Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 7890, del 07-10-2016 (2016/7645)

Notificación del auto dictado en el procedimiento de exequátur número 398/2015.
-------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   7890

Data del DOGV
:   07-10-2016

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2016/7645

CVE


Data del document


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 9 de València

Tipus de document
:   Anunci

Notificación del auto dictado en el procedimiento de exequátur número 398/2015. [2016/7645]  
Procediment: assumpte civil 000398/2015.  
Judici: exequàtor 000398/2015.  
Part demandant: Daniel Alejandro Martín Salcedo.  
Part demandada: Luisana Seijas.  
Sobre: execucions en processos relatius al dret de família.  
En el judici a què es fa referència s??ha dictat la resolució que, literalment, és com segueix:  
  
«Jutgessa que ho dicta: Paloma Tomás Manglano, jutgessa de reforç dels jutjats de família.  
Lloc: València.  
Data: 1 de març de 2016.  
Demandant: Daniel Alejandro Martín Salcedo.  
Lletrada: Adriana Pons Vila.  
Procuradora: Isabel Farinós Sospedra.  
Demandada: Luisana Seijas.  
  
Fets  
Primer. La procuradora dels tribunals Isabel Farinós Sospedra, en nom i representació de Daniel Alejandro Martín Salcedo, va presentar una sol·licitud de reconeixement i execució a Espanya de sentència estrangera, en relació amb la sentència de data 5 de gener de 2011, dictada en el procés de divorci pel Circuit Court of the Seventeenth Judicial Circuit in and for Broward County, Florida (EUA), en la qual es va declarar la dissolució del matrimoni una vegada aprovat l'acord de dissolució proposat per les parts.  
Segon. Admesa a tràmit la sol·licitud, d'acord amb el que disposen els articles 951 i següents de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881, aquesta es va traslladar a la demandada, Luisana Seijas, a fi que fera les al·legacions dins del termini de nou dies, sense que aquesta part fera cap manifestació, després d'haver rebut el correu internacional remés on es va fer constar return to sender, unclaimed, unable to forward, return to sender. Igualment es va traslladar la sol·licitud al ministeri fiscal, el qual va comunicar que en res s'oposava a l'eficàcia civil de la resolució. I les actuacions van restar pendents del dictat d'aquesta resolució.  
  
Raonaments jurídics  
Primer. Amb caràcter previ, i amb vista a determinar la norma jurídica que li és aplicable al supòsit d'actuacions, malgrat haver-se dictat i trobar-se en vigor la Llei 29/2015, de 30 de juliol, de cooperació jurídica internacional en matèria civil, la qual en la disposició derogatòria única va derogar els articles 951 a 958 de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881; tanmateix, la disposició transitòria única d'aquesta llei determina que: ?El títol V s'aplicarà a les demandes d'exequàtur que es presenten davant dels òrgans jurisdiccionals espanyols després de l'entrada en vigor de la llei, amb independència de la data en què s'haguera dictat la resolució estrangera?. Atés que la sol·licitud inicial de reconeixement de sentència estrangera es va presentar el 15 de març de 2015, resulta aplicable al fons de l'assumpte i al procediment que li és aplicable per al reconeixement de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881 en els articles a què s'ha fet referència.  
Segon. El procediment de l'exequàtur, tal com ha manifestat el Tribunal Suprem en la interlocutòria dictada el 6 de juny de 2001, es caracteritza per la naturalesa merament homologadora dels efectes propis de la decisió estrangera, singularment els processals ?cosa jutjada, executius, preclusius...-, que s'encamina a aconseguir una resolució que, sense examinar el fons de l'assumpte més enllà del que obligue el control de la competència legislativa quan fóra procedent, l'ordre públic del fòrum ?entés en sentit internacional- permeta l'eficàcia de la resolució, que des d'aleshores desplegarà els seus efectes a Espanya amb l'abast i extensió que tenen en origen, sense altres correctius que els derivats del seu desconeixement en el fòrum o de l'obligat respecte a l'ordre públic. La resolució decisòria de l'exequàtur presenta, per tant, en aquest aspecte un clar caràcter constitutiu processal, ja que el seu objecte és l'homologació dels efectes processals de la sentència estrangera amb què, conseqüentment, l'acció encaminada a realitzar el dret al reconeixement és diferent i que no es pot confondre amb l'acció exercitada en el plet d'origen que va motivar la sentència que cal reconéixer, ni amb l'acció d'execució d'aquesta sentència, ja en l'estat d'origen, ja en el fòrum, una vegada reconeguda. En sentit anàleg, les actuacions en l'esmentat, també del Tribunal Suprem, de 21 d'abril de 1998 (RJ 1998\3562), 5 de maig de 1998 (RJ 1998/4296), 8 de setembre de 1998 (RJ 1998/6840) i 27 d'abril de 1999 (RJ 1999/2702).  
Fent l'estudi d'aquest cas, de conformitat amb l'article 107 del Codi Civil, les sentències estrangeres de separació i divorci produiran efectes en l'ordenament espanyol des de la data del seu reconeixement, d'acord amb el que disposa la Llei d'Enjudiciament Civil, que en altres paraules és d'acord amb el que disposen els articles 951 a 958 de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881, declarats de manera expressa vigents per la Llei d'Enjudiciament Civil 1/2000. Ara bé, aquesta referència a la Llei d'Enjudiciament Civil ha quedat directament afectada pel procés d'harmonització del dret privat que s'està duent a terme en el si de la Unió Europea, i especialment amb l'entrada en vigor el passat 1 de març de 2001 del Reglament 1347/2000, del Consell, de 29 de maig de 2000 (LCEur 2000\1558), relatiu a la competència, el reconeixement i l'execució de les resolucions judicials en matèria matrimonial i de responsabilitat parental sobre els fills comuns. De manera que a partir d'aquesta entrada en vigor conviuen a Espanya, en relació amb l'eficàcia de les resolucions matrimonials foranes tres tipus de normes de naturalesa diferent que al seu torn donen lloc a tres règims diferents de canalització de la seua possible eficàcia: a) el règim del reglament; b) els distints convenis bilaterals conclosos per Espanya; i c) el règim previst en els articles 952 i següents de la Llei d??Enjudiciament Civil.  
  
