Valencià:
El treball «Estudio de los molinos harineros hidráulicos del término municipal de Les Coves de Vinromà» realitzat per l’alumne del Grau en Arquitectura Tècnica de la Universitat Jaume I de Castelló Albert Cifre Colomer, recull i analitza les dades històriques, arquitectòniques i de construcció dels 17 molins fariners hidràulics dels quals hi ha coneixement al terme municipal de les Coves de Vinromà, des del segle XIII fins al XX. «La idea –exposa l’autor– era explicar des de l’àmbit de l’arquitectura una època important per a l’economia del meu poble, relacionar-la amb les famílies que hi viuen i aportar una visió diferent d’aquests tipus de construccions».
La investigació planteja també un projecte de remodelació d’algunes de les sèquies per a crear una ruta adaptada, apta per a tots els públics, amb el propòsit de donar a conèixer i valorar el patrimoni històric i arquitectònic d’aquestes construccions, que van exercir un paper fonamental en el desenvolupament econòmic de la població, així com de les sèquies que els envolten, que formen una xarxa de 24  kilòmetres per al transport d’aigua usada en l’agricultura i la ramaderia. «El 1921 hi va haver una riuada –explica Cifre– i es van perdre més de la meitat dels que hi havia en funcionament, però dels 17 que s’han estudiat, 15 formaven una xarxa interconnectada que aprofitava l’aigua que un deixava caure per al següent, encara que no tots van funcionar alhora».
L’estudi, tutoritzat pel professor de l’Àrea de Construccions Arquitectòniques Ángel Miguel Pitarch Roig, s’ha iniciat amb el reconeixement físic de les restes dels molins, en companyia de Benjamí Barberà Miralles, gran coneixedor d’aquesta temàtica i autor d’una publicació sobre els molins fariners de tota la província castellonenca. A continuació, s’ha realitzat un procés analític de la informació històrica, arquitectònica i constructiva a què també s’han sumat imatges de les restes localitzades. «L’estudi –explica Pitarch– conjumina molt bé les dues vessants, històrica i tècnica, i en els treballs sobre patrimoni és important conèixer com es va crear i quina ha sigut la seua evolució històrica».
L’apartat històric, en què ha sigut fonamental la documentació recopilada per Pascual Boira Muñoz, recull dades sobre les famílies que van participar en la construcció o el van fer servir; les modificacions que es van realitzar; la repercussió en l’economia del municipi i, fins i tot, els anys de mòlta de cadascun. «La investigació ha sigut molt gratificant —indica Albert Cifre— però, en alguns moments, ha sigut complicat trobar la documentació històrica relacionada amb aquestes construccions». En la part arquitectònica s’ha analitzat, d’una banda, la tipologia (accessos, entrada i eixida de l’aigua, les sèquies, etc.), i d’altra banda, els elements més singulars del molí (arcs, voltes o sèquies peculiars).
Per últim, l’anàlisi constructiva, dividida en tres parts, ha analitzat la tipologia constructiva, els materials emprats i la influència de la climatologia o de l’acció de l’home en el seu aspecte actual, en un intent de mostrar com era la construcció original. La descripció es completa amb una detallada explicació sobre l’antiga xarxa de sèquies, un recorregut marcat mitjançant GPS que ha sigut més senzill de localitzar gràcies a la tasca desinteressada de Juan Zaragozá Muñoz, qui es dedica a rescatar, en el seu temps lliure, aquestes joies arquitectòniques de l’abandonament i de la mala herba que les rodeja.
Al final del treball, Albert Cifre Colomer planteja un projecte de remodelació per a crear un recorregut turístic adaptat per a tothom que afavorisca el coneixement arquitectònic, històric, cultural i paisatgista del municipi. La proposta inclou la recuperació d’una xicoteta secció de les sèquies; el condicionament d’un camí accessible i una zona d’aparcament a l’inici de la ruta que estaria adequada tant per a la mobilitat reduïda com per a la discapacitat visual. El camí, dotat d’un passamans per la part propera al riu, comptaria amb diferents paviments en les zones de major interès, postes i cartells identificatius per al tacte i la lectura. En opinió del professor Pitarch, «el plantejament que ha fet Albert és molt interessant perquè, a més de ser la forma correcta de concloure un treball sobre patrimoni arquitectònic, ofereix una opció divulgativa perquè tothom puga conèixer la història del poble mitjançant els molins. Ara, només quedaria incloure’l en un projecte cultural més gran d’aquesta zona o comarca».
L’estudi dels molins fariners hidràulics del terme municipal de Les Coves de Vinromà ha sigut guardonat per la Càtedra FACSA d’Innovació en el Cicle Integral de l’Aigua de la Universitat Jaume I de Castelló en la categoria de Millor Treball de Fi de Grau. Un guardó que, segons Albert Cifre, «és per a tot el poble, perquè hi ha molta gent que ha col·laborat aportant informació, netejant les sèquies i les sendes o gravant vídeos». Els guardons volen donar a conèixer els treballs desenvolupats des de les universitats i centres tecnològics de la Comunitat Valenciana que realitzen propostes perquè el cicle integral de l’aigua siga més eficient, més respectuós amb el medi ambient i més sostenible.
Vídeo en Vímeo:  https://vimeo.com/190394299

