Ramiro, ha creado un juego de magia para dar visibilidad y presentar a nueve maestras valencianas que han sido precursoras en muchos ámbitos de trabajo docente y, especialmente, en la enseñanza en valenciano y la renovación pedagógica. La iniciativa ha contado con el apoyo de Escola Valenciana-Federació d’Associacions per la Llengua (FEV).
Las maestras elegidas para este juego mágico han sido Carme Miquel i Diego; Carmen Valero Gimeno; Maria Ibars i Ibars; Elàdia Boïls Tuzón; Anna Ros i Miragall, Josefina Ferrándiz Casares, Empar Granell i Tormos; Empar Navarro Giner y Enriqueta Agut Amer. Todas comparten su estima por la lengua propia y especialmente el interés por mejorar la educación, aunque la historia las haya mantenido en el anonimato durante décadas. Para cada una de ellas, se ha redactado una pequeña biografía con sus datos de nacimiento y defunción. Los dibujos son originales de la artista Marta Contel Miranzo, vecina de Paiporta.
«La elección de las nueve maestras ha sido bastante complicada, afortunadamente», comenta el profesor Ramiro, «porque han sido muchas las propuestas que han llegado de las distintas coordinadoras que forman parte de la Federación de Escola Valenciana». Al final ha predominado una distribución geográfica y cronológica y se han priorizado aquellas que ya no viven para mantenerlas en el recuerdo colectivo.
El juego consta de tres cartulinas que tienen imágenes de las maestras en ambas caras, un folleto con indicaciones de las biografías de las protagonistas, los objetivos que se persiguen, la forma de jugar, el secreto para la adivinación y los agradecimientos a todas las personas que han participado directa o indirectamente, y en especial a los familiares de algunas de ellas.
La trama de la actividad consiste en que la persona adivina el nombre de la maestra en que han pensado el resto de las personas que juegan hasta un máximo de tres simultáneas en cada ocasión. El material ha contado con el patrocinio de Escola Valenciana-Federació d’Associacions per la Llengua y la colaboración de la Conselleria de Educación, Cultura y Deporte, y ha sido supervisado lingüísticamente por el Servei de Llengües i Terminologia de la Universitat Jaume I de Castelló.
Los objetivos previstos de forma subliminal con este material han sido dos. Por un lado, el compromiso social ante la necesidad de crear materiales innovadores y apostar por una I+D+i en el ámbito docente y social, de forma que «una aportación original conecte de forma transversal los intereses de la sociedad valenciana a partir de realidades tangibles y manipulativas en los centros escolares, enlazando la igualdad de género con la renovación pedagógica y el compromiso social», explica el profesor Ramiro, y en segundo lugar la visibilidad: «El propósito de la FEV  ha sido aprovechar la red que han conseguido tejer durante décadas y dedicar un parte importante de su esfuerzo a confeccionar una serie de recursos como este que se puedan difundir fácilmente por todo el país y de forma gratuita», añade el profesor.
El juego combina el automatismo de las matemáticas con la sorpresa de la magia. Está dirigido principalmente a escuelas, institutos y entidades que forman parte de la FEV, pero secundariamente a toda la sociedad. En esta primera edición se distribuirá principalmente a las asociaciones que forman parte de la FEV y a través del concurso Sambori, así como a todas las personas interesadas que lo soliciten. Es intención de esta asociación y en concreto de su comisión de educación el confeccionar anualmente un juego que contribuya a facilitar la difusión de sus objetivos y colaborar en la necesaria renovación pedagógica.