En el cas d'actuacions no hi ha conveni bilateral amb els Estats Units, i per tant és aplicable el règim previst en els articles 952 i següents de la Llei d??Enjudiciament Civil de 1881.  
Tercer. Atés que no s'ha formulat oposició a l'eficàcia civil de la resolució anteriorment esmentada pel ministeri fiscal, i que s'aprecia que aquesta resolució així com els documents aportats compleixen els requisits que exigeix l'article 954 de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881: ?1a. Que l'executòria haja sigut dictada a conseqüència de l'exercici d'una acció personal. 2a. Que no haja sigut dictada en rebel·lia. 3a. Que l'obligació per al compliment de la qual s'haja procedit siga lícita a Espanya. 4a. Que la carta executòria complisca els requisits necessaris a la nació on s'haja dictat per a ser considerada com a autèntica i aquells altres que les lleis espanyoles requerisquen perquè se'n done fe a Espanya?.  
D'altra banda, la sentència objecte d'aquest procediment afecta una matèria que no vulnera l'ordre públic espanyol, en tractar-se del reconeixement d'un divorci, institució reconeguda i regulada en el nostre Codi Civil.  
Atés que en la resolució dictada es compleixen els pressupòsits indicats, d'acord amb el que disposa l'article 956 de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881, que s'ha escoltat el sol·licitant i el ministeri fiscal, pertoca, tenint en compte la legislació vigent i que el títol compleix tots els requisits, accedir a allò que s'ha sol·licitat en la demanda.  
  
  
Part dispositiva  
Dispose reconéixer l'eficàcia i execució a Espanya de la sentència estrangera, en concret de la sentència de data 5 de gener de 2011, dictada en el procés de divorci pel Circuit Court of the Seventeenth Judicial Circuit in and for Broward County, Florida (EUA), en què es va declarar la dissolució del matrimoni format pels cònjuges Daniel Martín i Luisana Seijas, i aprove l'acord de dissolució proposat per les parts.  
  
Notifiqueu aquesta resolució a les parts i feu-los saber que, en contra, s'hi pot interposar un recurs d'apel·lació davant d'aquest jutjat en el termini dels 20 dies següents al de la notificació, que haurà de resoldre l'Audiència Provincial de València, d'acord amb el que disposa l'article 956.2 de la Llei d'Enjudiciament Civil de 1881.  
  
Una vegada que siga ferma, comuniqueu aquesta interlocutòria a l'encarregat del registre civil que corresponga perquè en faça l'oportuna anotació marginal.  
  
Així ho pronuncie, mane i firme.»  
Atés que es desconeix el domicili o la residència actuals de la part demandada, per la diligència d'ordenació dels articles 156.4 i 164 de la Llei 1/2001, es publica aquest edicte en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, a fi de portar a efecte la diligència de notificació.  
  