 
Entrevista en VoxUJI Ràdio: http://www.radio.uji.es/emissions05/26_05_17_finestra_ciencia.mp3

Español:
El trabajo «Estudio de los molinos harineros hidráulicos del término municipal de Les Coves de Vinromà» realizado por el alumno del Grado en Arquitectura Técnica de la Universitat Jaume I de Castelló Albert Cifre Colomer, compila y analiza los datos históricos, arquitectónicos y de construcción de los 17 molinos harineros hidráulicos de los que hay conocimiento en el término municipal de Les Coves de Vinromà, desde el siglo XIII hasta el XX. «La idea –expone el autor– era explicar desde el ámbito de la arquitectura una época importante para la economía de mi pueblo, relacionarla con las familias que viven en él y aportar una visión diferente de este tipo de construcciones».
La investigación plantea también un proyecto de remodelación de algunas de las acequias para crear una ruta adaptada, apta para todos los públicos, con el propósito de dar a conocer y valorar el patrimonio histórico y arquitectónico de estas construcciones, que ejercieron un papel fundamental en el desarrollo económico de la población, así como de las acequias que los rodean, que forman una red de 24 kilómetros para el transporte de agua usada en la agricultura y la ganadería. «En 1921 hubo una riada –explica Cifre– y se perdieron más de la mitad de los que había en funcionamiento, pero de los 17 que se han estudiado, 15 formaban una red interconectada que aprovechaba el agua que uno dejaba caer para el siguiente, aunque no todos funcionaban a la vez».
El estudio, tutorizado por el profesor del Área de Construcciones Arquitectónicas Ángel Miguel Pitarch Roig, se ha iniciado con el reconocimiento físico de los restos de los molinos, en compañía de Benjamín Barberà Miralles, gran conocedor de esta temática y autor de una publicación sobre los molinos harineros de toda la provincia castellonense. A continuación, se ha realizado un proceso analítico de la información histórica, arquitectónica y constructiva al que también se han sumado imágenes de los restos localizados. «El estudio –explica Pitarch– aúna muy bien las dos vertientes, histórica y técnica, y en los trabajos sobre patrimonio es importante conocer cómo se crearon y cuál ha sido su evolución histórica».
El apartado histórico, en el que ha sido fundamental la documentación recopilada por Pascual Boira Muñoz, recoge datos sobre las familias que participaron en la construcción del molino o que lo usaron; las modificaciones que se realizaron; la repercusión en la economía del municipio e, incluso, los años de molida de cada uno. «La investigación ha sido muy gratificante —indica Albert Cifre— pero, en algunos momentos, ha sido complicado encontrar la documentación histórica relacionada con estas construcciones». En la parte arquitectónica se ha analizado, por un lado, la tipología (accesos, entrada y salida del agua, las acequias, etc.) y, por otro lado, los elementos más singulares del molino (arcos, bóvedas o acequias peculiares).
Por último, el análisis constructivo, dividido en tres partes, ha analizado la tipología constructiva, los materiales empleados y la influencia de la climatología o de la acción del hombre en su aspecto actual, en un intento de mostrar cómo era la construcción original. La descripción se completa con una detallada explicación sobre la antigua red de acequias, un recorrido marcado mediante GPS que ha sido más sencillo de localizar gracias a la tarea desinteresada de Juan Zaragozá Muñoz, quien se dedica a rescatar, en su tiempo libre, estas joyas arquitectónicas del abandono y de la maleza que las rodea.
Al final del trabajo, Albert Cifre Colomer plantea un proyecto de remodelación para crear un recorrido turístico adaptado para todo el mundo que favorezca el conocimiento arquitectónico, histórico, cultural y paisajista del municipio. La propuesta incluye la recuperación de una pequeña sección de las acequias y el acondicionamiento de un camino accesible y una zona de aparcamiento al inicio de la ruta que estaría adecuada tanto para la movilidad reducida como para la discapacidad visual. El camino, dotado de un pasamanos por la parte cercana al río, contaría con diferentes pavimentos en las zonas de mayor interés, postas y carteles identificativos para el tacto y la lectura. En opinión del profesor Pitarch, «el planteamiento que ha hecho Albert es muy interesante porque, además de ser la forma correcta de concluir un trabajo sobre patrimonio arquitectónico, ofrece una opción divulgativa para que todo el mundo pueda conocer la historia del pueblo mediante los molinos. Ahora, sólo quedaría incluirlo en un proyecto cultural más grande de esta zona o comarca».
El «Estudio de los molinos harineros hidráulicos del término municipal de Les Coves de Vinromà» ha sido galardonado por la Cátedra FACSA de Innovación en el Ciclo Integral del Agua de la Universitat Jaume I de Castelló en la categoría de Mejor Trabajo de Fin de Grado. Un galardón que, según Albert Cifre, «es para todo el pueblo, porque hay mucha gente que ha colaborado aportando información, limpiando las acequias y las sendas o grabando vídeos». Los galardones quieren dar a conocer los trabajos desarrollados desde las universidades y centros tecnológicos de la Comunidad Valenciana que realizan propuestas para que el ciclo integral del agua sea más eficiente, más respetuoso con el medio ambiente y más sostenible.
Vídeo en Vímeo:  https://vimeo.com/190394299

 
Entrevista en VoxUJI Ràdio: http://www.radio.uji.es/emissions05/26_05_17_finestra_ciencia.mp3