Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 8508, del 18-03-2019 (2019/2147)

RESOLUCIÓ de 20 de febrer de 2019, de la Direcció General de Medi Natural i d'Avaluació Ambiental, per la qual s'ordena la publicació de la declaració d'impacte ambiental corresponent a l'expedient 144/17-AIA Buñol.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8508

Data del DOGV
:   18-03-2019

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2019/2147

CVE


Data del document
:   20-02-2019

Organisme emissor
:   Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * [Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural](javascript:void(0))
    * [Buñol](javascript:void(0))
    * [impacte ambiental](javascript:void(0))

RESOLUCIÓ de 20 de febrer de 2019, de la Direcció General de Medi Natural i d'Avaluació Ambiental, per la qual s'ordena la publicació de la declaració d'impacte ambiental corresponent a l'expedient 144/17-AIA Buñol. [2019/2147]  
De conformitat amb l'article 41.3 de la Llei 21/2013, de 9 de desembre, d'avaluació ambiental, el qual estableix la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana de la declaració d'impacte ambiental, resolc:  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana la declaració d'impacte ambiental corresponent a l'expedient 144/17-AIA Buñol.  
  
  
«Declaració d'impacte ambiental  
Expedient: 144/2017-AIA.  
Títol: Projecte de modificació substancial de l'AAI de planta de fabricació de ciment a Bunyol.  
Promotor: Cemex España Operaciones, SLU, 49/AAI/CV.  
Òrgan substantiu: Direcció General del Canvi Climàtic i Qualitat Ambiental (48/11 IPPC).  
Localització: carretera A-3 Madrid-València, km 307, terme municipal Buñol (València).  
NIMA: 4600008098.  
  
Antecedents  
Cemex España Operaciones, SLU (Cemex), explota una indústria de fabricació de clínquer i ciment, en el terme municipal de Buñol (València). Aquesta instal·lació està en funcionament des dels anys 70, amb successius titulars.  
L'any 2004, a causa de l'entrada en vigor de la Llei 16/2002, d'1 de juliol, es va sol·licitar l'autorització ambiental integrada (d'ara en avant, AAI) de la planta existent (expedient 66/04 IPPC). En el si d'aquest tràmit, es va sotmetre el projecte d'AAI a avaluació d'impacte ambiental, i es va emetre en data 7 de novembre de 2005, per la Direcció General de Gestió del Medi Natural, la declaració d'impacte ambiental del projecte (DIA de l'expedient 105/2005-AIA). Mitjançant Resolució de 22 de novembre de 2006, de la Direcció General de Qualitat Ambiental, es va atorgar l'AAI de la instal·lació (número 49/AAI/CV).  
  
Com a matèria primera de procés s'empren materials calcaris i argilencs, als quals s'addicionen altres materials (algeps, fluorita, correctors de fèrric i silícic, alúmina) per a aconseguir la composició desitjada. La planta disposa d'una pedrera pròpia de calcàries i margues (pedrera la Rabosera, avaluada ambientalment en expedient 286/2003-AIA i uns altres), molt pròxima i unida a planta mitjançant cintes transportadores, que cobreix part de les necessitats de matèria primera. La resta prové de pedreres externes. Es disposa de línies de molta, homogeneïtzació i emmagatzematge de matèries primeres (cru) en sitges, per a alimentar el procés.  
L'activitat productiva s'organitza en dues línies: ciment gris i ciment blanc. El forn DOPOL de ciment gris, es va autoritzar per a una capacitat de 3.800 t/dia. La línia de ciment blanc, amb dos forns LEPOLD I i LEPOLD II, es va autoritzar amb una capacitat de 2.410 t/dia. Els forns treballen a una temperatura compresa entre 1.400 °C i 1.500 °C. El producte obtingut en els forns és el clínquer, que una vegada refredat, s'emmagatzema en sitges. Es disposa de dos molins de boles per a trituració del clínquer. Després de la molta i mescla amb algeps o altres additius (segons la qualitat o tipus desitjat), s'obté el ciment, que s'emmagatzema en sitges per a la seua expedició a granel o ensacat.  
Com a combustible principal en els forns s'empra coc de petroli. Es rep en camions al parc de combustible. El coc es tritura mitjançant un molí de boles i es porta una tremuja metàl·lica per al seu dosatge i alimentació als forns. En l'arrencada dels forns, també s'empra fuel, que s'emmagatzema en un depòsit aeri.  
Com a combustibles de substitució s'incorporen residus, tant per la seua necessària eliminació (farines càrnies) com per l'interés en la disminució del consum de combustibles tradicionals (valorització energètica, R1). D'acord amb l'AAI de 2006, la coincineració de residus en la instal·lació es quantificava en:  
  
Combustibles de substitució 92.000 t/any Líquids o pastosos (RP)   
(14 06 03\*)  
(19 02 05\*)  
(19 02 08\*) 75.000 t/any  
 Farines càrnies (RNP)  
 (02 02 03) 17.000 t/any  
  
  
Taula 1.A. Valorització material R1 en 2006.  
  
Les característiques del procés, permeten igualment incorporar-hi determinats residus com a matèries primeres de substitució (valorització material, R5). D'ara en avant, RP s'emprarà per a designar els residus perillosos (el seu codi LER inclou un asterisc\*) i RNP, els residus no perillosos. En l'AAI atorgada en 2006, es va preveure:  
  
Matèries primeres de substitució 65.000 t/any Cendres volants de carbó   
(10 01 02) 60.000 t/any  
 Llots de terratzo (10 13 11) 5.000 t/any  
  
  
Taula 1.B. Valorització energètica R5 en 2006.  
  
  
Des de 2006 s'han escomés diverses modificacions no substancials de l'AAI, per a la millora del rendiment productiu i ambiental de l'activitat, i l'òrgan substantiu ha emés les oportunes resolucions. En particular, s'ha ampliat tant la tipologia de residus admissibles com a combustible i com a matèria primera de substitució (RP i RNP) com la quantitat a valorar en els diversos forns. A més de la quantitat màxima, s'estableix com a condició que el percentatge de substitució energètica dels RP no supere el 40 % del total de l'energia calorífica necessària en el procés; i que el percentatge màxim de substitució energètica total siga d'un 60 %. L'AAI vigent empara:  
  
Matèries primeres de substitució 262.000 t/any Cendres volants de carbó (10 01 02) 60.000 t/any  
 Llots de terratzo (10 13 11) 5.000 t/any  
 Altres residus no perillosos 197.000 t/any  
  
  
  
Taula 2.A. Valorització material R1 en l'actualitat  
  
Combustibles de substitució 115.000 t/any Líquids o pastosos (RP)   
(14 06 03\*)  
(19 02 05\*)  
(19 02 08\*) (1) màxim  
75.000 t/any  
 Farines càrnies (RNP)   
(02 02 03) 17.000 t/any  
 Uns altres RNP   
(19 12 10)  
(19 12 12) (1) des de  
23.000 t/any  
  
  
(1) La suma d'aquests dos valors serà menor o igual a 98.000 t/any.  
  
Taula 2.B. Valorització energètica R5 en l'actualitat.  
  
  
En el grup altres RNP (combustibles de substitució), s'inclou el combustible derivat de residus (CDR), que prové de la fracció resta del tractament mecànic de residus sòlids urbans o industrials, i està format bàsicament per una mescla de fustes, paper, cartó, plàstic i tèxtil. Per als combustibles líquids o pastosos (RP), el projecte també empra la denominació combustible líquid recuperat (CLR).  
  
La instal·lació compta així mateix amb les instal·lacions auxiliars necessàries per al seu funcionament.  
  
Descripció del projecte de modificació  
Proposta inicial (2011).  
En 2011, Cemex va sol·licitar la modificació de l'AAI. El projecte preveia, la construcció de tres noves instal·lacions:  
- Instal·lació d'enriquiment de l'oxigen de l'aire atmosfèric per a proveir a la instal·lació existent d'oxicombustió.  
- Instal·lació de trituració i valorització de residus sòlids per a produir combustibles alternatius.  
- Instal·lació d'assecatge tèrmic de llots humits de depuradora.  
Així mateix, es proposava la modificació de la tipologia i quantitat de matèries primeres de substitució i combustible de residus, que incloïa un extens llistat de RP i RNP.  
Proposta actual (2018).  
Atés el temps transcorregut, el projecte ha anat ajustant-se a les necessitats actuals de l'empresa: s'ha procedit a la inscripció en el registre industrial de la instal·lació d'emmagatzematge de productes químics i s'ha desestimat la instal·lació d'assecatge de llots de depuradora.  
  
S'aporten les dades de funcionament de la planta l'any 2017. El forn LEPOLD I no ha funcionat durant aqueix any. Les hores de funcionament dels altres forns han sigut d'un total de 8.551 h, de les quals el forn LEPOLD II acumula 6.252,8 h i el forn DOPOL 2.298,3 h. Tots dos tenen un rendiment similar, superior a 65 t de clínquer per cada hora de funcionament. El consum de coc va superar les 67.000 t i el de combustibles alternatius va ser pròxim a les 45.000 t.  
En l'actualitat, el forn LEPOLD II compta amb una torre d'intercanvi de ciclons de cinc etapes dotada de precalcinador i disposa d'una capacitat productiva de 1.845 t/d de ciment blanc. El forn DOPOL, té una capacitat productiva de 2.500 t/d de ciment gris. El forn LEPOLD I, de 710 t/d de capacitat, no està en ús actualment.  
  
Es pretén transformar el molí MC-III de ciment gris a ciment blanc. D'altra banda, els molins MC-I i MC-II es transformaran per a la producció de ciment gris, i aquesta actuació es completarà amb la instal·lació d'un nou transformador T5G i el tancament de la nau de clínquer.  
  