  
València, 5 de setembre de 2016.- El lletrat de l'Administració de Justícia: Antonio Salvador Rodríguez-Moldes Peiró.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 7890, del 07-10-2016 (2016/7645)

Notificación del auto dictado en el procedimiento de exequátur número 398/2015.
-------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   7890

Fecha DOGV
:   07-10-2016

Sección del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓN DE JUSTICIA

Número del documento
:   2016/7645

CVE


Fecha del documento


Organismo emisor
:   Juzgado de Primera Instancia Número 9 de València

Tipo de documento
:   Anuncio

Notificación del auto dictado en el procedimiento de exequátur número 398/2015. [2016/7645]  
Procedimiento: asunto civil 000398/2015.  
Juicio: exequátor 000398/2015.  
Parte demandante: Daniel Alejandro Martín Salcedo.  
Parte demandada: Luisana Seijas.  
Sobre: ejecuciones en procesos relativos al derecho de familia.  
En el juicio referenciado se ha dictado la resolución cuyo texto literal es el siguiente:  
  
«Jueza que lo dicta: Paloma Tomás Manglano, jueza de refuerzo de los juzgados de familia.  
Lugar: Valencia.  
Fecha: 1 de marzo de 2016.  
Demandante: Daniel Alejandro Martín Salcedo.  
Letrada: Adriana Pons Vila.  
Procuradora: Isabel Farinós Sospedra.  
Demandada: Luisana Seijas.  
  
Hechos  
Primero. La procuradora de los tribunales Isabel Farinós Sospedra, en nombre y representación de Daniel Alejandro Martín Salcedo, presentó solicitud de reconocimiento y ejecución en España de sentencia extranjera, en relación a la sentencia de fecha 5 de enero de 2011, dictada en el proceso de divorcio por el Circuit Court of the Seventeenth Judicial Circuit in and for Broward County, Florida (EEUU), en la que se declaró la disolución del matrimonio, aprobando el acuerdo de disolución propuesto por las partes.  
Segundo. Admitida a trámite la solicitud, conforme a lo dispuesto en los artículos 951 y siguientes de la Ley de Enjuiciamiento Civil de 1881, se dio traslado de la misma a la demandada, Luisana Seijas, a fin de que hiciese alegaciones en el término de nueve días, sin que tal parte hiciere manifestación alguna, tras el recibo del correo internacional remitido en que se hizo constar return to sender, unclaimed, unable to forward, return to sender. Igualmente se dio traslado de la solicitud al ministerio fiscal, el cual informó nada oponer a la eficacia civil de la resolución, quedando los autos pendientes de dictar la presente resolución.  
  
Razonamientos jurídicos  
Primero. Con carácter previo, y en orden a determinar la norma jurídica aplicable al supuesto de autos, pese a haberse dictado y hallarse en vigor la Ley 29/2015, de 30 de julio, de cooperación jurídica internacional en materia civil, la cual en su disposición derogatoria única derogó los artículos 951 a 958 de la Ley de Enjuiciamiento Civil de 1881, sin embargo la disposición transitoria única de la misma determina que: ?El título V se aplicará a las demandas de exequátur que se presenten ante los órganos jurisdiccionales españoles con posterioridad a la entrada en vigor de la ley, con independencia de la fecha en que se hubiese dictado la resolución extranjera?. Dado que la solicitud inicial de reconocimiento de sentencia extranjera se presentó el 15 de marzo de 2015, resulta de aplicación al fondo del asunto y al procedimiento aplicable para el reconocimiento la Ley de Enjuiciamiento Civil de 1881 en los artículos referidos.  
Segundo. El procedimiento del exequátur, tal y como ha manifestado el Tribunal Supremo en auto dictado el 6 de junio de 2001, se caracteriza por la naturaleza meramente homologadora de los efectos propios de la decisión extranjera, singularmente los procesales ?cosa juzgada, ejecutivos, preclusivos...-, se encamina a lograr una resolución que, sin examinar el fondo del asunto más allá de lo que obligue el control de la competencia legislativa cuando fuese procedente, el orden público del foro ?entendido en sentido internacional- permita la eficacia de la resolución, que desde entonces desplegará sus efectos en España con el alcance y extensión que poseen en origen, sin otros correctivos que los derivados de su desconocimiento en el foro o del obligado respeto al orden público. La resolución decisoria del exequátur presenta, por tanto, en este aspecto un neto carácter constitutivo procesal, por cuanto su objeto es la homologación de los efectos procesales de la sentencia extranjera con lo que, consecuentemente, la acción encaminada a realizar el derecho al reconocimiento es diferente y no puede confundirse con la acción ejercitada en el pleito de origen que motivó la sentencia por reconocer, ni con la acción de ejecución de esta, ya en el estado de origen, ya en el foro, una vez reconocida. En sentido análogo, los autos en el citado, también del Tribunal Supremo, de 21 de abril de 1998 (RJ 1998\3562), 5 de mayo de 1998 (RJ 1998/4296), 8 de septiembre de 1998 (RJ 1998/6840) y 27 de abril de 1999 (RJ 1999/2702).  
Entrando en el estudio del presente caso, de conformidad con el artículo 107 del Codigo Civil, las sentencias extranjeras de separación y divorcio producirán efectos en el ordenamiento español desde la fecha de su reconocimiento, conforme a lo dispuesto en la Ley de Enjuiciamiento Civil, que en otras palabras es conforme a lo dispuesto en los artículos 951 a 958 de la Ley de Enjuiciamiento Civil de 1881, declarados expresadamente vigentes por la Ley de Enjuiciamiento Civil 1/2000. Ahora bien, esta referencia a la Ley de Enjuiciamiento Civil ha quedado directamente afectada por el proceso de armonización del derecho privado que se está llevando a cabo en el seno de la Unión Europea, y especialmente con la entrada en vigor el pasado 1 de marzo de 2001 del Reglamento 1347/2000, del Consejo, de 29 de mayo de 2000 (LCEur 2000\1558), relativo a la competencia, el reconocimiento y la ejecución de las resoluciones judiciales en materia matrimonial y de responsabilidad parental sobre los hijos comunes. De modo que a partir de esa entrada en vigor conviven en España, en relación a la eficacia de las resoluciones matrimoniales foráneas tres tipos de normas de diferente naturaleza que a su vez dan lugar a tres regímenes distintos de canalización de su posible eficacia: a) el régimen del reglamento; b) los distintos convenios bilaterales concluidos por España; y c) el régimen previsto en los artículos 952 y siguientes de la Ley de Enjuiciamiento Civil.  
En el caso de autos no existe convenio bilateral con los Estados Unidos, resultando pues de aplicación el régimen previsto en los artículos 952 y siguientes de la Ley de Enjuiciamiento Civil de 1881.  
Tercero. No habiéndose formulado oposición a la eficacia civil de la resolución anteriormente citada por el ministerio fiscal, apreciándose que dicha resolución así como los documentos aportados reúnen los requisitos que exige el artículo 954 de la Ley de Enjuiciamiento Civil de 1881: ?1.ª Que la ejecutoria haya sido dictada a consecuencia del ejercicio de una acción personal. 2.ª Que no haya sido dictada en rebeldía. 3.ª Que la obligación para cuyo cumplimiento se haya procedido sea lícita en España. 4.ª Que la carta ejecutoria reúna los requisitos necesarios en la nación en que se haya dictado para ser considerada como auténtica y los que las leyes españolas requieran para que haga fe en España?.  
  
Por lo demás, la sentencia objeto de este procedimiento afecta a una materia que no vulnera el orden público español, al tratarse del reconocimiento de un divorcio, institución reconocida y regulada en nuestro Código Civil.  
Atendiendo a que en la resolución dictada se cumplen los presupuestos indicados, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 956 de la Ley de Enjuiciamiento Civil de 1881, a que se ha escuchado al solicitante y al ministerio fiscal, procede, teniendo en cuenta la legislación vigente y que el título reúne todos los requisitos, acceder a lo solicitado en la demanda.  
  
Parte dispositiva  
Se acuerda reconocer la eficacia y ejecución en España de sentencia extranjera, en concreto de la sentencia de fecha 5 de enero de 2011, dictada en el proceso de divorcio por el Circuit Court of the Seventeenth Judicial Circuit in and for Broward County, Florida (EEUU), en la que se declaró la disolución del matrimonio formado por los cónyuges Daniel Martín y Luisana Seijas, aprobando el acuerdo de disolución propuesto por las partes.  
Notifíquese la presente resolución a las partes, haciéndoles saber que, contra la misma, cabe interponer recurso de apelación ante este juzgado en el plazo de los 20 días siguientes al de su notificación, que deberá resolverse por la Audiencia Provincial de Valencia, conforme a lo dispuesto en el artículo 956.2 de la Ley de Enjuiciamiento Civil de 1881.  
Una vez que sea firme, comuníquese el presente auto al encargado del registro civil correspondiente para que proceda a la oportuna anotación marginal.  
  
Así lo pronuncio, mando y firmo.»  
En atención al desconocimiento del actual domicilio o residencia de la parte demandada, por diligencia de ordenación de los artículos 156.4 y 164 de la Ley 1/2001, publicación del presente edicto en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, para llevar a efecto la diligencia de notificación.  
  
Valencia, 5 de septiembre de 2016.- El letrado de la Administración de Justicia: Antonio Salvador Rodríguez-Moldes Peiró.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML