Valencià:
Un estudi longitudinal realitzat per investigadors del Laboratori d'Economia Experimental de l'UJI durant el primer estat d'alarma mostra que la satisfacció amb la vida reportada diàriament durant el confinament va augmentar lleugerament, i que va ser major per a aquelles persones amb una expectativa de confinament més llarga. En conseqüència, l'article suggereix que les autoritats haurien de ser més cautes a l'hora de crear falses expectatives a la població sobre la fi de confinament, amb l'objectiu d'evitar reaccions emocionals negatives, derivades de la frustració originada pel seu incompliment.
L'experiment es va realitzar en línia (mitjançant la plataforma Googleforms) amb 1.131 persones voluntàries d'una edat mitjana de 30 anys (96% de la Comunitat Valenciana, 79% de la província de Castelló). El 60% de la mostra era femenina i el seu nivell educatiu es repartia entre un 68% amb títol universitari; 10% educació secundària; 10% mestratge; 8% formació professional, 2% amb doctorat i la resta educació primària. Quant al seu estat de salut, el 86% va indicar que no tenia cap malaltia crònica al començament de l'estudi.
A l'inici de l'estat d'alarma es va requerir dels participants una estimació sobre la duració del mateix incentivant la resposta mitjançant l'adjudicació aleatòria de 20 premis de 200 euros entre els encertants. Durant 84 dies consecutius (del 29 de març al 20 de juny de 2020), l'equip investigador, integrat per Gerardo Sabater Grande, Aurora García Gallego, Noemí Herranz Zarzoso, del Departament d'Economia de l'UJI i Nikolaos Georgantzís, amb doble afiliació Departament d'Economia UJI i BSB - Escola de Negocis de Borgonya, en la Université Bourgogne Franche-Comté, Dijon (França), van examinar l'evolució temporal de la satisfacció amb la vida durant des de la primera fase de la pandèmia fins a la volta progressiva a certa normalitat.
El qüestionari diari que s'enviava als participants incloïa dues preguntes bàsiques relacionades amb la satisfacció amb la vida i l'estat de salut. Dues vegades a la setmana, s'incloïen tres preguntes més vinculades a la malaltia: si s'havia mostrat algun símptoma, si estarien disposats a fer-se un test gratuïtament (acceptant un confinament obligatori en cas de ser positiu), o pagar pel mateix per a rebre informació privada sobre un possible positiu (deixant en mans de la responsabilitat individual el confinament consegüent). A més, també es van obtenir dades sobre trets de personalitat mitjançant el test NEO-FFI, amb l'objectiu d'analitzar l'evolució de la satisfacció amb la vida percebuda durant l'estat d'alarma en funció d'aquests. En concret, aquests trets són neuroticismo, extraversió, obertura a l'experiència, amabilitat i consciència.
Els resultats d'aquest estudi conclouen que no sols els subjectes més optimistes sobre la fi del confinament van reportar un grau de satisfacció amb la vida diària menor, sinó també aquells amb trets de personalitat més neuròtics i menys amables.  Addicionalment, aquells subjectes que van reportar majors nivells de satisfacció amb la vida durant el confinament, estaven més disposats a pagar per fer-se un test privat i menys a acceptar un test gratuït que poguera comportar un confinament obligatori.
Article publicat en la revista multidisciplinària Frontiers in Psychology: https://www.frontiersin.org/articles/10.3389/fpsyg.2021.635145/full

Español:
Un estudio longitudinal realizado por investigadores del Laboratorio de Economía Experimental de la UJI durante el primer estado de alarma muestra que la satisfacción con la vida reportada diariamente durante el confinamiento aumentó ligeramente, y que fue mayor para aquellas personas con una expectativa de confinamiento más larga. En consecuencia, el artículo sugiere que las autoridades tendrían que ser más cautas a la hora de crear falsas expectativas a la población sobre el fin de confinamiento, con el objetivo de evitar reacciones emocionales negativas, derivadas de la frustración originada por su incumplimiento.
El experimento se realizó en línea (mediante la plataforma Googleforms) con 1.131 personas voluntarias de una edad media de 30 años (96% de la Comunidad Valenciana, 79% de la provincia de Castelló). El 60% de la muestra era femenina y su nivel educativo se repartía entre un 68% con título universitario; 10% educación secundaria; 10% maestría; 8% formación profesional, 2% con doctorado y el resto educación primaria. En cuanto a su estado de salud, el 86% indicó que no tenía ninguna enfermedad crónica a comienzos del estudio.
Al inicio del estado de alarma se requirió de los participantes una estimación sobre la duración del mismo incentivando la respuesta mediante la adjudicación aleatoria de 20 premios de 200 euros entre los acertantes. Durante 84 días consecutivos (del 29 de marzo al 20 de junio de 2020), el equipo investigador, integrado por Gerardo Sabater Grande, Aurora García Gallego, Noemí Herranz Zarzoso, del Departamento de Economía de la UJI y Nikolaos Georgantzís, con doble afiliación Departamento de Economía UJI y BSB - Escuela de Negocios de Borgoña, en la Université Bourgogne Franche-Comté, Dijon (Francia), examinaron la evolución temporal de la satisfacción con la vida durante desde la primera fase de la pandemia hasta la vuelta progresiva a cierta normalidad.
El cuestionario diario que se enviaba a los participantes incluía dos preguntas básicas relacionadas con la satisfacción con la vida y el estado de salud. Dos veces a la semana, se incluían tres preguntas más vinculadas a la enfermedad: si se había mostrado algún síntoma, si estarían dispuestos a hacerse un test gratuitamente (aceptando un confinamiento obligatorio en caso de ser positivo), o pagar por el mismo para recibir información privada sobre un posible positivo (dejando en manos de la responsabilidad individual el confinamiento consiguiente). Además, también se obtuvieron datos sobre rasgos de personalidad mediante el test NEO-FFI, con el objetivo de analizar la evolución de la satisfacción con la vida percibida durante el estado de alarma en función de los mismos. En concreto, dichos rasgos son neuroticismo, extraversión, apertura a la experiencia, amabilidad y consciencia.
Los resultados de este estudio concluyen que no sólo los sujetos más optimistas sobre el fin del confinamiento reportaron un grado de satisfacción con la vida diaria menor, sino también aquellos con rasgos de personalidad más neuróticos y menos amables.  Adicionalmente, aquellos sujetos que reportaron mayores niveles de satisfacción con la vida durante el confinamiento, estaban más dispuestos a pagar por hacerse un test privado y menos a aceptar un test gratuito que pudiese conllevar un confinamiento obligatorio.
Artículo publicado en la revista multidisciplinar Frontiers in Psychology:
https://www.frontiersin.org/articles/10.3389/fpsyg.2021.635145/full