Entre els equips de més recent instal·lació per a millora del procés (MTD) es troba la planta d'enriquiment d'oxigen de l'aire atmosfèric per a proveir l'equip d'oxicombustió instal·lat i en funcionament (resolució de 13.12.2010). Així mateix, es refereix com a MTD la instal·lació d'un sistema d'abatiment de NOx per addició amoniacal posada en marxa en 2015.  
Es manté la quantitat de residus sotmesos a valorització material (operació de gestió tipus R5). Se sol·licita incloure en l'autorització RP consistents en terra i pedres contaminades (codis 17 05 03 i 19 13 01), generats en la mateixa instal·lació i subjectes a condicions d'admissibilitat relatives al contingut en clor i metalls pesants.  
  
Matèries primeres de substitució 262.000 t/any Cendres volants de carbó   
(10 01 02) 60.000 t/any  
 Llots de terratzo (10 13 11) 5.000 t/any  
 RP propis   
(17 05 03\* i 19 13 01\*)  
i altres RNP (caràcter mineral   
i metàl·lic) 197.000 t/any  
  
  
Tabla 3.A. Valorització material R5 en projecte.  
  
  
Se sol·licita autorització per a l'emmagatzematge, classificació i condicionament de RNP (operació de gestió tipus R12), mitjançant la instal·lació d'un sistema de trituració. Els residus gestionats seran de tipus plàstic, tèxtil, fusta i pneumàtics d'origen industrial (cap del capítol 20 de la LER). La capacitat de tractament estimada és de 135.000 t/any i el producte obtingut serà combustible derivat de residus (CDR, que quedarà identificat amb els codis LER 19 12 10 i 19 12 12), la valorització energètica dels quals es realitzarà en els forns.  
  
Condicionament   
de residus RNP 135.000 t/any  
 02 01 04 04 02 21 04 02 22   
 07 02 13 07 05 14 12 01 05   
 16 01 03 16 01 19 16 01 22   
 17 02 01 17 02 03   
  
  
Taula 3.B. Tractament de residus R12 en projecte.  
  
  
Es proposa actualitzar el llistat de residus que se sotmeten a valorització energètica en els forns (operació de gestió tipus R1), sempre que complisquen determinades condicions d'admissibilitat, entre aquestes, un poder calorífic inferior suficient (PCI).  
- Respecte als RNP, es proposa incloure noves tipologies de residus gestionats (de l'ordre de 53 nous codis LER) i augmentar el valor límit de substitució energètica total fins al 90 %, mitjançant l'ús de CDR i altres residus.  
- Respecte a l'ús de RP com a combustible, es mantindrien els valors de substitució autoritzats, expressats en percentatge màxim de substitució (40 %) d'energia calorífica de procés. No obstant això, es renuncia a la gestió de llots de tractament fisicoquímic (19 02 05\*) i es proposa una reducció progressiva en el seu ús des de la quantitat autoritzada (75.000 t/any) fins a una quantitat màxima de 35.000 t/any.  
  
Combustibles de substitució 260.000 t/any Líquids o pastosos (RP)   
(14 06 03\*)  
CLR (19 02 08\*) 35.000 t/any  
 Farines càrnies (RNP) (02 02 03) 17.000 t/any  
 CDR (19 12 10 i 19 12 12)  
Uns altres RNP (segons llistat de projecte) Resta fins al total  
  
  
Taula 3.C. Valorització energètica R1 en projecte  
  
  
Tramitació administrativa  
El maig de 2011, el Servei de Prevenció i Control Integrat de la Contaminació (d'ara en avant, SPCIC) va comunicar l'inici de la tramitació d'un procediment de modificació substancial de l'AAI (expedient 48/11 IPPC), d'acord amb el Decret 127/2006 i la Llei 2/2006, de 5 de maig. Aquest escrit adjuntava:  
- Projecte bàsic d'autorització ambiental integrada. Inclou memòria tècnica i annexos.  
- Estudi d'impacte ambiental i document de síntesi.  
- Sol·licitud d'informe de compatibilitat urbanística.  
- Plans i documentació complementària.  
Iniciat expedient de consulta (referència 135/2011-AMB), mitjançant informe de 15 de juliol de 2011, de l'àrea d'avaluació ambiental, es va concloure que la modificació plantejada no suposava nous impactes als ja avaluats ambientalment, i que els condicionants de la DIA continuaven sent vàlids i plenament aplicables. L'SPCIC, va procedir a realitzar la informació pública de l'expedient, mitjançant anunci en el DOGV. Les al·legacions rebudes es refereixen a les condicions de funcionament de la instal·lació; queden esmenades aquestes qüestions mitjançant les mesures correctores aplicades i les condicions establides en la mateixa autorització.  
Amb data 16 de febrer de 2017, l'SPCIC va remetre nova consulta a aquest òrgan ambiental, a causa del contingut i sentit de la sentència del Tribunal Suprem de 3 de maig de 2016 (recurs de cassació 2015/2014), de la qual s'incloïa còpia. Aquesta sentència es refereix a una instal·lació anàloga a la considerada (una fàbrica de ciment), que no va ser sotmesa a avaluació d'impacte ambiental, malgrat aconseguir mitjançant successives ampliacions una capacitat de valorització de residus superior a 100 tones diàries.  
Mitjançant informe de 22 de març de 2017, aquest òrgan ambiental va informar que l'actuació prevista (modificació de l'AAI), d'acord amb el criteri adoptat en la sentència, constituiria un projecte sotmés a avaluació d'impacte ambiental. S'informava així mateix de la informació necessària per a completar l'expedient d'avaluació d'impacte ambiental.  
Amb data 5 de juliol de 2017, es va rebre de l'SPCIC nova documentació, que incloïa:  
- Documentació del promotor en contestació a l'informe esmentat.  
- Al·legacions presentades en el tràmit d'informació pública.  
- Escrit de desistiment d'assecador de llots, presentat el maig de 2012.  
Amb data 31 d'agost de 2017, aquest òrgan ambiental va emetre un nou informe, en què assenyalava les manques detectades en la documentació aportada, per a poder iniciar l'avaluació d'impacte ambiental del projecte.  
Amb data 11 de desembre de 2017, l'SPCIC va formular un nou escrit de consulta, i va aportar nova documentació:  
- Addenda aclaridora per a la sol·licitud de modificació substancial de l'autorització ambiental integrada.  
- Addenda aclaridora a l'estudi d'impacte ambiental.  
- Document de síntesi.  
Iniciat el present expedient d'avaluació d'impacte ambiental (144/2017-AIA), es va informar en data 4 de gener de 2018, de la necessitat que el promotor abordara amb major profunditat l'anàlisi de l'ampliació i la seua afecció ambiental potencial.  
Amb data 7 de març de 2018, es van rebre de l'SPCIC sengles addendes (tècnica i ambiental) que amb l'objecte d'actualitzar la informació i adaptar-la a la realitat de la instal·lació, descriuen el projecte final:  
- Memòria de la sol·licitud de MS de l'AAI, annexos, plànols i resum no tècnic.  
- Memòria de l'estudi d'impacte ambiental de la MS de l'AAI, annexos, plànols i document de síntesi.  
Amb data 14 de març de 2018, aquest òrgan ambiental va informar de la suficiència de la informació presentada, sense perjudici de la necessitat de comptar amb el resultat de la fase d'informació pública i consultes del projecte, tenint en compte la nova documentació aportada.  
Amb data 24 d'agost de 2018, l'SPCIC ha remés el resultat de la (segona) informació pública del projecte i les al·legacions presentades, així com la resposta a aquestes, elaborada pel promotor, sol·licitant que es procedisca a l'emissió de la declaració d'impacte ambiental. S'inclou també informació en matèria de sòls contaminats. Les al·legacions, prop de 200, tenen un contingut anàleg i refereixen (en resum): deficiències de l'estudi d'emissió de dioxines i uns altres contaminants (PCDD, PCDF, PASH); discrepàncies amb els VLE proposats per Cemex en relació amb les MTD en general i en particular per a NOx, PCDD/F, SO2, NEA; adaptació a les conclusions sobre MTD sectorial; manca d'informe de situació del sòl i les aigües subterrànies; insuficiència de l'estudi d'alternatives; discrepància amb les dades de partida de l'anàlisi (instal·lació autoritzada); impactes sobre la salut; risc associat a l'emmagatzematge de combustible líquid residual; existència d'emmagatzematge de materials a granel a l'aire lliure; procedència dels residus incinerats; interés econòmic en l'ús de residus com a combustible. També s'inclou una moció de l'Ajuntament de Chiva, en què sol·licita que no es concedisca l'AAI.  
Amb data 14 de novembre de 2018, el SPCIC remet còpia completa de l'al·legació presentada per Ecologistes en Acció, que analitza la informació inclosa en l'expedient i aporta informació contrària als postulats de la primera, sobre la base de l'anàlisi pròpia de dades extretes d'informes diversos (registre d'emissions, informació relativa a salut pública i epidemiologia, emissions associades a diverses tecnologies, macro i microeconomia), així com de la normativa en matèria mediambiental o d'indústria i fins i tot proposa els VLE que han d'exigir-se sobre la base de l'anàlisi de les MTD i inclou dos informes d'elaboració pròpia sobre incineració de residus. Amb data 4 de desembre de 2018, l'SPCIC ha remés còpia de la resposta a l'al·legació esmentada, en la part omesa anteriorment.  
  
Consideracions ambientals  
La nova AAI contempla la instal·lació en el seu conjunt, d'acord amb la seua configuració final. L'avaluació d'impacte ambiental que s'aborda en el present expedient té per objecte les instal·lacions i processos que constitueixen una modificació respecte al projecte avaluat en 2005, estimant els efectes ambientals significatius derivats de les actuacions previstes (situació futura després de la modificació).  
L'estudi d'impacte ambiental exposa la situació actual (afeccions ambientals associades al funcionament de la planta), prenent com a base el projecte analitzat en 2005 (DIA de 2005). Es tracta d'una instal·lació existent i en funcionament que es localitza en sòl urbà industrial (413.029 m²). L'àmbit analitzat és el que envolta la planta, sense que es proposen alternatives d'emplaçament, ja que les modificacions es realitzen sobre les mateixes instal·lacions. La zona que alberga la planta té un elevat grau d'antropització, es caracteritza per la presència de diverses pedreres, l'autovia a Madrid A-3 (que constitueix un eix principal de comunicació), l'antiga N-3 i diversos vials d'accés a la població, el ferrocarril d'alta velocitat i multitud d'actuacions industrials en les seues ribes. A l'est de la planta, s'emplaça un polígon industrial que alberga empreses de fabricació d'elements de formigó, gravera, pedrera d'àrids i altres indústries associades al sector de la construcció. Al sud-oest de la planta se situa el nucli urbà de Buñol (a un quilòmetre de distància), separat de la planta cimentera per la A-3 i pel polígon industrial adjacent al nucli de població. El sud-est de l'àmbit analitzat està dominat per l'ús agrícola, mentre que al nord i a l'oest, predomina el sòl forestal i presenta una orografia muntanyenca. No s'observa en l'entorn la presència d'elements sensibles que puguen veure's afectats per l'actuació. La planta no està afectada per riscos naturals rellevants.  
  
Cemex disposa d'una estació de mesura de qualitat de l'aire, incorporada a la xarxa valenciana de qualitat de l'aire. Considerant com a direcció més desfavorable per a la dispersió dels contaminants, aquella que uneix la cimentera i la població de Buñol (element sensible més pròxim no apantallat per l'orografia del terreny), està situada al nord del nucli urbà, entre aquest i la planta. Els mesuraments es corresponen amb valors d'immissió, per la qual cosa el nivell obtingut no està associat a una única font emissora, a diverses activitats de l'entorn (pedreres -partícules-, trànsit de la A-3 -partícules, NOx, Sox-) i fins i tot focus més allunyats (activitat industrial de la conca mediterrània -O3 troposfèric-). D'acord amb les dades històriques d'aquesta estació, no se superen els valors límit legislats per als contaminants mesurats (SO2, NO2, PM10, CO i O3 troposfèric), per la qual cosa es pot estimar que l'activitat de la cimentera, considerada individualment, no té una afecció negativa significativa sobre la qualitat de l'aire a què queda exposada la població.  
  
Entre les actuacions escomeses, destaca la instal·lació d'enriquiment de l'oxigen de l'aire atmosfèric per a proveir l'equip d'oxicombustió. Es tracta d'una mesura de millora ambiental de la instal·lació, ja que augmenta l'eficiència de la combustió, reduint la quantitat de combustible necessària i per tant l'emissió de CO2 respecte al procés tradicional. Disminueix al seu torn l'emissió de Nox.  
La instal·lació de l'equip de desnitrificació mitjançant NH3, incideix igualment en la disminució de NOx en els gasos d'eixida dels forns. Realitzats mesuraments, s'ha comprovat que no se superen els VLE relatius a NH3.  
El disseny del procés incorpora la recirculació dels gasos del forn en un bescanviador per al calfament de l'aire d'alimentació. Els cremadors disposen de canals dissenyats per a l'òptima combustió dels combustibles.  
La nova instal·lació de classificació, reciclatge i trituració de residus no perillosos (d'ara en avant, RNP) per a preparació de combustible sòlid recuperat (CDR, obtingut mitjançant operació de gestió tipus R12), té per objecte el condicionament de residus que presenten dificultats de valorització (per no haver-hi una xarxa desenvolupada de gestió d'aquests o per la seua heterogeneïtat) però tenen un poder calorífic que permet la seua valorització energètica (vegeu taula 3.B).  
Una altra de les modificacions sol·licitades (vegeu taula 3.C), es refereix a l'ampliació dels residus que es valoren (operació de gestió tipus R1) i l'increment del percentatge de substitució energètica. Es proposa un llistat de l'ordre de 53 codis LER addicionals als ja autoritzats (cap de la categoria 20), tant RNP (en la seua majoria) com RP. Si bé es disposa d'autorització en vigor per a la valorització energètica de fins a 75.000 t/any de RP (que correspondrien amb un percentatge de substitució energètica del 40 %), es proposa la reducció progressiva d'aquesta quantitat fins a les 35.000 t/any. Respecte al percentatge de substitució energètica màxim (incloent-hi RP i RNP), es proposa aconseguir el 90 % del total (estimat en 260.000 t/any de RNP i RP conjuntament).  
El combustible líquid de residus (CLR) està constituït per una mescla de residus líquids o pastosos de caràcter perillós realitzada per gestors autoritzats conforme a una composició i característiques (definides pel promotor) que asseguren l'homogeneïtat de la mescla. Conté hidrocarburs, alcohols, èsters, cetones, resines, adhesius, olis, terpens (compostos orgànics aromàtics i alifàtics), etc., les propietats físiques i químiques dels quals permeten la seua combustió en el forn en condicions de seguretat i amb suficient poder calorífic (PCI). S'estableixen els paràmetres d'acceptació del CLR, els quals exclouen aquells que presenten, en particular: alt contingut en halògens; concentració de PCB major a 50 ppm; productes infecciosos, explosius, lacrimògens, corrosius, radioactius; productes incompatibles que puguen reaccionar entre ells; productes que emeten gasos tòxics en contacte amb l'aire, aigua o àcids; residus de plaguicides halogenats; productes que tinguen alguna prohibició legal o reglamentària per a la combustió en forns de cimentera.  
L'ús de combustibles alternatius, sempre que es tracte de residus que no poden sotmetre's a altres formes prioritàries de gestió (d'acord amb la jerarquia establida en la Directiva Marc 2008/98/CE) i el procés es desenvolupe dins dels paràmetres regulats, constitueix una alternativa millor que la seua destinació a abocador. D'acord amb les dades aportades per a l'any 2017, s'estima que amb el percentatge de valorització energètica aconseguit (prop del 25 %), s'ha evitat l'emissió de més de 35.000 t CO2 a l'atmosfera i s'han estalviat 21.196 t equivalents de coc.  
  
La instal·lació ja té autorització per a la combustió de residus, incloent-hi residus de característiques similars als que es pretén introduir. Els paràmetres de funcionament d'un forn de clínquer (temperatura i temps de residència) minimitzen les afeccions associades a la combustió (emissió de contaminants a l'atmosfera). En particular, en el forn se superen els requisits exigits a les plantes de valorització de residus per a garantir la destrucció de dioxines i furans (temperatura superior a 850 °C i temps de residència superior a 2 s) amb una elevada eficiència (superior al 99,99 %).  
A més dels paràmetres del procés, és necessari el control de les emissions a l'atmosfera de forma contínua. La planta, té implantat i certificat un sistema de gestió mediambiental (SGM), que inclou procediments i instruccions relatives a situacions anormals o anòmales de funcionament. En particular, es controlen els paràmetres de funcionament del forn i es disposa d'un sistema automàtic de control de la temperatura del forn, que impedeix que es dosen residus com a combustible si la temperatura és inferior a 850 °C.  
Les ximeneres dels forns constitueixen el principal focus d'emissió de gasos a l'atmosfera de la planta. Els mesuraments realitzats dels gasos emesos, mostren el compliment dels límits establits i en particular, llancen valors reduïts (menors al 10 % del VLE) de concentració de dioxines i furans. No obstant això, per a assegurar el compliment dels VLE i evitar la generació de compostos de difícil control o tractament, es proposa definir els criteris d'admissibilitat dels residus que s'empren com a combustible de substitució:  
- Residus perillosos: homogeneïtat; PCI mínim de 1.500 Kcal/kg; limitar el contingut en halògens totals (expressat com Cl, inferior al 2 %), en HG (inferior a 100 ppm), en metalls pesants (Cd+Tl+Hg inferior a 100 ppm i totals inferior a l'1 %), absència de PCB (inferior a 50 ppm), fluor (inferior a l'1 %), sofre (inferior al 6 %).  
- Per a RP i RNP: excloure els residus explosius (HP1), comburents (HP2), cancerígens (HP7), infecciós (HP9), tòxic per a la reproducció (HP10), mutagènic (HP11); excloure els residus que alliberen gas de toxicitat aguda (HP12), sensibilitzant (HP13) i ecotòxic (HP14); excloure els residus hospitalaris, infecciosos i citostàtics; excloure els residus radioactius, explosius, els susceptibles de reaccionar i formar mescles o valors tòxics; excloure residus amb PCB.  
Aquests criteris constitueixen una mesura preventiva que obligarà a rebutjar aquelles característiques associades a perillositat física (explosius) o sanitària (cancerígens, ecotòxics, radioactius, mutagènics, entre altres).  
S'aporta una anàlisi de les emissions a l'atmosfera de la instal·lació entre els anys 2009 i 2015, tenint en compte la major o menor quantitat de combustibles alternatius emprats. No s'observa relació directa entre la variació de combustible i la variació en les emissions dels principals contaminants, incloent-hi metalls pesants. De l'anàlisi de les dades estadístiques recopilades i relacionant la quantitat de combustible alternatiu i la concentració de contaminants en les emissions dels forns, es conclou la reducció de CO i COT, de NOx i la inexistència de correlació amb altres contaminants.  
Respecto al material particulat, hi ha en la planta focus puntuals (corrents canalitzats als filtres i fonts disperses emmagatzematge i transport de materials). Per a evitar que la pols passe a l'ambient, totes les màquines treballen en depressió i es tracten els corrents d'aire en els filtres. A més, s'han incorporat instal·lacions auxiliars reductores de l'altura de caiguda del material pulverulent i es disposa d'un camió aspirador per a neteja de vessaments.  
El focus canalitzat amb valors d'emissió de partícules més elevats és el molí de coc; s'indica que s'han corregit els nivells detectats. Les instal·lacions d'emmagatzematge i molta de coc, materials i producte, compten amb mesures preventives (confinament i tancament) i correctores (filtres i separadors) per a evitar la dispersió de material pulverulent. La pols recollida en els filtres, així com el recollit en la neteja, es recircula al procés (MTD).  
Respecte a les fonts disperses, cal considerar que hi ha nombrosos focus addicionals en l'entorn (pedreres, indústries), per la qual cosa el control d'aquestes (mesures d'immissió) es veu influït per les emissions alienes.  
En tots els focus es realitza el manteniment periòdic de les mesures preventives instal·lades. Es disposa d'equips de mesurament en continu de les emissions dels forns i opacímetre en els molins. Els controls realitzats per entitat acreditada, mostren el compliment dels VLE de l'AAI. No s'estimen canvis rellevants en els efectes sobre l'atmosfera derivats de les actuacions descrites.  
Es compta amb mesures correctores per a limitar el soroll que emeten els equips: silenciadors, aïllament, apantallament arbori. Els mesuraments realitzats (auditoria acústica) estan influïts per fonts de soroll externes (altres activitats i l'autovia); no obstant això, es compleixen els objectius de qualitat.  
Les actuacions proposades no modifiquen el consum d'aigua en la instal·lació ni la generació d'aigües residuals sanitàries o industrials de procés. S'empren sistemes d'aspiració en sec per a la neteja de les instal·lacions, per la qual cosa no es generen aigües residuals de neteja.  
La instal·lació compta amb xarxa de recollida de pluvials i basses d'emmagatzematge. La vulnerabilitat d'aqüífers és mitjana. En les basses es produeix la decantació de sòlids i evaporació atmosfèrica, així mateix s'empra per al reg de vials i de la pedrera com a mesura preventiva de la dispersió de terres. Periòdicament, es buiden els llots decantats.  
Mitjançant anàlisi de situació del sòl i les aigües subterrànies, es va detectar la presència de contaminants en concentració superior als nivells de referència establits en el Reial decret 9/2005 (TPH) i en les normes de referència aprovades a Catalunya (metalls pesants) per al sòl, per la qual cosa l'òrgan competent en la matèria va sol·licitar l'elaboració d'una anàlisi quantitativa de riscos (ACR). Cal assenyalar que no s'ha detectat en l'emplaçament la presència d'aigua subterrània, sobre la base de les mesures aportades pel piezòmetre situat a més de 28 m de profunditat. L'avaluació del risc, segons s'exposa en l'ACR, quantifica el risc potencial per als usuaris de les instal·lacions i s'aborda des d'un punt de vista altament conservador. En la zona no pavimentada de l'entorn de l'apilament de sulfurs de ferro (pirita), s'han detectat valors de concentració d'arsènic que podrien suposar un risc per als treballadors per la via d'exposició del contacte directe, per la qual cosa l'informe recomana la retirada del focus d'afecció (materials presents en aquesta zona) o el cobriment mitjançant solera o terra vegetal, com a mesura suficient per a disminuir el risc a nivells acceptables per a la salut dels treballadors. Això sense perjudici de les mesures derivades de la normativa en matèria de prevenció de riscos laborals.  
  
La gestió dels residus de planta després de l'ampliació és anàloga a l'actual, compta amb zones específiques i adaptades per a emmagatzemar-los. La planta compta amb un pla de minimització, com a part de la seua SGM, amb mesures com ara: control periòdic dels olis lubrificants per a allargar la seua vida útil i reutilització en equips amb menor exigència; ús de safates sota els bidons per a recollida de vessaments en lloc de material absorbent; canvi en la tipologia dels dissolvents, instal·lació de dosificadors i reutilització; reintroducció en el procés de material recollit en els filtres i valorització material terres contaminades.  
  
A manera de resum, la modificació proposada no s'estima que genere canvis rellevants en el consum de recursos naturals, en la generació de residus, o en els abocaments de la planta. Els canvis més rellevants podrien produir-se sobre les emissions a l'atmosfera dels forns de clínquer. Tenint en compte els paràmetres de funcionament dels forns esmentats i els criteris d'admissibilitat de residus, no s'estima que els efectes derivats generen impactes ambientals negatius rellevants.  
  
El programa de vigilància ambiental, a fi de controlar l'adequada aplicació de les mesures preventives i correctores, estableix els paràmetres de control de la instal·lació. En particular, en relació amb les emissions a l'atmosfera, es proposa el programa d'autocontrol (paràmetres a controlar i periodicitat del mesurament), d'acord amb el contingut de l'AAI. Així mateix, es controlaran les variables meteorològiques i els nivells de qualitat de l'aire. S'indiquen també les tasques de control a realitzar en relació amb altres aspectes ambientals (qualitat del sòl, gestió de residus, sorolls, etc.).  
  
Consideracions jurídiques  
El projecte de modificació de l'AAI de planta de fabricació de clínquer en forns rotatoris i ciment per molta, com que preveu una ampliació de la capacitat de producció major a 500 t/d (respecte al projecte avaluat en 2005), constitueix un supòsit d'avaluació d'impacte ambiental ordinària, d'acord amb les previsions de la Llei 21/2013, de 9 de desembre (article 7.1, en concordança amb l'epígraf 4.h. 1r i 2n de l'annex I).  
L'article 13 del Decret 158/2015, de 18 de setembre, del Consell, pel qual s'aprova el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, modificat pel Decret 80/2016, d'1 de juliol, pel Decret 73/2017, de 2 de juny i pel Decret 181/2018, de 5 d'octubre, atribueix a la Direcció General de Medi Natural i d'Avaluació Ambiental la competència en matèria d'avaluació ambiental estratègica i de projectes.  
  
Per tot això, es redacta la següent:  
  
Declaració d'impacte ambiental  
  
Primer  
Estimar acceptable, als sols efectes ambientals i sense perjudici de l'obtenció prèvia de les autoritzacions sectorials que li siguen aplicables, el projecte de modificació de l'AAI de la planta de fabricació de clínquer i ciment que explota Cemex España Operaciones, SLU, en el terme municipal de Buñol (València), sempre que es desenvolupe d'acord amb les previsions del projecte, de l'estudi d'impacte ambiental i altra documentació que hi ha en l'expedient, i amb les condicions següents:  
1. El llistat definitiu de residus admissibles quedarà limitat per l'abast de l'autorització ambiental integrada, entre els proposats pel promotor segons la documentació aportada a aquest òrgan. Es podran incloure uns altres codis LER que l'òrgan competent considere susceptibles d'autorització, sempre que la seua inclusió no comporte la modificació substancial del projecte avaluat i no responga a supòsits en els quals s'exigisca la tramitació d'un procediment d'avaluació ambiental d'acord amb la legislació sectorial vigent.  
2. Els criteris d'admissibilitat de residus proposats pel promotor i inclòs en la part expositiva de la present resolució, són determinants de la viabilitat ambiental del funcionament de la planta en les condicions proposades. Per a això, es disposarà de la informació relativa a la traçabilitat dels residus gestionats, tant en origen (extern o propi), quantitat (consum horari en els forns -R1-, tones tractades -R12-), com característiques (acreditant el poder calorífic inferior i l'absència dels riscos limitadors HP).  
3. En la zona d'apilament de pirita, s'adoptaran mesures correctores adequades (eliminació del sòl contaminat o cobriment mitjançant solera o terra vegetal) per a disminuir el risc sobre els treballadors per la via del contacte directe a causa de la presència de metalls pesants (principalment arsènic).  
4. Es disposarà de les dades relatives al consum horari de combustible en els forns (tradicionals i alternatius) i la seua caracterització (PCI), a fi de relacionar aquests valors amb els nivells d'emissió a l'atmosfera dels diferents contaminants. Qualsevol modificació de la instal·lació que constituïsca un supòsit d'avaluació d'impacte ambiental, incorporarà aquesta informació degudament analitzada.  
  
5. Les accions incloses en el programa de vigilància i seguiment ambiental hauran de documentar-se, a l'efecte d'acreditar l'adopció i execució de les mesures preventives i correctores proposades i la comprovació de la seua eficàcia.  
6. Qualsevol modificació o ampliació del projecte presentat, haurà de ser comunicada a l'òrgan ambiental competent que establirà, si escau, l'aplicació de noves mesures correctores.  
  
Segon  
Notificar a les persones interessades que contra la present resolució, per ser un acte de tràmit, no es pot interposar cap recurs; sense perjudici dels que, si escau, pertoquen en via administrativa i judicial enfront de l'acte pel qual s'autoritza el projecte, d'acord amb el que es disposa en l'article 41.4 de la Llei 21/2013.  
  
Tercer  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana la present declaració d'impacte ambiental, d'acord amb el que es disposa en l'article 41.3 de la Llei 21/2013.  
  
Quart  
La present declaració d'impacte ambiental perdrà la seua vigència i cessarà en la producció dels efectes que li són propis si no s'ha començat l'execució del projecte en el termini màxim de quatre anys des de la publicació, d'acord amb el que es disposa en l'article 43 de la Llei 21/2013.  
  
València, 20 de desembre de 2018.- El director general de Medi Natural i d'Avaluació Ambiental: Antoni Marzo i Pastor.»  
  
València, 20 de febrer de 2019.- El director general de Medi Natural i d'Avaluació Ambiental: Antoni Marzo i Pastor.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 8508, del 18-03-2019 (2019/2147)

RESOLUCIÓN de 20 de febrero de 2019, de la Dirección General de Medio Natural y de Evaluación Ambiental, por la que se ordena la publicación de la declaración de impacto ambiental correspondiente al expediente 144/17-AIA Buñol.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   8508

Fecha DOGV
:   18-03-2019

Sección del DOGV
:   III. ACTOS ADMINISTRATIVOS - C) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2019/2147

CVE


Fecha del documento
:   20-02-2019

Organismo emisor
:   Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural

Tipo de documento
:   Resolución

Descriptores 

:   * [Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural](javascript:void(0))
    * [Buñol](javascript:void(0))
    * [impacto ambiental](javascript:void(0))

RESOLUCIÓN de 20 de febrero de 2019, de la Dirección General de Medio Natural y de Evaluación Ambiental, por la que se ordena la publicación de la declaración de impacto ambiental correspondiente al expediente 144/17-AIA Buñol. [2019/2147]  
De conformidad con el artículo 41.3 de la Ley 21/2013, de 9 de diciembre, de evaluación ambiental, el cual establece la publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana de la declaración de impacto ambiental, resuelvo:  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana la declaración de impacto ambiental correspondiente al expediente 144/17-AIA Buñol.  
  
«Declaración de impacto ambiental  
Expediente: 144/2017-AIA.  
Título: Proyecto de modificación sustancial de la AAI de planta de fabricación de cemento en Buñol.  
Promotor: Cemex España Operaciones, SLU, 49/AAI/CV.  
Órgano sustantivo: Dirección General del Cambio Climático y Calidad Ambiental (48/11 IPPC).  
Localización: carretera A-3 Madrid-València, km 307, término municipal Buñol (Valencia).  
NIMA: 4600008098.  
  
Antecedentes  
Cemex España Operaciones, SLU (Cemex), explota una industria de fabricación de clínker y cemento, en el término municipal de Buñol (Valencia). Dicha instalación, está en funcionamiento desde los años 70, con sucesivos titulares.  
En el año 2004, debido a la entrada en vigor de la Ley 16/2002, de 1 de julio, se solicitó la autorización ambiental integrada (en adelante, AAI) de la planta existente (expediente 66/04 IPPC). En el seno de dicho trámite, se sometió el proyecto de AAI a evaluación de impacto ambiental, emitiéndose en fecha 7 de noviembre de 2005, por la Dirección General de Gestión del Medio Natural, la declaración de impacto ambiental del proyecto (DIA del expediente 105/2005-AIA). Mediante Resolución de 22 de noviembre de 2006, de la Dirección General de Calidad Ambiental, se otorgó la AAI de la instalación (número 49/AAI/CV).  
Como materia prima de proceso se emplean materiales calizos y arcillosos, a los cuales se adicionan otros materiales (yeso, fluorita, correctores de férrico y silícico, alúmina) para lograr la composición deseada. La planta dispone de una cantera propia de calizas y margas (cantera La Rabosera, evaluada ambientalmente en expediente 286/2003-AIA y otros), muy próxima y unida a planta mediante cintas transportadoras, que cubre parte de las necesidades de materia prima. El resto proviene de canteras externas. Se dispone de líneas de molienda, homogeneización y almacenaje de materias primas (crudo) en silos, para alimentar el proceso.  
La actividad productiva se organiza en dos líneas: cemento gris y cemento blanco. El horno DOPOL de cemento gris, se autorizó para una capacidad de 3.800 t/día. La línea de cemento blanco, con dos hornos LEPOLD I y LEPOLD II, se autorizó con una capacidad de 2.410 t/día. Los hornos trabajan a una temperatura comprendida entre 1.400 ºC y 1.500 ºC. El producto obtenido en los hornos es el clínker, que una vez enfriado, se almacena en silos. Se dispone de dos molinos de bolas para trituración del clinker. Tras la molienda y mezcla con yeso u otros aditivos (según la calidad o tipo deseado), se obtiene el cemento, que se almacena en silos para su expedición a granel o ensacado.  
Como combustible principal en los hornos se emplea coque de petróleo. Se recibe en camiones en el parque de combustible. El coque se tritura mediante un molino de bolas y se lleva una tolva metálica para su dosificación y alimentación a los hornos. En el arranque de los hornos, también se emplea fuel oil, que se almacena en un depósito aéreo.  
Como combustibles de sustitución se incorporan residuos, tanto por su necesaria eliminación (harinas cárnicas) como por el interés en la disminución del consumo de combustibles tradicionales (valorización energética, R1). De acuerdo con la AAI de 2006, la coincineración de residuos en la instalación se cuantificaba en:  
  
Combustibles de sustitución 92.000 t/año Líquidos o pastosos (RP)   
(14 06 03\*)  
(19 02 05\*)  
(19 02 08\*) 75.000 t/año  
 Harinas cárnicas (RNP)   
(02 02 03) 17.000 t/año  
  
  
Tabla 1.A. Valorización material R1 en 2006.  
  
Las características del proceso, permiten igualmente incorporar determinados residuos como materias primas de sustitución (valorización material, R5). En adelante, RP se empleará para designar los residuos peligrosos (su código LER incluye un asterisco\*) y RNP, los residuos no peligrosos. En la AAI otorgada en 2006, se contempló:  
  
Materias primas de sustitución 65.000 t/año Cenizas volantes de carbón   
(10 01 02) 60.000 t/año  
 Lodos de terrazo (10 13 11) 5.000 t/año  
  
  
Tabla 1.B. Valorización energética R5 en 2006.  
  
  
Desde 2006 se han acometido diversas modificaciones no sustanciales de AAI, para la mejora del rendimiento productivo y ambiental de la actividad, emitiendo el órgano sustantivo las oportunas resoluciones. En particular, se ha ampliado tanto la tipología de residuos admisibles como combustible y como materia prima de sustitución (RP y RNP) como la cantidad a valorizar en los diversos hornos. Además de la cantidad máxima, se establece como condición que el porcentaje de sustitución energética de los RP no supere el 40 % del total de la energía calorífica necesaria en el proceso; y que el porcentaje máximo de sustitución energética total sea de un 60 %. La AAI vigente ampara:  
  
Materias primas de sustitución 262.000 t/año Cenizas volantes de carbón  
 (10 01 02) 60.000 t/año  
 Lodos de terrazo (10 13 11) 5.000 t/año  
 Otros residuos no peligrosos 197.000 t/año  
  
  
  
Tabla 2.A. Valorización material R1 en la actualidad  
  
Combustibles de sustitución 115.000 t/año Líquidos o pastosos (RP) (  
14 06 03\*)  
(19 02 05\*)  
(19 02 08\*) (1) máximo  
75.000 t/año  
 Harinas cárnicas (RNP)   
(02 02 03) 17.000 t/año  
 Otros RNP   
(19 12 10)  
(19 12 12) (1) desde  
23.000 t/año  
  
  
(1) La suma de estos dos valores será menor o igual a 98.000 t/año.  
  
Tabla 2.B. Valorización energética R5 en la actualidad.  
  
  
En el grupo otros RNP (combustibles de sustitución), se incluye el combustible derivado de residuos (CDR), que proviene de la fracción resto del tratamiento mecánico de residuos sólidos urbanos o industriales, y está formado básicamente por una mezcla de maderas, papel, cartón, plástico y textil. Para los combustibles líquidos o pastosos (RP), el proyecto también emplea la denominación combustible líquido recuperado (CLR).  
La instalación cuenta asimismo con las instalaciones auxiliares necesarias para su funcionamiento.  
  
Descripción del proyecto de modificación  
Propuesta inicial (2011).  
En 2011, Cemex solicitó la modificación de la AAI. El proyecto preveía, la construcción de tres nuevas instalaciones:  
- Instalación de enriquecimiento del oxígeno del aire atmosférico para abastecer a la instalación existente de oxicombustión.  
- Instalación de trituración y valorización de residuos sólidos para producir combustibles alternativos.  
- Instalación de secado térmico de lodos húmedos de depuradora.  
Asimismo, se proponía la modificación de la tipología y cantidad de materias primas de sustitución y combustible de residuos, incluyendo un extenso listado de RP y RNP.  
Propuesta actual (2018).  
Dado el tiempo transcurrido, el proyecto ha ido ajustándose a las necesidades actuales de la empresa: se ha procedido a la inscripción en el registro industrial de la instalación de almacenamiento de productos químicos y se ha desestimado la instalación de secado de lodos de depuradora.  
Se aportan los datos de funcionamiento de la planta en el año 2017. El horno LEPOLD I no ha funcionado durante este año. Las horas de funcionamiento de los otros hornos han sido de un total de 8.551 h, de las cuales el horno LEPOLD II acumula 6.252,8 h y el horno DOPOL 2.298,3 h. Ambos tienen un rendimiento similar, superior a 65 t de clínker por cada hora de funcionamiento. El consumo de coque superó las 67.000 t y el de combustibles alternativos fue cercano a las 45.000 t.  
En la actualidad, el horno LEPOLD II cuenta con una torre de intercambio de ciclones de cinco etapas dotada de precalcinador y dispone de una capacidad productiva de 1.845 t/d de cemento blanco. El horno DOPOL, tiene una capacidad productiva de 2.500 t/d de cemento gris. El horno LEPOLD I, de 710 t/d de capacidad, no está en uso actualmente.  
Se pretende transformar el molino MC-III de cemento gris a cemento blanco. Por su parte, los molinos MC-I y MC-II se transformarán para la producción de cemento gris, completándose esta actuación con la instalación de un nuevo transformador T5G y el cierre de la nave de clínker.  
Entre los equipos de más reciente instalación para mejora del proceso (MTD) se encuentra la planta de enriquecimiento de oxígeno del aire atmosférico para abastecer el equipo de oxicombustión instalado y en funcionamiento (resolución de 13.12.2010). Asimismo, se refiere como MTD la instalación de un sistema de abatimiento de NOx por adición amoniacal puesto en marcha en 2015.  
Se mantiene la cantidad de residuos sometidos a valorización material (operación de gestión tipo R5). Se solicita incluir en la autorización RP consistentes en tierra y piedras contaminadas (códigos 17 05 03\* y 19 13 01\*), generados en la propia instalación y sujetos a condiciones de admisibilidad relativos a contenido en cloro y metales pesados.  
  
Materias primas de sustitución 262.000   
t/año Cenizas volantes de carbón (  
10 01 02) 60.000 t/año  
 Lodos de terrazo (10 13 11) 5.000 t/año  
 RP propios   
(17 05 03\* y 19 13 01\*)  
y otros RNP (carácter mineral   
y metálico) 197.000 t/año  
  
  
Tabla 3.A. Valorización material R5 en proyecto.  
  
  
Se solicita autorización para el almacenamiento, clasificación y acondicionamiento de RNP (operación de gestión tipo R12), mediante la instalación de un sistema de trituración. Los residuos gestionados serán de tipo plástico, textil, madera y neumáticos de origen industrial (ninguno del capítulo 20 de la LER). La capacidad de tratamiento estimada es de 135.000 t/año y el producto obtenido será combustible derivado de residuos (CDR, que quedará identificado con los códigos LER 19 12 10 y 19 12 12), cuya valorización energética se realizará en los hornos.  
  
Acondicionamiento   
de residuos RNP 135.000 t/año  
 02 01 04 04 02 21 04 02 22   
 07 02 13 07 05 14 12 01 05   
 16 01 03 16 01 19 16 01 22   
 17 02 01 17 02 03   
  
  
Tabla 3.B. Tratamiento de residuos R12 en proyecto.  
  
  
Se propone actualizar el listado de residuos que se someten a valorización energética en los hornos (operación de gestión tipo R1), siempre que cumplan con determinadas condiciones de admisibilidad, entre ellas, un poder calorífico inferior suficiente (PCI).  
- Respecto a los RNP, se propone incluir nuevas tipologías de residuos gestionados (del orden de 53 nuevos códigos LER) y aumentar el valor límite de sustitución energética total hasta el 90 %, mediante el uso de CDR y otros residuos.  
- Respecto al uso de RP como combustible, se mantendrían los valores de sustitución autorizados, expresados en porcentaje máximo de sustitución (40 %) de energía calorífica de proceso. No obstante, se renuncia a la gestión de lodos de tratamiento físico químicos (19 02 05\*) y se propone una reducción progresiva en su uso desde la cantidad autorizada (75.000 t/año) hasta una cantidad máxima de 35.000 t/año.  
  
Combustibles   
de sustitución   
260.000 t/año Líquidos o pastosos (RP)   
(14 06 03\*)  
CLR (19 02 08\*) 35.000 t/año  
 Harinas cárnicas (RNP) (02 02 03) 17.000 t/año  
 CDR (19 12 10 y 19 12 12)  
Otros RNP (según listado   
de proyecto) Resto hasta el total  
  
  
Tabla 3.C. Valorización energética R1 en proyecto  
  
  
Tramitación administrativa  
En mayo de 2011, el Servicio de Prevención y Control Integrado de la Contaminación (en adelante, SPCIC) comunicó el inicio de la tramitación de un procedimiento de modificación sustancial de la AAI (expediente 48/11 IPPC), de acuerdo con el Decreto 127/2006 y la Ley 2/2006, de 5 de mayo. Dicho escrito adjuntaba:  
- Proyecto básico de autorización ambiental integrada. Incluye memoria técnica y anexos.  
- Estudio de impacto ambiental y documento de síntesis.  
- Solicitud de informe de compatibilidad urbanística.  
- Planos y documentación complementaria.  
Iniciado expediente de consulta (referencia 135/2011-CON), mediante informe de 15 de julio de 2011, del área de evaluación ambiental, se concluyó que la modificación planteada no suponía nuevos impactos a los ya evaluados ambientalmente, y que los condicionantes de la DIA seguían siendo válidos y plenamente aplicables. El SPCIC, procedió a realizar la información pública del expediente, mediante anuncio en el DOGV. Las alegaciones recibidas se refieren a las condiciones de funcionamiento de la instalación; quedan subsanadas estas cuestiones mediante las medidas correctoras aplicadas y las condiciones establecidas en la propia autorización.  
Con fecha 16 de febrero de 2017, el SPCIC remitió nueva consulta a este órgano ambiental, debido al contenido y sentido de la sentencia del Tribunal Supremo de 3 de mayo de 2016 (recurso de casación 2015/2014), de la cual se incluía copia. Dicha sentencia se refiere a una instalación análoga a la considerada (una fábrica de cemento), que no fue sometida a evaluación de impacto ambiental, pese a alcanzar mediante sucesivas ampliaciones una capacidad de valorización de residuos superior a 100 toneladas diarias.  
Mediante informe de 22 de marzo de 2017, este órgano ambiental informó que la actuación prevista (modificación de la AAI), de acuerdo con el criterio adoptado en la sentencia, constituiría un proyecto sometido a evaluación de impacto ambiental. Se informaba asimismo de la información necesaria para completar el expediente de evaluación de impacto ambiental.  
Con fecha 5 de julio de 2017, se recibió del SPCIC nueva documentación, incluyendo:  
- Documentación del promotor en contestación al citado informe.  
- Alegaciones presentadas en el trámite de información pública.  
- Escrito de desistimiento de secadero de lodos, presentado en mayo de 2012.  
Con fecha 31 de agosto de 2017, este órgano ambiental emitió nuevo informe, señalando las carencias detectadas en la documentación aportada, para poder iniciar la evaluación de impacto ambiental del proyecto.  
Con fecha 11 de diciembre de 2017, el SPCIC formuló nuevo escrito de consulta, aportando nueva documentación:  
- Adenda aclaratoria para la solicitud de modificación sustancial de la autorización ambiental integrada.  
- Adenda aclaratoria al estudio de impacto ambiental.  
- Documento de síntesis.  
Iniciado el presente expediente de evaluación de impacto ambiental (144/2017-AIA), se informó en fecha 4 de enero de 2018, de la necesidad de que el promotor abordase con mayor profundidad el análisis de la ampliación y su afección ambiental potencial.  
Con fecha 7 de marzo de 2018, se recibieron del SPCIC sendas adendas (técnica y ambiental) que con objeto de actualizar la información y adaptarla a la realidad de la instalación, describen el proyecto final:  
- Memoria de la solicitud de MS de la AAI, anexos, planos y resumen no técnico.  
- Memoria del estudio de impacto ambiental de la MS de la AAI, anexos, planos y documento de síntesis.  
Con fecha 14 de marzo de 2018, este órgano ambiental informó de la suficiencia de la información presentada, sin perjuicio de la necesidad de contar con el resultado de la fase de información pública y consultas del proyecto, teniendo en cuenta la nueva documentación aportada.  
Con fecha 24 de agosto de 2018, el SPCIC ha remitido el resultado de la (segunda) información pública del proyecto y las alegaciones presentadas, así como la respuesta a estas elaborada por el promotor, solicitando que se proceda a la emisión de la declaración de impacto ambiental. Se incluye también información en materia de suelos contaminados. Las alegaciones, del orden de 200, tienen un contenido análogo y refieren (en resumen): deficiencias del estudio de emisión de dioxinas y otros contaminantes (PCDD, PCDF, PASH); discrepancias con los VLE propuestos por Cemex en relación con las MTD en general y en particular para NOx, PCDD/F, SO2, NEA; adaptación a las conclusiones sobre MTD sectorial; carencia de informe de situación del suelo y las aguas subterráneas; insuficiencia del estudio de alternativas; discrepancia con los datos de partida del análisis (instalación autorizada); impactos sobre la salud; riesgo asociado al almacenamiento de combustible líquido residual; existencia de almacenamiento de graneles al aire libre; procedencia de los residuos incinerados; interés económico en el uso de residuos como combustible. También se incluye una moción del Ayuntamiento de Chiva, solicitando que no se conceda la AAI.  
Con fecha 14 de noviembre de 2018, el SPCIC remite copia completa de la alegación presentada por Ecologistas en Acción, que analiza la información incluida en el expediente y aporta información contraria a los postulados de la primera, en base al análisis propio de datos extraídos de informes diversos (registro de emisiones, información relativa a salud pública y epidemiología, emisiones asociadas a diversas tecnologías, macro y microeconomía), así como de la normativa en materia medioambiental o de industria e incluso propone los VLE que deben exigirse en base al análisis de las MTD e incluye dos informes de elaboración propia sobre incineración de residuos. Con fecha 4 de diciembre de 2018, el SPCIC ha remitido copia de la respuesta a la citada alegación, en la parte omitida anteriormente.  
  
Consideraciones ambientales  
La nueva AAI, contemplará la instalación en su conjunto, de acuerdo con su configuración final. La evaluación de impacto ambiental que se aborda en el presente expediente tiene por objeto las instalaciones y procesos que constituyen una modificación respecto al proyecto evaluado en 2005, estimando los efectos ambientales significativos derivados de las actuaciones previstas (situación futura tras la modificación).  
El estudio de impacto ambiental expone la situación actual (afecciones ambientales asociadas al funcionamiento de la planta), tomando como base el proyecto analizado en 2005 (DIA de 2005). Se trata de una instalación existente y en funcionamiento que se localiza en suelo urbano industrial (413.029 m²). El ámbito analizado es el que rodea a la planta, sin que se propongan alternativas de emplazamiento, ya que las modificaciones se realizan sobre las propias instalaciones. La zona que alberga la planta, tiene un elevado grado de antropización, caracterizándose por la presencia de varias canteras, la autovía a Madrid A-3 (que constituye un eje principal de comunicación), la antigua N-3 y varios viales de acceso a la población, el ferrocarril de alta velocidad y multitud de actuaciones industriales en sus orillas. Al este de la planta, se emplaza un polígono industrial que alberga empresas de fabricación de elementos de hormigón, gravera, cantera de áridos y otras industrias asociadas al sector de la construcción. Al suroeste de la planta se sitúa el núcleo urbano de Buñol (a un kilómetro de distancia), separado de la planta cementera por la A-3 y por el polígono industrial adyacente al núcleo de población. El sureste del ámbito analizado está dominado por el uso agrícola, mientras que al norte y al oeste, predomina el suelo forestal y presenta una orografía montañosa. No se observa en el entorno la presencia de elementos sensibles que puedan verse afectados por la actuación. La planta no está afectada por riesgos naturales relevantes.  
Cemex dispone de una estación de medida de calidad del aire, incorporada a la red valenciana de calidad del aire. Considerando como dirección más desfavorable para la dispersión de los contaminantes, aquella que une la cementera y la población de Buñol (elemento sensible más próximo no apantallado por la propia orografía del terreno), está situada al norte del núcleo urbano, entre este y la planta. Las mediciones se corresponden con valores de inmisión, por lo que el nivel obtenido no está asociado a una única fuente emisora, a diversas actividades del entorno (canteras -partículas-, tráfico de la A-3 -partículas, NOx, Sox-) e incluso focos más alejados (actividad industrial de la cuenca mediterránea -O3 troposférico-). De acuerdo con los datos históricos de dicha estación, no se superan los valores límite legislados para los contaminantes medidos (SO2, NO2, PM10, CO y O3 troposférico), por lo que se puede estimar que la actividad de la cementera, considerada individualmente, no tiene una afección negativa significativa sobre la calidad del aire a la cual queda expuesta la población.  
Entre las actuaciones acometidas, destaca la instalación de enriquecimiento del oxígeno del aire atmosférico para abastecer el equipo de oxicombustión. Se trata de una medida de mejora ambiental de la instalación, ya que aumenta la eficiencia de la combustión, reduciendo la cantidad de combustible necesaria y por tanto la emisión de CO2 con respecto al proceso tradicional. Disminuye a su vez la emisión de Nox.  
La instalación del equipo de desnitrificación mediante NH3, incide igualmente en la disminución de NOx en los gases de salida de los hornos. Realizadas mediciones, se ha comprobado que no se superan los VLE relativos a NH3.  
El diseño del proceso, incorpora la recirculación de los gases del horno en un intercambiador para el calentamiento del aire de alimentación. Los quemadores disponen de canales diseñados para la óptima combustión de los combustibles.  
La nueva instalación de clasificación, reciclado y trituración de residuos no peligrosos (en adelante, RNP) para preparación de combustible sólido recuperado (CDR, obtenido mediante operación de gestión tipo R12), tiene por objeto el acondicionamiento de residuos que presentan dificultades de valorización (por no existir una red desarrollada de gestión de los mismos o por su heterogeneidad) pero tienen un poder calorífico que permite su valorización energética (ver tabla 3.B).  
Otra de las modificaciones solicitadas (ver tabla 3.C), se refiere a la ampliación de los residuos que se valorizan (operación de gestión tipo R1) y el incremento del porcentaje de sustitución energética. Se propone un listado del orden de 53 códigos LER adicionales a los ya autorizados (ninguno de la categoría 20), tanto RNP (en su mayoría) como RP. Si bien se dispone de autorización en vigor para la valorización energética de hasta 75.000 t/año de RP (que corresponderían con un porcentaje de sustitución energética del 40 %), se propone la reducción progresiva de dicha cantidad hasta las 35.000 t/año. Respecto al porcentaje de sustitución energética máximo (incluyendo RP y RNP), se propone alcanzar el 90 % del total (estimado en 260.000 t/año de RNP y RP conjuntamente).  
El combustible líquido de residuos (CLR), está constituido por una mezcla de residuos líquidos o pastosos de carácter peligroso realizada por gestores autorizados conforme a una composición y características (definidas por el promotor) que aseguran la homogeneidad de la mezcla. Contiene hidrocarburos, alcoholes, ésteres, cetonas, resinas, adhesivos, aceites, terpenos (compuestos orgánicos aromáticos y alifáticos), etc., cuyas propiedades físicas y químicas permiten su combustión en el horno en condiciones se seguridad y con suficiente poder calorífico (PCI). Se establecen los parámetros de aceptación del CLR, los cuales excluyen aquellos que presentan, en particular: alto contenido en halógenos; concentración de PCB mayor a 50 ppm; productos infecciosos, explosivos, lacrimógenos, corrosivos, radiactivos; productos incompatibles que puedan reaccionar entre ellos; productos que emitan gases tóxicos en contacto con el aire, agua o ácidos; residuos de plaguicidas halogenados; productos que tengan alguna prohibición legal o reglamentaria para la combustión en hornos de cementera.  
El uso de combustibles alternativos, siempre que se trate de residuos que no pueden someterse a otras formas prioritarias de gestión (de acuerdo con la jerarquía establecida en la Directiva Marco 2008/98/CE) y el proceso se desarrolle dentro de los parámetros regulados, constituye una alternativa mejor que su destino a vertedero. De acuerdo con los datos aportados para el año 2017, se estima que con el porcentaje de valorización energética alcanzado (del orden del 25 %), se ha evitado la emisión de más de 35.000 t CO2 a la atmósfera y se han ahorrado 21.196 t equivalentes de coque.  
La instalación ya tiene autorización para la combustión de residuos, incluyendo residuos de similares características a los que se pretende introducir. Los parámetros de funcionamiento de un horno de clínker (temperatura y tiempo de residencia) minimizan las afecciones asociadas a la combustión (emisión de contaminantes a la atmósfera). En particular, en el horno se superan los requisitos exigidos a las plantas de valorización de residuos para garantizar la destrucción de dioxinas y furanos (temperatura superior a 850 ºC y tiempo de residencia superior a 2 s) con una elevada eficiencia (superior al 99,99 %).  
Además de los parámetros del proceso, es necesario el control de las emisiones a la atmósfera de forma continua. La planta, tiene implantado y certificado un sistema de gestión medioambiental (SGM), que incluye procedimientos e instrucciones relativas a situaciones anormales o anómalas de funcionamiento. En particular, se controlan los parámetros de funcionamiento del horno y se dispone de un sistema automático de control de la temperatura del horno, que impide que se dosifiquen residuos como combustible si la temperatura es inferior a 850 ºC.  
Las chimeneas de los hornos constituyen el principal foco de emisión de gases a la atmósfera de la planta. Las mediciones realizadas de los gases emitidos, muestran el cumplimiento de los límites establecidos y en particular, arrojan valores reducidos (menores al 10 % del VLE) de concentración de dioxinas y furanos. No obstante, para asegurar el cumplimiento de los VLE y evitar la generación de compuestos de difícil control o tratamiento, se propone definir los criterios de admisibilidad de los residuos que se emplean como combustible de sustitución:  
- Residuos peligrosos: Homogeneidad; PCI mínimo de 1.500 Kcal/kg; limitar el contenido en halógenos totales (expresado como Cl, inferior al 2 %), en HG (inferior a 100 ppm), en metales pesados (Cd+Tl+Hg inferior a 100 ppm y totales inferior al 1 %), ausencia de PCB (inferior a 50 ppm), flúor (inferior al 1 %), azufre (inferior al 6 %).  
- Para RP y RNP: excluir los residuos explosivos (HP1), comburentes (HP2), cancerígenos (HP7), infeccioso (HP9), tóxico para la reproducción (HP10), mutagénico (HP11); excluir los residuos que liberen gas de toxicidad aguda (HP12), sensibilizante (HP13) y ecotóxico (HP14); excluir los residuos hospitalarios, infecciosos y citostáticos; excluir los residuos radiactivos, explosivos, los susceptibles de reaccionar y formar mezclas o valores tóxicos; excluir residuos con PCB.  
Estos criterios constituyen una medida preventiva que obligará a rechazar aquellas características asociadas a peligrosidad física (explosivos) o sanitaria (cancerígenos, ecotóxicos, radiactivos, mutagénicos, entre otros).  
Se aporta un análisis de las emisiones a la atmósfera de la instalación entre los años 2009 y 2015, teniendo en cuenta la mayor o menor cantidad de combustibles alternativos empleados. No se observa relación directa entre la variación de combustible y la variación en las emisiones de los principales contaminantes, incluyendo metales pesados. Del análisis de los datos estadísticos recopilados y relacionando la cantidad de combustible alternativo y la concentración de contaminantes en las emisiones de los hornos, se concluye la reducción de CO y COT, de NOx y la inexistencia de correlación con otros contaminantes.  
Respecto al material particulado, existen en la planta focos puntuales (corrientes canalizadas a los filtros y fuentes dispersas almacenamiento y transporte de materiales). Para evitar que el polvo pase al ambiente, todas las máquinas trabajan en depresión y se tratan las corrientes de aire en los filtros. Además, se han incorporado instalaciones auxiliares reductoras de la altura de caída del material pulverulento y se dispone de un camión aspirador para limpieza de derrames.  
El foco canalizado con valores de emisión de partículas más elevados es el molino de coque; indicándose que se han corregido los niveles detectados. Las instalaciones de almacenamiento y molienda de coque, materiales y producto, cuentan con medidas preventivas (confinamiento y cierre) y correctoras (filtros y separadores) para evitar la dispersión de material pulverulento. El polvo recogido en los filtros, así como el recogido en la limpieza, se recircula al proceso (MTD).  
Respecto a las fuentes dispersas, cabe considerar que existen numerosos focos adicionales en el entorno (canteras, industrias), por lo que el control de las mismas (medidas de inmisión) se ve influenciado por las emisiones ajenas.  
En todos los focos se realiza el mantenimiento periódico de las medidas preventivas instaladas. Se dispone de equipos de medición en continuo de las emisiones de los hornos y opacímetro en los molinos. Los controles realizados por entidad acreditada, muestran el cumplimiento de los VLE de la AAI. No se estiman cambios relevantes en los efectos sobre la atmósfera derivados de las actuaciones descritas.  
Se cuenta con medidas correctoras para limitar el ruido que emiten los equipos: silenciadores, aislamiento, apantallamiento arbóreo. Las mediciones realizadas (auditoría acústica) están influidas por fuentes de ruido externas (otras actividades y la autovía); no obstante, se cumplen los objetivos de calidad.  
Las actuaciones propuestas, no modifican el consumo de agua en la instalación ni la generación aguas residuales sanitarias o industriales de proceso. Se emplean sistemas de aspiración en seco para la limpieza de las instalaciones, por lo que no se generan aguas residuales de limpieza.  
La instalación cuenta con red de recogida de pluviales y balsas de almacenamiento. La vulnerabilidad de acuíferos es media. En las balsas, se produce la decantación de sólidos y evaporación atmosférica, empleándose asimismo para el riego de viales y de la cantera como medida preventiva de la dispersión de tierras. Periódicamente, se vacían los lodos decantados.  
Mediante análisis de situación del suelo y las aguas subterráneas, se detectó la presencia de contaminantes en concentración superior a los niveles de referencia establecidos en el Real decreto 9/2005 (TPH) y en las normas de referencia aprobadas en Cataluña (metales pesados) para el suelo, por lo que el órgano competente en la materia solicitó la elaboración de un análisis cuantitativo de riesgos (ACR). Señalar que no se ha detectado en el emplazamiento la presencia de agua subterránea, en base a las medidas aportadas por el piezómetro situado a más de 28 m de profundidad. La evaluación del riesgo, según se expone en el ACR, cuantifica el riesgo potencial para los usuarios de las instalaciones y se aborda desde un punto de vista altamente conservador. En la zona no pavimentada del entorno del acopio de sulfuros de hierro (pirita), se han detectado valores de concentración de arsénico que podrían suponer un riesgo para los trabajadores por la vía de exposición del contacto directo, por lo que el informe recomienda la retirada del foco de afección (materiales presentes en dicha zona) o la cubrición mediante solera o tierra vegetal, como medida suficiente para disminuir el riesgo a niveles aceptables para la salud de los citados trabajadores. Ello sin perjuicio de las medidas derivadas de la normativa en materia de prevención de riesgos laborales.  
La gestión de los residuos de planta tras la ampliación es análoga a la actual, contando con zonas específicas y adaptadas para el almacenamiento de los mismos. La planta cuenta con un plan de minimización, como parte de su SGM, con medidas como: control periódico de los aceites lubricantes para alargar su vida útil y reutilización en equipos con menor exigencia; uso de bandejas bajo los bidones para recogida de derrames en lugar de material absorbente; cambio en la tipología de los disolventes, instalación de dosificadores y reutilización; reintroducción en el proceso de material recogido en los filtros y valorización material tierras contaminadas.  
A modo de resumen, la modificación propuesta no se estima que genere cambios relevantes en el consumo de recursos naturales, en la generación de residuos, o en los vertidos de la planta. Los cambios más relevantes podrían producirse sobre las emisiones a la atmósfera de los hornos de clínker. Teniendo en cuenta los parámetros de funcionamiento de los citados hornos y los criterios de admisibilidad de residuos, no se estima que los efectos derivados generen impactos ambientales negativos relevantes.  
El programa de vigilancia ambiental, con objeto de controlar la adecuada aplicación de las medidas preventivas y correctoras, establece los parámetros de control de la instalación. En particular, en relación con las emisiones a la atmósfera, se propone el programa de autocontrol (parámetros a controlar y periodicidad de la medición), acorde con el contenido de la AAI. Asimismo, se controlarán las variables meteorológicas y los niveles de calidad del aire. Se indican también las tareas de control a realizar en relación con otros aspectos ambientales (calidad del suelo, gestión de residuos, ruidos, etc.).  
  
Consideraciones jurídicas  
El proyecto de modificación de la AAI de planta de fabricación de clínker en hornos rotatorios y cemento por molienda, siendo que contempla una ampliación de la capacidad de producción mayor a 500 t/d (respecto al proyecto evaluado en 2005), constituye un supuesto de evaluación de impacto ambiental ordinaria, de acuerdo con las previsiones de la Ley 21/2013, de 9 de diciembre (art. 7.1, en concordancia con el epígrafe 4.h. 1º y 2º del anexo I).  
El artículo 13 del Decreto 158/2015, de 18 de septiembre, del Consell, por el que se aprueba el reglamento orgánico y funcional de la Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural, modificado por el Decreto 80/2016, de 1 de julio, por el Decreto 73/2017, de 2 de junio y por el Decreto 181/2018, de 5 de octubre, atribuye a la Dirección General de Medio Natural y de Evaluación Ambiental la competencia en materia de evaluación ambiental estratégica y de proyectos.  
Por todo ello, se redacta la siguiente:  
  
Declaración de impacto ambiental  
  
Primero  
Estimar aceptable, a los solos efectos ambientales y sin perjuicio de la previa obtención de las autorizaciones sectoriales que le sean de aplicación, el proyecto de modificación de la AAI de la planta de fabricación de clínker y cemento que explota Cemex España Operaciones, SLU, en el término municipal de Buñol (Valencia), siempre que el mismo se desarrolle de acuerdo con las previsiones del proyecto, del estudio de impacto ambiental y demás documentación que obra en el expediente, y con las siguientes condiciones:  
1. El listado definitivo de residuos admisibles, quedará limitado por el alcance de la autorización ambiental integrada, entre los propuestos por el promotor según la documentación aportada a este órgano. Se podrán incluir otros códigos LER que el órgano competente considere susceptibles de autorización, siempre y cuando su inclusión no conlleve la modificación sustancial del proyecto evaluado y no responda a supuestos en los que se exija la tramitación de un procedimiento de evaluación ambiental de acuerdo con la legislación sectorial vigente.  
2. Los criterios de admisibilidad de residuos propuestos por el promotor e incluidos en la parte expositiva de la presente resolución, son determinantes de la viabilidad ambiental del funcionamiento de la planta en las condiciones propuestas. Para ello, se dispondrá de la información relativa a la trazabilidad de los residuos gestionados, tanto en origen (externo o propio), cantidad (consumo horario en los hornos -R1-, toneladas tratadas -R12-), como características (acreditando el poder calorífico inferior y la ausencia de los riesgos limitantes HP).  
3. En la zona de acopio de pirita, se adoptarán medidas correctoras adecuadas (eliminación del suelo contaminado o cubrición mediante solera o tierra vegetal) para disminuir el riesgo sobre los trabajadores por la vía del contacto directo debida a la presencia de metales pesados (principalmente arsénico).  
4. Se dispondrá de los datos relativos al consumo horario de combustible en los hornos (tradicionales y alternativos) y su caracterización (PCI), con objeto de relacionar dichos valores con los niveles de emisión a la atmósfera de los distintos contaminantes. Cualquier modificación de la instalación que constituya un supuesto de evaluación de impacto ambiental, incorporará esta información debidamente analizada.  
5. Las acciones incluidas en el programa de vigilancia y seguimiento ambiental deberán documentarse, a efectos de acreditar la adopción y ejecución de las medidas preventivas y correctoras propuestas y la comprobación de su eficacia.  
6. Cualquier modificación o ampliación del proyecto presentado, deberá ser comunicada al órgano ambiental competente que establecerá, si procede, la aplicación de nuevas medidas correctoras.  
  
Segundo  
Notificar a las personas interesadas que contra la presente resolución, por ser un acto de trámite, no cabe interponer recurso alguno; sin perjuicio de los que en su caso procedan en vía administrativa y judicial frente al acto por el que se autoriza el proyecto, de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 41.4 de la Ley 21/2013.  
  
Tercero  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana la presente declaración de impacto ambiental, de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 41.3 de la Ley 21/2013.  
  
Cuarto  
La presente declaración de impacto ambiental perderá su vigencia y cesará en la producción de los efectos que le son propios si no se hubiera comenzado la ejecución del proyecto en el plazo máximo de cuatro años desde su publicación, de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 43 de la Ley 21/2013.  
  
València, 20 de diciembre de 2018.- El director general de Medio Natural y de Evaluación Ambiental: Antoni Marzo i Pastor.»  
  
València, 20 de febrero de 2019.- El director general de Medio Natural y de Evaluación Ambiental: Antoni Marzo i Pastor.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML