Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 1253, del 27-02-1990 (1990/816673)

LLEI de la Generalitat Valenciana 1/1990, de 22 de febrer, sabre Caixes d'Estalvi.
----------------------------------------------------------------------------------

Estat**DEROGADA**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/1990/02/22/1/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   1253

Data del DOGV
:   27-02-1990

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1990/816673

CVE


Data del document
:   22-02-1990

Organisme emissor
:   Presidència de la Generalitat

Tipus de document
:   Llei

Anàlisi jurídica

Llei de la Generalitat Valenciana 1/1990, de 22 de febrer, sobre Caixes d'Estalvis.  
Sia notori i manifest a lots els ciutadans, que les Corts Valencianes han aprovat i jo, d'acord amb el que estableixen la Constitució i l'Estatut d?autonomia, en nom del Rei promulgue la Llei següent:  
PREAMBUL  
L'ordenació normativa de les Caixes d'Estalvi Valencianes situa l'activitat legislativa de les Corts davant unes institucions la significació econòmica i social de les quals és, en aquests moments, molt notòria. Aquesta labor legislativa ha d'unir el passat històric, en el marc del qual naixen les Caixes d'Estalvi, amb les exigències que avui han de satifer. I això, a mes, ha de realitzar-se no d'una forma merament escolàstica, sinó tenint ben present quins són els caràcters estructurals de la societat en què aquelles han de desplegar la seua activitat.  
Per primera vegada en la nostra història ens trobem davant una regulació d'Entitats financeres valencianes, nascuda d'una Institució que encarna legítimament la representació del poble valencià i que, sense oblit de les bases establertes per l?Estat, atén les concretes exigències que té avui plantejades la realitat valenciana. I aquests caràcters no s'han donat mai en una història que, com la nostra, es troba repleta d'intents de donar vida a Institucions financeres autòctones que, la major part de les vegades, han resultat fallides, precisament pels recels suscitats en instàncies centralitzades, les inclinacions de les quals en la defensa de les seues competències són ben conegudes.  
De tots és sabut que el sistema financer valencià del segle passat es veu pràcticament reduït a l'actuació de determinades Entitats com meres societats de crèdit, com a conseqüència del rebuig del Banc d'Espanya i del Ministeri d'Hisenda als projectes de creació a València de bancs emissors o hipotecaris. Sobre això, és significatiu constatar com arrela la sucursal del Banc d'Espanya i de la Caixa d'Estalvis -la denominada Caixa-Banc-, creada en 1842.ª instància de la Reial Societat Econòmica d'amics del País, receptora de l?esperit del segle divuit de la Il·lustració, i no reïx, al contrari, uns anys més tard, en 1845, el primer intent de creació d'un Banc d'emissió valencià, que acaba per convertir-se en la Societat Valenciana de Foment.  
Es repetia així, amb la tossudesa que sols tenen els fets històrics, l'experiència d'una Taula de Canvis que, creada en 1407, i dependent de l'Administració municipal, constituí un clar exemple de Banc públic que, sense efectuar préstecs a particulars i actuant de comú acord amb banquers i canvistes privats, serví perquè la Hisenda municipal pal·liàs les dificultats derivades de la ruïna de molts canvistes causada per la crisi econòmica de finals del XIV. La Taula, després d'una vida molt irregular, es truncà definitivament en 1719, enmig del remolí centralitzador que acabà amb els nostres Furs.  
Si les Corts Valencianes poden avui legislar sobre Institucions tan significatives com les Caixes d'Estalvis, han de fer-ho, en conseqüència, prenent bona nota de quins són els seus orígens histèrics, quines han estat les pautes a través de les quals han evolucionat i de quines són, en definitiva, les exigències la satisfació de les quals els demana la societat.  
Es en la segona meitat del segle passat l'època en què la nostra geografia va poblant-se de Caixes d'Estalvi. Sagunt (1842), Alcoi (1875), Alacant (1877), Valencia (1878) Orihuela (1879), Sueca (1880), Xàtiva (1881), Ontinyent (1884), Segorbe (1885), Elx (1886) i Castelló i Gandia (1900) constitueixen els capítols inicials d'una ja centenària sèrie. Anys més tard, en 1933, el Decret de 14 de març, recollint la tipologia que d'aquestes Entitats havia realitzat el Reial Decret-Llei de 21 de novembre de 1929 -Caixes Generals d'Estalvi Popular i Entitats particulars d'estalvi-, n'accentua el caràcter benèfico-social, en coherència amb la dependència administrativa que impulsà la seua regulació -el Ministeri de Treball i Previsió Social, ocupat aleshores per Largo Caballero-, i dóna així vida a l'Estatut de Caixes d'Estalvi que durant llargs anys s'ha erigit en pedra angular sobre la qual ha reposat la seua activitat.  
II  
Amb el transcurs del temps, les Caixes d'Estalvi van experimentant profundes transformacions, de forma que, encara que romanent fidels a la seua finalitat originària -combatre la usura i popularitzar l?estalvi-, serveixen els objectius fundacionals d?acord amb pautes molt diferents d'aquelles que acompanyaren els seus primers passos. Es així com, progressivament, les Caixes van adquirint la fisonomia pròpia de les Entitats financeres i, coetàniament, van esfumant-se altres caràcters que en el seu naixement foren sant i senya de la institució, com ocorre de forma paradigmàtica amb la funció atribuïda als en altre temps emblemàtics Monts de Pietat.  
Aquesta transformació, la realitat de la qual ha tingut ben present aquesta Cambra, ha tingut importants conseqüències. D'una banda, les Caixes han adquirit un marcat protagonisme en el sistema financer espanyol, fins al punt que ja s'ha convertit en un lloc comú en la jurisprudència espanyola el reconeixement de la naturalesa dual d'aquestes Institucions, de forma que, al costat de la seua activitat estrictament benèfico-social -concretada en la política de concessió d'ajudes i beques d'estudi, foment de les arts i de la cultura en general, etc.-, es delimita i reconeix amb nitidesa la seua activitat com a Entitats financeres. La Llei d'ordenació del crèdit i la banca de 1962 posà l'accent en una nota que el temps no ha fet sinó confirmar: la conversió d'unes Entitats, marcades originàriament per les seues finalitats benèfico-socials, en uns mecanismes més -amb les singularitats que es vullga- del sistema financer. Testimoni eloqüent d'aquesta evolució el trobem en el transvassament de competències des del seu progenitor natural -el Ministeri de Treball i Previsió al seu actual tutor -el Ministeri d'Economia i Hisenda. En aquest caminar sense pausa, l'ordenació de 1977 constitueix el punt d'arribada de l'equiparació de les Caixes amb les maneres d'actuar pròpies de la Banca.  
Aquest reconeixement de la doble funció realitzada per les Caixes té notòries conseqüències pràctiques, concretades, entre altres aspectes, en el tractament fiscal dispensat a les activitats que duu a terme en ambdós sectors de la seua activitat. D'altra banda, s'ha de reconéixer que la coherència de l'activitat de les Caixes amb els postulats que regeixen l'actuació de les Entitats financeres es converteix en requisit indefugible perquè es puguen atendre convenientment les finalitats benèfico-socials a què han de fer front per prescripció estatuària. Sols quan s'haja sanejat l'actiu, quan s'haja atés el pagament dels tributs deguts a la Hisenda Pública i s'hagen cobert les necessàries dotacions a reserves podrà atendre's degudament el compliment de les finalitats de caràcter benèfico-social. Es així que l'obtenció d'excedents esdevé exigència indefugible per a poder atendre les funcions la satisfacció de les quals constituí raó de ser important en el seu naixement.  
III  
La profunda mutació experimentada per les Caixes d'Estalvis a conseqüència de la seua mateixa adequació a les tècniques pròpies de les Entitats financeres típiques, ha estat acompanyada també de la necessitat de respondre satisfactòriament als canvis derivats de la nova estructura territorial de l?Estat i de l'adhesió d'Espanya a la Comunitat Econòmica Europea.  
La nova estructura territorial de l?Estat, i el consegüent repartiment de competències, ha introduït en el nostre Dret Públic conceptes que manquen de tradició entre nosaltres i el caminar dels quals no pot encara sinó ser vacil·lant. I això és lògic. La delimitació d'allò que és o no bàsic i la determinació de les matèries que s'integren o no en el bloc de la denominada Constitució econòmica constitueixen qüestions que sols el transcurs del temps permetrà decantar, com a conseqüència, sobretot, de la jurisprudència emanada del Tribunal Constitucional i de la doctrina en què aquella s'assente. I això és el que, a marxes forçades, està ocorrent. Des de les Sentències de 28 de gener de 1982, 27 de març i 9 d'octubre de 1984 fins a les més recents de 22 de març de 1988, la labor de decantament realitzada pel Tribunal Constitucional ha anat depurant els criteris d'atribució de competències en punts bàsics -fixació de coeficients de fons públics i òrgans rectors especialment-, labor de la qual legisladors posteriors poden beneficiar-se, per tenir millor delimitats jurídicament els punts de partida. Així, les Corts Valencianes, d'acord amb la competència exclusiva que els atribueix l'article 34 de l?Estatut d'Autonomia, poden regular normativament els criteris d'actuació de les Caixes d'Estalvis, d'acord amb les bases i l?ordenació de l'activitat econòmica general i la política monetària de l?Estat. Fent-ho així no sols es dóna satisfacció a una previsió estatuària, sinó que, al mateix temps, s'entronca -i es fa legítimament i amb no dissimulada complaença- la governació dels afers públics del present amb allò que en temps passat constituí timbre de glòria d'un poble que donà provades mostres de la seua aptitud en els afers financers, com quan formalitzà per primera vegada -19 de febrer de 1376- document tan essencial a aquest efecte com la lletra de canvi -impresa en paper elaborat també per primera vegada a Occident a Xàtiva- i recollí en el «Llibre del Consolat de Mar» la primera recopilació de normes reguladores del comerç marítim.  
Tot i ser importants els canvis exigits per la distribució competencial en l'ordenament intern, no ho són menys els derivats de la integració espanyola en la CEE. L'exigència de lliure circulació de capitals, prevista en l'article 67 del Tractat de Roma, corol·lari lògic de la lliure prestació de serveis financers, ha romàs durant molts anys letàrgica, tant per la necessitat de donar resposta a exigències més urgents -bàsicament la integració comercial dels Estats membres-, com pel fet que la crisi econòmica de la dècada del 10 dificultà sensiblement la construcció europea, postergada per a millor ocasió. Superada aquella i aprofitant la nova sava aportada pels nous Estats membres, en 1985 s'aprova el Llibre Blanc en el qual es concreten els passos a fer per a la consecució d'un mercat únic a finals de 1992, i es modifica, un any més tard, el mateix Tractat fundacional mitjançant la denominada Acta Unica, ratificada pels Parlaments dels Estats membres en el primer semestre de 1987. Es així com la liberalització dels moviments de capitals i la lliure prestació de serveis financers en l'àmbit territorial de la CEE deixa de ser una buida aspiració programàtica, formulada la major part de vegades «ad pompam vel ostentationem», per a convertir-se en una realitat pròxima i tangible, les conseqüències de la qual en l'ordenació de les Entitats financeres tindran un efecte decisiu. L'existència immediata d'un ordenament jurídic supranacional i la consegüent obertura a Entitats estrangeres d'espais tradicionalment tinguts com feus inviolables constitueix una citació a l'activitat normativa d'aquestes Corts a la qual no poden sostreure's els legítims representants d'un poble que mai romangué encastellat en les seues terres.  
IV  
El panorama es caracteritza així per la seua heterogeneïtat, sens dubte efecte del distint grau d'evolució; al costat de Caixes molt poderoses econòmicament, parangonables als grans Bancs comercials, s'hi poden trobar Caixes d'escassa potencialitat projectades sobre territoris molt localitzats.  
Aquesta realitat comporta un greu problema a l?hora d'inquirir quina és l'essència de les Caixes d'Estalvis, o si és vol, quines són les raons que justifiquen ara i d'ara endavant l'existència d'unes Entitats financeres diferenciades, sobretot quan el primer condicionant del legislador a l?hora de regular-les no pot ser altre que el de definir i preservar la seua identitat institucional.  
En realitat les notes essencials que caracteritzen les Caixes d'Estalvis no es troben en l?organització o sistema de funcionament sinó en el seu origen de caràcter fundacional i sobretot en la seua funció social orientada a la consecució d'interessos públics.  
Per això, a l?hora d'elaborar la seua Llei reguladora no cal participar en el debat sobre si la seua pervivència exigeix l'assimilació, a tots els efectes, amb les altres Entitats financeres o al contrari han de basar-se en una funcionalitat i un espai específics i limitats. El legislador no pot interferir la seua pròpia dinàmica ni oblidar que es troba davant Entitats -encara que benèfiques- de caràcter privat. Per aquesta raó el seu objectiu no ha de ser altre que el de crear un març o via d'actuació ampli i flexible, on les Caixes puguen complir els seus fins altruistes i desenvolupar espontàniament i pacíficament el seu propi procés vital.  
Es indubtable la importància que les Caixes d'Estalvis han assolit a la Comunitat Valenciana, el protagonisme en la seua vida econòmica i el seu arrelament popular. Aquesta Llei les considera com a destinatàries de les seues normes i pretén regular-les amb caràcter general, abordant la seua constitució, organització i activitat i establint els instruments per a garantir en tot moment la seua adequació a la legalitat vigent.  
V  
El Títol Primer «Disposicions generals» conté la normativa de caràcter bàsic. S'hi defineix la naturalesa jurídica de les Caixes partint del seu caràcter fundacional i de la necessària orientació a la satisfacció d'interessos generals. S'hi estableixen els requisits per a la seua creació, fusió i liquidació, i per a la modificació dels Estatuts, reconeixent la dualitat d'ordenaments jurídics estatal i autonòmic confluents i fixant, amb la major nitidesa possible, els seus respectius abasts.  
El Títol Segon està dedicat als òrgans de govern i conté una regulació similar a la prevista en la normativa estatal, sense perjudici d'adaptar-se a les peculiaritats valencianes en els punts en què aquella no té caràcter bàsic. A més de les disposicions referents als òrgans de govern pròpiament dits, estableix normes pròpies per al Director General i per al Registre d'Alts Càrrecs, el funcionament del qual és competència de l'Administració Autonòmica.  
El Títol Tercer «Règim d'actuació i control» comprén, en termes generals, la regulació del règim d'activitat de les Caixes, sense perjudici de disposicions concretes sobre l?obra benèfico-social, mesures cautelars, deure d'informació i secret professional. S'hi dedica un Capítol específic al sistema d'inspecció i potestat sancionadora, procurant mantenir, en la mesura d'allò possible, el paral·lelisme amb la Llei 26/1988, de 29 de juliol, sobre Disciplina i intervenció de les Entitats de crèdit. Es parteix ací de la responsabilitat específica de les Caixes d'Estalvis en tant que Entitats amb personalitat jurídica pròpia destinatàries de la Llei, sense perjudici de la responsabilitat que, si s'escau, pogués correspondre a les persones individuals que hi posseeixen càrrecs d'administració o direcció.  
El Títol Quart, per fi, està dedicat integrament a regular la Federació Valenciana de Caixes d'Estalvis des dels seus aspectes bàsics i institucionals.  
TITOL I  
Disposicions Generals  
CAPITOL I Naturalesa jurídica i funcions  
Article primer  
U. Aquesta Llei s'aplicarà a les Caixes d'Estalvis amb domicili social a la Comunitat Valenciana, i a les domiciliades en altres Comunitats, exclusivament en tot allò referent a les activitats realitzades en el territori de la Comunitat Valenciana.  
Dos. Als efectes d'aquesta Llei s'entén per Caixes d'Estalvis les Entitats de crèdit de naturalesa fundacional i caràcter social que, sense finalitats lucratives, orienten la seua activitat a la consecució d'interessos generals.  
Tres. Les Caixes d'Estalvis tindran la mateixa naturalesa jurídica i els mateixos drets i obligacions, i també idèntica consideració davant els poders públics, amb independència del seu origen públic o privat.  
Article segon  
Per al compliment dels seus fins, les Caixes podran realitzar totes les operacions legalment reservades a les Entitats de crèdit, especialment aquelles que fomenten el desenvolupament econòmic i social en el seu àmbit d'actuació, sense altres limitacions que les imposades per la seua especial configuració jurídica.  
Article tercer  
Les Caixes d'Estalvis gaudiran del protectorat de la Generalitat Valenciana, que s'exercirà en el marc de les bases i l?ordenació de l'activitat econòmica general i la política monetària de l?Estat, d'acord amb els principis següents:  
a) Procurar el desenvolupament i el bon funcionament de les Caixes d'Estalvis.  
b) Vetlar perquè en cada Caixa d'Estalvis hi haja una adequada organització administrativa i comptable i procediments de control intern adequats.  
c) Defensar i protegir la independència, el prestigi i l?estabilitat de les Caixes d'Estalvis.  
d) Vigilar que les Caixes d'Estalvis complesquen les normes d'ordenació i disciplina.  
e) Vetlar perquè els criteris de democratització, eficàcia i transparència estiguen presents en la configuració i funcionament dels òrgans de govern de les Caixes d'Estalvis.  
Article quart  
Sense perjudici de la normativa bàsica de l?Estat, les Caixes d'Estalvis de la Comunitat Valenciana es regiran per les disposicions següents:  
1. Aquesta Llei.  
2. Les normes reglamentàries dictades en desplegament d'aquesta Llei.  
3. Els seus propis Estatuts i Reglaments.  
4. Amb caràcter de Dret supletori, l?ordenament general de l?Estat.  
CAPITOL II Creació  
Article cinquè  
U. El Conseller d'Economia i Hisenda podrà autoritzar la creació de noves Caixes d'Estalvis, atenent el que preveu la normativa bàsica de l?Estat.  
Dos. Les sol·licituds de creació hauran de formular-se davant la Conselleria d'Economia i Hisenda i hauran de dur adjunta la documentació que reglamentàriament es determine.  
Article sisé  
Per a la creació d'una nova Caixa d'Estalvis serà necessari tenir un fons de dotació en efectiu de la quantia que, amb caràcter general, establesca la legislació de l?Estat.  
Article seté  
U Una vegada concedida l'autorització i aprovats els Estatuts Socials, s'atorgarà l'oportuna escriptura fundacional de l?Entitat.  
Dos. L'escriptura fundacional contindrà com a mínim els punts següents:  
a) Identitat de les persones fundadores i de qui actue en representació seua.  
b) Manifestació expressa de la voluntat de constituir una Caixa d'Estalvis sotmesa a les disposicions vigents.  
c) La dotació inicial. Si com a part de la dotació inicial hi hagués aportacions no dineràries addicionals a la dotació mínima exigida legalment, es descriuran els béns i drets que la integren, el seu títol de propietat i les càrregues, si n'hi hagués.  
d) Estatuts de l?Entitat.  
e) Persones integrants del patronat inicial de la fundació   
Tres. L'escriptura fundacional haurà de ser inscrita en el Registre de Caixes d'Estalvis de la Comunitat Valenciana, moment a partir del qual la nova Caixa d'Estalvis gaudirà de personalitat jurídica.  
Quatre. Inscrita en el Registre de Caixes d'Estalvis de la Comunitat Valenciana, i en el Registre Especial de Caixes Generals d'Estalvi Popular, la nova Caixa d'Estalvis podrà iniciar les seues activitats.  
Cinc. Les inscripcions són intransmissibles.  
Article vuité  
U Transitòriament, i fins que es constituesquen els òrgans de govern que determina l'article setze d'aquesta Llei, l'administració i la gestió de la nova Caixa d'Estalvis recaurà en una Comissió Gestora, els membres de la qual, en nombre mínim de 10 i màxim de 21, seran nomenats directament pels fundadors. La Comissió Gestora nomenarà un Director General.  
Dos. Les Caixes d'Estalvis de nova creació constituiran els seus òrgans de govern d'acord amb el que estableix aquesta Llei i normes concordants, en el termini de dos anys a partir de l?inici de les seues operacions.  
Tres. El primer Consell d'Administració que es realitze una vegada constituït d?acord amb el que preveu aquesta Llei, haurà de ratificar, si s'escau, el Director General designat per la Comissió Gestora, que serà posteriorment confirmat per l'Assemblea General convocada a l?efecte.  
Article nové  
U. L'autorització concedida per a la creació d'una Caixa d'Estalvis podrà ser revocada en els supòsits següents:  
a) Si no comença les activitats específiques del seu objecte social dins dels dotze mesos següents a la data de notificació de l'autorització o renúncia de manera expressa a aquesta.  
b) Si interromp de fet les activitats específiques del seu objecte social durant un període superior a sis mesos.  
c) Si resulta que obtingué l'autorització mitjançant declaracions falses o per un altre mitjà irregular.  
d) Si incompleix les condicions que motivaren l'autorització, llevat que es dispose una altra cosa en relació amb alguna d'aquestes condicions.  
e) Si manca de fons propis suficients o no ofereix garantia de poder complir les seues obligacions en relació amb els seus creditors i, en particular, no garanteix la seguretat dels fons que li hagen estat confiats.  
f) Per sanció.  
Dos. Correspon al Conseller d'Economia i Hisenda la facultat de revocar l'autorització administrativa, excepte en el supòsit f) de l'apartat anterior la competència del qual es reserva al Consell de la Generalitat Valenciana.  
Tres. La revocació de l'autorització administrativa durà implícita la dissolució d'una Caixa d'Estalvis i l?obertura del període de liquidació.  
Article deu  
La Conselleria d'Economia i Hisenda durà el Registre de Caixes d'Estalvis de la Comunitat Valenciana, el contingut del qual, que serà públic, es determinarà reglamentàriament.  
Article onze  
Qualsevol persona física o jurídica haurà d'abstenir-se d'utilitzar a la Comunitat Valenciana les denominacions «Caixa d'Estalvis» i «Mont de Pietat», o altres que puguen induir a confusió amb elles, sense trobar-se inscrita en el Registre que legalment corresponga a les Caixes d'Estalvis.  
CAPITOL III Modificació d'Estatuts i Reglaments Fusió, dissolució i liquidació  
Article dotze  
Correspon a la Conselleria d'Economia i Hisenda l'aprovació de modificacions dels Estatuts i Reglaments de les Caixes d'Estalvis, acordades per l'Assemblea General.  
Article tretze  
U. Adoptats els acords pertinents per les Assemblees Generals, correspon al Conseller d'Economia i Hisenda autoritzar qualsevol operació de fusió, per creació de nova Entitat o absorció, en què intervinga alguna Caixa d'Estalvis amb domicili social a la Comunitat Valenciana i en allà que a ella es referesca.  
Dos. En tot cas, per a concedir l'autorització s'hauran d'observar les condicions següents:  
a) Que les entitats que vulguen fusionar-se no estiguen en procés de liquidació.  
b) Que queden salvats els drets i garanties dels afectats pel canvi.  
Tres. En el cas de fusió de Caixes d'Estalvis amb creació de nova Entitat i, per tant, dissolució de les Entitats fusionades, es realitzarà l?elecció d'òrgans de govern en el termini de dos anys a partir de l'aprovació dels Estatuts i Reglaments.  
Durant aquest termini provisional i transitori, els òrgans de govern de la nova Entitat seran els que es fixen en els pactes de fusió, respectant el que estableix aquesta Llei.  
Quatre. En el cas de fusions per absorció, quedaran dissolts els òrgans de govern de la Caixa absorbida i l'administració, la gestió, la representació i el control de l'Entitat correspondrà als de la Caixa d'Estalvis absorbent. No obstant Això, reglamentàriament es preveurà el procediment pel qual, de forma Transitòria i fins la següent renovació parcial, podrà mantenir-se en els òrgans de la Caixa absorbent una representació dels de l'absorbida.  
Cinc. Quan en les operacions de fusió, amb creació de nova entitat o per absorció, intervinguen una o més Caixes d'Estalvis que tinguen Entitat fundadora reconeguda, els Estatuts de la Caixa resultant podran atorgar representació a cada Entitat fundadora, dins del percentatge màxim establert en aquesta Llei per al grup esmentat, en funció de la dimensió econòmica de les Caixes, i pel procediment que reglamentàriament es determine.  
Article catorze  
U. Correspon al Conseller d'Economia i Hisenda l'autorització de dissolució d'una Caixa d'Estalvis. Aprovada la dissolució, excepte en cas de fusió, s'entrarà en període de liquidació.  
Dos. Quan es produesca la liquidació d'una Caixa d'Estalvis, el Conseller d'Economia i Hisenda haurà d'acordar la intervenció de les corresponents operacions, si pel nombre d'afectats o per la situació patrimonial de l'Entitat aquesta mesura resulta aconsellable.  
Tres. L'adjudicació dels béns resultants de la liquidació s'ajustarà al que es dispose reglamentàriament.  
Quatre. Aquestes disposicions han d'entendres sense perjudici de les normes estatals que regulen el Fons de Garantia de Dipòsits, i de les de disciplina i intervenció de les Entitats de crèdit. En qualsevol cas, les institucions o organismes competents podran establir sistemes de col·laboració en l'exercici de les respectives competències.  
Article quinze  
Els acords adoptats per l'autoritat autonòmica respecte a la creació, fusió, dissolució i liquidació de Caixes d'Estalvis amb domicili social a la Comunitat Valenciana es publicara en el «Diari Oficial de la Generalitat Valenciana» i es comunicaran al Registre Especial de Caixes Generals d'Estalvi Popular, amb la inscripció prèvia en el Registre de Caixes d'Estalvis de la Comunitat Valenciana.  
TITOL II Organs de Govern  
CAPITOL I Disposicions Comuns  
Article setze  
U L'administració, la gestió, la representació i el control de les Caixes d'Estalvis corresponen als òrgans de govern següents:  
a) Assemblea General.  
b) Consell d'Administració.  
c) Comissió de Control.  
Dos. Els òrgans de govern actuaran amb caràcter col·legiat i els seus components exerciran les seues funcions en benefici exclusiu dels interessos de la Caixa a què pertanyen i del compliment de la seua funció econòmico-social, amb plena independència de qualssevol altres interessos que els poguessen afectar.  
Article disset  
El càrrec de membre de qualsevol dels òrgans de govern tindrà caràcter honorífic i gratuït, i no podrà originar percepcions distintes de les dietes per assistència a reunions i desplaçament, les quals no ultrapassaran els límits màxims autoritzats, amb caràcter general, per la Conselleria d'Economia i Hisenda.  
No obstant això, el Consell d'Administració podrà assignar retribució al seu President, el qual, en aquest cas, haurà d'exercir les seues funcions amb dedicació exclusiva, estant sotmés al mateix règim d'incompatibilitat que el Director General.  
Article divuit  
Els membres dels òrgans de govern hauran de reunir els requisits següents:  
a) Ser persona física, major d'edat i no estar incapacitat.  
b) Tenir la residència habitual en la regió o zona d'activitat de la Caixa.  
c) No estar incurs en les incompatibilitats establertes en l'article següent.  
Article dinou  
No podran ser membres dels òrgans de govern de les Caixes d'Estalvis:  
a) Els fallits i els concursats no rehabilitats, els condemnats a penes que porten annexes la inhabilitació per a l'exercici de càrrecs públics i els que haguessen estat sancionats per infraccions qualificades de greus i molt greus per l'ordenament jurídic i apreciades pels tribunals o òrgans administratius competents.  
b) Els Presidents, Consellers, Administradors, Directors, Gerents, Assessors o assimilats d'un altre establiment o institució de crèdit de qualsevol classe, o d'empreses dependents d'aquests, i de Corporacions o Entitats que propugnen, sostinguen o garantesquen institucions o establiments de crèdit o financers.  
c) Els empleats en actiu d'un altre intermediari financer.  
d) Les persones al servei de l'Administració de l?Estat o de les Comunitats Autònomes amb funcions al seu càrrec que es relacionen directament amb les activitats pròpies de les Caixes d'Estalvis.  
e) Els qui estiguen lligats a la Caixa d'Estalvis o a Societats en el capital de les quals participe aquella en la forma que es determine en les normes de desplegament d'aquesta Llei, per contractes d'obres, serveis, subministraments o treballs retribuïts pel període en què tinguen aquesta condició i dos anys després, com a mínim, comptats a partir del cessament d'aquesta relació, llevat la relació laboral en els supòsits prevists en l'article 26 d'aquesta Llei.  
f) Els qui per ells mateixos o en representació d'altres persones o Entitats incórreguen en incompliment de les obligacions contretes amb la Caixa amb motiu de crèdits o préstecs o per impagament de deutes de qualsevol classe davant l?Entitat.  
g) Els càrrecs públics de designació política de les Administracions Públiques.  
Article vint  
U Els membres dels òrgans de govern seran nomenats per un període de quatre anys, i podran ser reelegits sempre que continuen complint els requisits establerts en l'article divuit.  
Dos. La renovació d'aquests s'efectuarà per meitats, respectant sempre la proporcionalitat de les representacions que conformen els diferents òrgans de govern.  
Tres. El procediment i condicions per al nomenament, la renovació i la provisió de vacants dels membres dels òrgans de govern es determinarà en les normes que despleguen aquesta Llei.  
Article vint-i-u  
Els membres dels òrgans de govern cessaran en l'exercici dels seus càrrecs, llevat de la facultat de revocació prevista en l'article vint-i-vuit, apartat a), únicament i exclusivament en algun dels casos següents:  
a) Per compliment del termini per al qual foren designats.  
b) Per renúncia.  
c) Per defunció.  
d) Per la pèrdua de qualsevol dels requisits que en condicionen l?elegibilitat.  
e) Per incórrer en alguna de les incompatibilitats específiques regulades en aquesta Llei per a cadascun d'ells.  
Article vint-i-dos  
Els qui hagen posseït la condició de membre del Consell d'Administració o de la Comissió de Control no podran establir amb la Caixa d'Estalvis o amb Societats en el capital de les quals participe aquella en la forma que es determine en les normes de desplegament d'aquesta Llei, contractes d'obres, subministraments, serveis o treballs retribuïts durant un període mínim de dos anys, comptats a partir del cessament en l?òrgan de govern corresponent, llevat la relació laboral per als empleats de la Caixa.  
CAPITOL II Assemblea General  
Article vint-i-tres  
U. L'Assemblea General és l?òrgan que assumeix el suprem govern i decisió de l?Entitat, i està constituïda per les representacions dels interessos socials i col·lectius de l?àmbit d'actuació de la Caixa d'Estalvis. Els seus membres es denominaran Consellers Generales.  
Dos. Els Estatuts de cada Caixa d'Estalvis fixaran el nombre de membres de l'Assemblea General, en funció de la seua dimensió econòmica, entre un mínim de 50 i un màxim de 200.  
Article vint-i-quatre  
U La representació dels interessos col·lectius en l'Assemblea General es durà a efecte mitjançant la participació dels grups següents:  
a) Els impositors de la Caixa d'Estalvis, amb una participació del 35 per cent.  
b) Les Corporacions Municipals en el terme de les quals tinga oberta oficina l?Entitat, amb una participació del 35 per cent.  
c) Les persones o Entitats fundadores de la Caixa d'Estalvis, amb una participació del 15 per cent.  
d) Els empleats de l?Entitat, amb una participació del 15 per cent.  
Dos. Les persones o Entitats fundadores podran assignar una part del seu percentatge de representació a institucions d'interés cultural, científic o benèfic.  
Tres. Quan la persona o Entitat fundadora de la Caixa no estigués reconeguda en els seus Estatuts, les participacions de representació dels restants grups seran:  
a) Impositors, 45 per cent.  
b) Corporacions Municipals, 40 per cent.  
c) Empleats, 15 per cent.  
Article vint-i-cinc  
U Els Consellers Generals representants del grup d'impositors seran elegits, atenent criteris de territorialitat, per compromissaris d'entre ells.  
Dos. Els Consellers Generals representants de Corporacions Municipals, en el terme de les quals tinga oberta oficina l?Entitat, seran designats, atenent criteris de territorialitat, directament per les mateixes Corporacions.  
Tres. Els Consellers Generals representants de les persones o Entitats fundadores, siguen Institucions públiques o privades, seran nomenats directament per la persona a Entitat Fundadora.  
Quatre. Els Consellers Generals representants del personal de l?Entitat seran elegits pels representants legals dels empleats.  
Cinc. El procediment per a l?elecció dels representants de cadascun dels grups serà el que es determine reglamentàriament.  
Sis. Els Consellers Generals cessaran en l?exercici dels seus càrrecs, a més de per les causes establertes en l'article vint-i-u d'aquesta Llei, per acord de separació adoptat per la mateixa Assemblea General. Aquest acord serà procedent quan amb la seua actuació, pública o privada, perjudiquen notòriament la imatge, l'activitat o els resultats de la Caixa.  
Article vinti-i-sis  
U. Els empleats de la Caixa d'Estalvis accediran a l'Assemblea General exclusivament pel grup de representació del personal. No obstant Això, en casos molt excepcionals podran accedir pel grup de representació de Corporacions Locals sempre que, tinguda en compte la justificació d'aquesta excepcionalitat, així ho autoritze amb caracter previ la Conselleria d'Economia i Hisenda.  
Dos. Els Consellers Generals representants del personal tindran les mateixes garanties que les establertes en l'article 68.c) de l'Estatut dels Treballadors per als representants legals d'aquests.  
Article vint-i-set  
A més dels requisits establerts en l'article divuit per a qualsevol membre d'un òrgan de govern, els Consellers Generals representants dels impositors, i els compromissaris, hauran de tenir la condició de dipositants amb una antiguitat superior a dos anys en el moment del sorteig, i haver mantingut en el semestre anterior a aquesta data, un moviment o un saldo mitjà de comptes no inferior al que es determine en les normes que despleguen aquesta Llei.  
Article vint-i-vuit  
Sense perjudici de les facultats generals de govern, són competència especial de l'Assemblea General les funcions següents:  
a) El nomenament i revocació, si s'escau, dels Vocals del Consell d'Administració i dels membres de la Comissió de Control, en els termes que estableixen els articles trenta-dos i trenta nou, apartat u, d'aquesta Llei.  
b) L'aprovació i modificació dels Estatuts i Reglaments.  
c) Acordar la fusió amb altres Entitats de crèdit, i la dissolució i liquidació de l?Entitat.  
d) Definir anualment les línies generals del pla d'actuació de l?Entitat, perquè puga servir de base a la labor del Consell d'Administració i de la Comissió de Control.  
e) L'aprovació, si s'escau, de la gestió del Consell d'Administració, la Memòria, el Balanç anual i el Compte de Resultats, i de l'aplicació d'aquests als fins propis de la Caixa.  
f) La creació i dissolució d'Obres Benèfico-Socials, i l'aprovació dels seus pressuposts anuals i de la gestió i liquidació d'aquests.  
g) Entendre i pronunciar-se sobre les impugnacions presentades contra resolucions o acords presos per la Comissió de Control, en exercici de la funció que li atribueix l'apartat g) del número u de l'article quaranta dos.  
h) Qualssevol altres assumptes que els òrgans facultats a l?efecte sotmeten a la seua consideració.  
Article vint-i-nou  
U. Les Assemblees Generals podran ser ordinàries i extraordinàries. Les Assemblees ordinàries es realitzaran dues vegades a l'any, dins de cada semestre natural, respectivament. Les Assemblees extraordinàries es realitzaran tantes vegades com siguen expressament convocades.  
Dos. L'Assemblea General necessitarà, per a la seua vàlida constitució, la presència de la majoria dels seus membres, en primera convocatòria. La constitució en segona convocatòria serà vàlida qualsevol que en siga el nombre d'assistents.  
Tres. Els acords de l'Assemblea General s'adoptaran per majoria simple de vots dels concurrents, excepte en els casos previstos en el número sis de l'article vint-i-cinc i en els apartats b) i c) de l'article anterior, en què es requerirà, en tot cas, l'assistència de la majoria dels membres, i, a més, serà necessari, com a mínim, el vot favorable dels dos terços dels assistents.  
Quatre. Assistiran a les Assemblees Generals amb veu, però sense vot, tant el Director General de l?Entitat com els vocals del Consell d'Administració que no siguen Consellers Generals.  
Cinc. Les altres condicions de convocatòria i funcionament de les Assemblees Generals es determinaran en les normes que despleguen aquesta Llei.  
CAPITOL III Consell d'Administració  
Article trenta  
U. El Consell d'Administració es l?òrgan que té encomanat el govern, l'administració, la representació i la gestió financera i la de l'Obra Benèfico-Social de la Caixa d'Estalvis, amb plenitud de facultats i sense més limitacions que les reservades expressament als restants òrgans de govern de l'Entitat en aquesta Llei o en els seus Estatuts.  
Dos. El Consell d'Administració serà el representant de l?Entitat per a tots els assumptes pertanyents al gir i tràfic d'aquesta, i per als litigiosos.  
Tres. El Consell d'Administració elaborarà anualment la proposta de les línies generals del pla d'actuació de l?Entitat, per sotmetre-la a l'aprovació de l'Assemblea.  
Article trenta-u  
El nombre de Vocals del Consell d'Administració estarà comprés entre un mínim de deu i un màxim de vint-i-u, en funció de la dimensió econòmica de la Caixa d'Estalvis. La seua assignació als diferents grups de representació es farà respectant la proporcionalitat establerta entre aquests en l'Assemblea General, i no podrà quedar-ne exclòs cap d'ells.  
Article trenta-dos  
El nomenament i revocació, si s'escau, dels Vocals del Consell d'Administració s'efectuarà per cadascun dels diferents grups que integren l'Assemblea General i d'entre els components d'aquests. No obstant això, la designació, excepció feta del grup de representació dels empleats i de l?Entitat fundadora, si s'escau, podrà recaure en terceres persones que no sent Consellers Generals reunesquen els requisits adequats de professionalitat, sense que puguen ultrapassar el nombre de dos per cada grup.  
Article trenta-tres  
Els Vocals del Consell d'Administració que no siguen Consellers Generals, a què fa referència l'article anterior, hauran de reunir els mateixos requisits que s'estableixen en l'article divuit per a qualsevol membre d'un òrgan de govern i, a més, hauran de ser menors de setanta anys o de l'edat que, com a màxim i sempre inferior a aquesta última, establesquen els Estatuts amb aquesta finalitat. Addicionalment, els qui ho siguen en representació d'impositors hauran de posseir aquesta condició en el moment d'acceptació del càrrec.  
Article trenta-quatre  
Constituiran causes d'inelegibilitat per al nomenament i d'incompatibilitat per a l'exercici del càrrec de Vocal del Consell d'Administració:  
a) Les establertes en l'article dinou respecte als membres dels òrgans de govern.  
b) Pertànyer al Consell d'Administració o òrgan equivalent de més de quatre Societats mercantils o Entitats cooperatives. Amb aquesta finalitat no es computaran els llocs posseïts en Consell d'Administració o òrgan equivalent en què els interessats, el seu cònjuge, ascendents o descendents, junts o separadament, siguen propietaris d'un nombre d'accions no inferior al quocient de dividir el capital social pel nombre de Vocals del Consell d'Administració. La mateixa norma s'aplicarà als casos de representació legal de menors, absents o incapacitats. En qualsevol cas, el nombre total de Consells no serà superior a vuit.  
Article trenta-cinc  
U Els Vocals dels Consells d'Administració, i els seus cònjuges, ascendents o descendents i les Societats en què aquestes persones participen majoritàriament en el capital, bé de forma aïllada o conjunta o en què exercesquen els càrrecs de President, Conseller, Administrador, Gerent, Director General o assimilat, no podran obtenir crèdits, avals ni garanties de la Caixa respectiva o alienar a aquesta béns o valors de la seua propietat o emesos per aquestes Entitats sense que existesca acord del Consell d'Administració de la Caixa i autorització de la Conselleria d'Economia i Hisenda. Aquesta prohibició no s'aplicarà als crèdits, avals o garanties per a l'adquisició d'habitatges concedits per la Caixa amb aportació pel titular de garantia real suficient i s'estendrà, en tot cas, no sols a les operacions realitzades directament per les persones o Entitats esmentades, sinó a aquelles altres en què pogués aparéixer una o diverses persones físiques o jurídiques interposades. Tampoc no s'aplicarà respecte als representants del personal, per als quals la concessió de crèdits es regirà pels Convenis Laborals, amb l?informe previ de la Comissió de Control.  
Dos. La transmissió de qualsevol bé o valor, propietat d'una Caixa d'Estalvis, als Vocals del Consell d'Administració, i a les persones vinculades que es citen en el número anterior, haurà de comptar amb l'autorització administrativa de la Conselleria d'Economia i Hisenda.  
Article trenta-sis  
U. El Consell d'Administració nomenarà d'entre els seus membres el President d'aquest, que, a la vegada, ho serà de l'Entitat i de l'assemblea General, i un Secretari. Podrà elegir, així mateix, un o més Vice-presidents. Els Estatuts de l'Entitat preveuran les condicions en què aquests càrrecs puguen ser revocats, exigint-se, en tot cas, el vot favorable d'almenys la majoria absoluta dels membres del Consell.  
Dos. El Consell es reunirà totes les vegades que calga per a la bona marxa de l?Entitat. Podrà actuar en ple o delegar funcions en una Comissió Executiva, en el President o en el Director General, amb excepció de les relatives a l?elevació de propostes a l'Assemblea General o quan es tracte de facultats especialment delegades en el Consell, llevat que fos expressament autoritzat per a això.  
Tres. Els Estatuts de l?Entitat podran preveure la creació d'una Comissió d'Obres Socials que actuarà per delegació del Consell d'Administració.  
Article trenta-set  
U. Les deliberacions del Consell d'Administració i de les seues Comissions Delegades, si s'escau, i els acords que adopten, si ho consideren pertinent, tindran caràcter secret, i es considerarà infracció greu el trencament d'aquest a l'efecte d'incompatibilitat prevista en l'apartat a) de l'article dinou d'aquesta Llei i sense perjudici de les responsabilitats d'altre ordre que poguessen procedir.  
Dos. Els acords del Consell d'Administració s'adoptaran per majoria dels Vocals assistents, llevat dels casos per als quals la normativa aplicable preveja una majoria qualificada.  
Tres. A les reunions del Consell assistirà el Director General amb veu i sense vot.  
CAPITOL IV Comissió de Control  
Article trenta-vuit  
La Comissió de Control té per objecte vetlar perquè la gestió del Consell d'administració es complesca amb la màxima eficàcia i precisió, dins de les linies generals d'actuació assenyalades per l'Assemblea General i de les directrius emanades de la normativa financera.  
Article trenta-nou  
U. El nomenament i revocació, si s'escau, dels membres de la Comissió de Control representants dels diferents grups que integren l'Assemblea General s'efectuarà per cada grup i dentre els components d'aquests que no posseesquen la condició de Vocals del Consell d'Administració.  
Dos. La Comissió de Control estarà composta paritàriament per un o dos membres de cadascun dels grups de representació que componen l'Assemblea.  
Tres. En els processos electorals, podrà, a més, formar part de la Comissió de Control, constituïda amb aquesta finalitat en Comissió Electoral, un representant designat pel Conseller d'Economia i Hisenda entre persones amb capacitat i preparació tècnica adequades. Si s'escau, assistirà a les reunions amb veu i sense vot i haurà de guardar secret sobre el que s'hi ha tractat, a l?igual que qualsevol altre membre, excepció feta del seu deure d'informar davant la Conselleria d'Economia i Hisenda.  
Article quaranta  
U La Comissió de control nomenarà d'entre els seus membres el President i el Secretari. Els Estatuts de l'Entitat preveuran les condicions en què aquests càrrecs poden ser revocats, exigint-se, en tot cas, el vot favorable d'almenys la majoria absoluta dels membres de la Comissió.  
Dos. Sempre que la Comissió de Control així ho requeresca, el Director General assistirà a les reunions amb veu i sense vot.  
Tres. Per al compliment de les seues funcions, la Comissió de Control es reunirà sempre que siga convocada pel President a iniciativa pròpia o a petició d'un terç dels seus membres i com a mínim, una vegada al trimestre.  
Quatre. Els acords de la Comissió de Control s'adoptaran per majoria dels membres assistents, llevat dels supòsits per als quals la normativa aplicable preveja una majoria qualificada.  
Article quaranta-u  
Els Comissionats hauran de reunir els mateixos requisits i tindran les mateixes incompatibilitats i limitacions que les establertes per als Vocals del Consell d'Administració, llevat el representant de la Comunitat Autònoma, si s'escau, que tindrà sols les mateixes incompatibilitats i limitacions.  
Article quaranta-dos  
U. Per al compliment dels seus fins, la Comissió de Control tindrà atribuïdes les funcions següents:  
a) L'anàlisi de la gestió econòmica i financera de l'Entitat, elevant a l'Assemblea General, a la Conselleria d'Economia i Hisenda i al Banc d'Espanya informació semestral sobre aquesta.  
b) Estudi de la censura de comptes que resumesca la gestió de l'exercici i la consegüent elevació a l'Assemblea General de l'informe que reflectesca l'examen realitzat.  
c) Informar a l'Assemblea General i a la Conselleria d'Economia i Hisenda sobre la gestió del pressupost corrent de l'Obra Benèfico-Social, sobre el projecte de pressupost aprovat pel Consell d'Administració i sobre l'actuació, si s'escau, de la Comissió Delegada d'Obres Socials.  
d) Informar a la Conselleria d'Economia i Hisenda i al Ministeri d'Economia i Hisenda en els casos de nomenament i cessament del Director General.  
e) Proposar la suspensió de l?eficàcia dels acords del Consell d'Administració de l?Entitat quan considere que vulneren les disposicions vigents o afecten injustament i greu la situació patrimonial, els resultats, o el crèdit de la Caixa d'Estalvis o dels seus impositors o clients. Aquestes propostes s'elevaran a la Conselleria d'Economia i Hisenda i al Ministeri d'Economia i Hisenda, que resoldran dins de les seues respectives competències, sense perjudici de les accions que procedesquen.  
f) Informar sobre qüestions o situacions concretes a petició de l'Assemblea General, de la Conselleria d'Economia i Hisenda i del Ministeri d'Economia i Hisenda.  
g) Vigilar el procés d'elecció i designació dels membres dels òrgans de govern. Comprovar si els nomenaments, les reeleccions, les substitucions o els cessaments de qualsevol membre d'un òrgan de govern han estat realitzats d?acord amb la normativa aplicable a l?efecte. La Comissió de Control haurà d'informar a la Conselleria d'Economia i Hisenda de tots els acords presos fent ús de les seues facultats sobre aquestes matèries.  
h) Requerir al President la convocatòria de l'Assemblea General amb caràcter extraordinari, en el cas previst en l'apartat e) d'aquest número.  
Dos. Per al compliment d'aquestes funcions la Comissió de Control podrà demanar del Consell d'Administració i del Director General tots els antecedents i informació que considere necessaris.  
CAPITOL IV Altres disposicions  
Secció primera El Director General  
Article quaranta-tres  
U El Director General o assimilat serà designat pel Consell d'Administració de la Caixa entre persones amb capacitat, preparació tècnica i experiència suficient per a desenvolupar les funcions pròpies d'aquest càrrec. L'Assemblea General haurà de confirmar el nomenament.  
Dos. El Director General podrà ser remogut del seu càrrec:  
a) Per acord motivat de la majoria absoluta dels membres del Consell d'Administració que, amb l?informe previ no vinculant de la Comissió de Control, haurà de ser ratificat per l'Assemblea General.  
b) Per raó d'expedient disciplinari instruït per la Conselleria d'Economia i Hisenda, per iniciativa pròpia o a proposta del Banc d'Espanya.  
Article quaranta-quatre  
U. L'exercici del càrrec de Director General requereix dedicació exclusiva i serà, per tant, incompatible amb qualsevol activitat retribuïda tant de caràcter públic com privat, llevat de l'administració del propi patrimoni i aquelles activitats que exercesca en representació de la Caixa. En aquest últim cas els ingressos que obtinga, distints a dietes d'assistència a Consells d'Administració o similars, hauran de cedir-se a la Caixa per compte de la qual realitza aquesta activitat o representació.  
Dos. El Director General tindrà la mateixa limitació que l?establerta per als Vocals del Consell d'Administració en l'article trenta-cinc.  
Article quaranta-cinc  
El Director General executarà els acords del Consell d'Administració i exercirà les altres funcions que els Estatuts o els Reglaments de cada Entitat li encomanen.  
Secció segona El Registre d'Alts Càrrecs  
Article quaranta-sis  
La Conselleria d'Economia i Hisenda durà el Registre d'Alts Càrrecs de les Caixes d'Estalvis amb domicili social a la Comunitat Valenciana, al qual aquestes Entitats estaran obligades a comunicar qualsevol modificació que efecte els membres del Consell d'Administració i Comissió de Control, i el seu Director General.  
Article quaranta-set  
Els nomenaments, els cessaments i les reeleccions dels Vocals del Consell d'Administració, membres de la Comissió de Control i Director General, es comunicaran a la Conselleria d'Economia i Hisenda com reglamentàriament s'establesca, la qual els inscriurà, després de comprovar la seua adequació a les normes vigents.  
Article quaranta-vuit  
La relació de membres del Consell d'Administració i de la Comissió de Control, i el Director General, tindrà caràcter públic i podrà donar-se a conéixer a qualsevol persona que justifique la seua petició.  
TITOL III Règim d'actuació i control  
CAPITOL I Règim econòmic. Obres Benéfico-Socials  
Article quaranta-nou  
En el marc de les bases i de l?ordenació del crèdit i de la política monetària de l?Estat, li correspon a la Conselleria d'Economia i Hisenda qualificar els títols o crèdits susceptibles de ser computats entre els actius de cobertura del coeficient d'inversió obligatòria de les Caixes d'Estalvis amb domicili social a la Comunitat Valenciana.  
Article cinquanta  
U. La política de distribució d'excedents de les Caixes d'Estalvis amb domicili social a la Comunitat Valenciana haurà d'estar presidida per la defensa i salvaguarda dels fons rebuts del públic i orientada cap al reforçament dels seus recursos propis.  
Dos. Les Caixes d'Estalvis destinaran la totalitat dels excedents que no s'apliquen a reserves a la dotació d'un Fons per a l?Obra Benèfico-Social, que tindrà per finalitat el finançament d'obres, pròpies o en col·laboració, en els camps de la sanitat, la investigació, l?ensenyament, la cultura, els serveis d'assistència social, o altres que tinguen caràcter social.  
Article cinquanta-u  
U. La Conselleria d'Economia i Hisenda establirà les directrius en matèria d'obra social, indicant les mancances i les prioritats d'entre les quals les Caixes tindran llibertat d'elecció.  
Dos. Les matèries contemplades en aquesta Llei relatives a l'Obra Benèfico-Social seran regulades reglamentàriament.  
Article cinquanta-dos  
Correspon a la Conselleria d'Economia i Hisenda l'autorització, si s'escau, dels acords adoptats per l'Assemblea General relatius a la distribució de l'excedent obtingut i el pressupost anual per a l'Obra Benèfico-Social.  
Article cinquanta-tres  
Les Caixes d'Estalvis amb domicili social a la Comunitat Valenciana sotmetran a auditoria externa els seus comptes anuals i hauran de trametre una còpia de l'informe a la Conselleria d'Economia i Hisenda, la qual, fent ús de les seues competències, podrà demanar als auditors tota la informació que considere necessària.  
Article cinquanta-quatre  
Les Caixes d'Estalvis amb domicili social en la Comunitat Valenciana comunicaran a la Conselleria d'Economia i Hisenda les obertures, trasllats, cessions, traspassos i tancaments d'oficines ubicades dins i fora del territori de la Comunitat Valenciana. Aquesta obligació s'aplicarà també a les Caixes d'Estalvis domiciliades en altres Comunitats Autònomes pel que fa a les oficines ubicades en el territori de la Comunitat Valenciana.  
CAPITOL II Inspecció i règim sancionador  
Article cinquanta-cinc  
U Sense perjudici de les facultats que corresponen al Ministeri d'Economia i Hisenda i al Banc d'Espanya, i en el marc de la legislació bàsica de l'Estat, la Conselleria d'Economia i Hisenda exercirà les funcions de disciplina, inspecció i sanció respecte de les activitats realitzades en el seu territori per les Caixes d'Estalvis.  
Dos. En matèria de disciplina i inspecció, la Conselleria d'Economia i Hisenda podrà realitzar Convenis amb el Banc d'Espanya.  
Article cinquanta-sis  
U Incorreran en responsabilitat administrativa les Caixes d'Estalvis quan per acció o omissió infringesquen les normes imperatives d'ordenació i disciplina emanades de l?Estat o de la Generalitat Valenciana.  
En tot cas, l?Entitat de crèdit en qüestió podrà exercir les corresponents accions de naturalesa civil o penal contra les persones individuals que realitzen funcions de direcció o administració.  
Dos. Incorreran, també, en responsabilitat administrativa sancionable els qui posseesquen càrrecs d'administració o de direcció, quan en la seua conducta s'aprecie un ànim dolós o negligència directament determinant de la infracció greu o molt greu comesa per l?Entitat.  
Tres. La responsabilitat administrativa exigible dels membres de la Comissió de Control serà l?establerta en l'article setanta-set.  
Article cinquanta-set  
La responsabilitat administrativa a què es refereix l'article anterior és independent de la que pogués correspondre per la concurrència de delictes o faltes penals.  
Article cinquanta-vuit  
En consideració a la gravetat les infraccions de les normes d'ordenació i disciplina es classifiquen en molt greus, greus i lleus.  
Article cinquanta-nou  
Constitueixen infraccions molt greus:  
a) Iniciar les operacions abans d'estar habilitada per a això, i efectuar la fusió, la modificació d'Estatuts o la dissolució fora de les prescripcions legals.  
b) La insuficient cobertura del coeficient de recursos propis per davall del 80% del mínim establert amb caràcter obligatori en funció de les inversions realitzades i els riscs assumits, romanent en aquesta situació almenys durant sis mesos.  
c) L'exercici habitual d'activitats alienes al seu objecte exclusiu legalment determinat.  
d) La concurrència en la seua comptabilitat d'anomalies o irregularitats essencials que impedesquen determinar la situació econòmica de l?Entitat.  
e) El no sotmetiment dels comptes anuals a auditoria externa.  
f) La resistència, negativa o obstrucció a l'acció inspectora, sempre que aquesta actue dins de les prescripcions legals.  
g) La falta de tramesa de la informació o documentació exigible, quan haja mitjançat requeriment exprés de l?òrgan administratiu competent i siga essencial per a determinar la situació patrimonial de l?Entitat.  
h) La falta de veracitat en les informacions facilitades tant a l'Administració com als dipositants, prestadors i interessats en general, quan impedesca l'apreciació de la situació financera de l?Entitat.  
Article seixanta  
Constitueixen infraccions greus:  
a) Realitzar actes o operacions sense l'autorització preceptiva o sense observar les condicions essencials d'aquestes quan aquesta conducta no constituesca infracció molt greu.  
b) L'absència de la preceptiva comunicació respecte a la composició dels òrgans d'administració.  
c) L'exercici ocasional d'activitats alienes al seu objecte exclusiu legalment determinat.  
d) La realització d'actes o operacions prohibits per normes de rang legal o reglamentari, llevat que en aquest últim cas tinguen caràcter aïllat i no essencial.  
e) La insuficient cobertura del coeficient de recursos propis durant almenys sis mesos quan Això no constituesca infracció molt greu.  
f) L'incompliment de les normes obligatòries sobre coeficients de caixa, inversions obligatòries en general, límits de risc o de qualsevol altres que suposen limitacions al volum de determinades operacions actives o passives.  
g) Incomplir les condicions i requisits exigits per les disposicions pertinents en aquelles operacions creditícies que gaudesquen de subvenció d'interessos o altres ajudes públiques.  
h) La falta de tramesa a l?òrgan administratiu competent de la informació o documentació exigible quan no constituesca un mer retard i no siga constitutiu d'infracció molt greu.  
i) La falta de veracitat en la informació facilitada quan no constituesca infracció molt greu.  
j) La comissió d'irregularitats o anomalies comptables que no constituesquen infracció molt greu.  
Article seixanta-u  
Constitueixen infraccions lleus les infraccions de preceptes d'obligada observància per les Caixes d'Estalvis inclosos en normes d'ordenació i disciplina que no estiguen compresos en els dos articles anteriors.  
Article seixanta-dos  
Les infraccions administratives en matèria d'ordenació i disciplina comeses per les Caixes d'Estalvis o per les persones a què es refereix l'apartat dos de l'article cinquanta-sis es sancionaran d'acord amb la legislació de l'Estat vigent en el moment de la comissió.  
Article seixanta-tres  
U Per a graduar les sancions s'atendrà els criteris següents:  
a) La gravetat dels fets.  
b) La importància dels perjudicis ocasionats o del perill provocat.  
c) La repercussió en el sistema financer.  
d) La incidència en l?economia de la Comunitat Valenciana.  
Dos. En cas de reiteració s'imposaran les sancions corresponents en el seu grau més alt.  
Hi ha reiteració quan el subjecte infractor haja estat sancionat amb caràcter ferm per infracció de la mateixa classe en els cinc anys anteriors, tractant-se d'infraccions greus o molt greus, o en els dos anteriors quan es tracte d'infraccions lleus.  
Article seixanta-quatre  
La imposició de qualsevol de les sancions previstes en aquest Capítol exigirà la incoació prèvia d'expedient, que es tramitarà d'acord amb la normativa vigent, i en el qual es donarà audiència als interessats.  
En el cas d'infraccions lleus, l'expedient esmentat podrà ser sumari, sense que això supose en cap cas la inobservança del tràmit d'audiència a l'interessat.  
Article seixanta-cinc  
La competència per a instruir els expedients i imposar les sancions corresponents es regirà per les regles següents:  
a) La instrucció dels expedients, en qualsevol cas, i la imposició de sancions per infraccions lleus correspondrà a la Conselleria d'Economia i Hisenda.  
b) La imposició de sancions per infraccions greus i molt greus correspondrà al Conseller d'Economia i Hisenda, llevat del cas de revocació de l'autorització administrativa, que sols podrà ser imposada pel Consell de la Generalitat Valenciana.  
Article seixanta-sis  
Les infraccions molt greus i les greus prescriuran als cinc anys; i les lleus, als dos.  
El termini de prescripció es comptarà des de la data en què s'haja comés la infracció i s'interromprà des que el procediment es dirigesca contra l?infractor, i tornarà a córrer de nou quan aquell es paralitze o acabe sense sanció.  
Article seixanta-set  
U La responsabilitat dels membres de la Comissió de Control es regirà per les disposicions contingudes en els números següents.  
Dos. Constitueixen infraccions molt greus:  
a) La negligència greu i persistent en l?exercici de les funcions que tinguen legalment encomanades.  
b) No proposar a l?òrgan administratiu competent la suspensió d'acords adoptats per l'òrgan d'administració quan aquests infringesquen manifestament la llei i afecten injustament i greu la situació patrimonial, els resultats, el crèdit de la Caixa d'Estalvis o els seus impositors o clients, o no requerir, en aquests casos, el President perquè convoque Assemblea General amb caràcter extraordinari.  
Tres. Constitueixen infraccions greus:  
a) La negligència greu en l?exercici de les funcions que legalment tenen encomanades, si no constitueix infracció molt greu.  
b) La falta de tramesa a l?òrgan administratiu competent de les dades o informes que han de fer-li arribar o que aquest requeresca en l?exercici de les seues funcions, o la seua tramesa amb notori retard.  
c) No proposar a l?òrgan administratiu competent la suspensió d'acords adoptats per l'òrgan d'administració quan la Comissió considere que vulneren les disposicions vigents o afecten injustament o greu la situació patrimonial, els resultats, el crèdit de la Caixa d'Estalvis o els seus impositors o clients, sempre que això no constituesca infracció molt greu, o no requerir, en aquests casos, el President perquè convoque Assemblea General amb caràcter extraordinari.  
Quatre. Constitueixen infraccions lleus l?incompliment de qualssevol obligacions que no siguen constitutives d'infracció molt greu o greu, i la falta reiterada d'assistència d'aquests a les reunions de la Comissió.  
Cinc. Les sancions aplicables seran les previstes per a aquests casos en la legislació estatal vigent.  
CAPITOL III Mesures Cautelars  
Article seixanta-vuit  
Sense perjudici de les facultats corresponents al Banc d'Espanya, quan una Caixa d'Estalvis es trobe en una situació d'excepcional gravetat que pose en perill l?efectivitat dels seus recursos propis o la seua estabilitat, liquidesa o solvència, podrà acordar-se d'ofici o a petició de la mateixa Entitat, la intervenció d'aquesta o la substitució provisional dels seus òrgans d'administració o direcció fins que siga superada aquesta situació.  
Article seixanta-nou  
La intervenció o substitució prevista en l'article anterior serà acordada, si s'escau, pel Conseller d'Economia i Hisenda, amb l'audiència prèvia de la Caixa d'Estalvis afectada. Aquesta audiència no serà necessària, tanmateix, quan haja precedit petició de l?Entitat, o el retard que aquest tràmit previsiblement originaria comprometa greument l?efectivitat de la mesura o els interessos econòmics afectats.  
CAPITOL IV Informació i secret professional  
Article setanta  
Les Caixes d'Estalvis amb domicili social a la Comunitat Valenciana estaran obligades de trametre a la Conselleria d'Economia i Hisenda, en la forma que reglamentàriament es determine, tota classe d'informació que se'ls requeresca sobre la seua activitat i gestió.  
Article setanta-u  
U En l'exercici de la funció d'inspecció de les Caixes d'Estalvis, la Conselleria d'Economia i Hisenda col·laborarà amb les autoritats que tinguen encomanades funcions similars, i podran intercanviar informacions, la qual cosa exigirà en tot cas que les autoritats de destinació estiguen sotmeses al secret professional.  
Dos. Les dades i documents de les Caixes d'Estalvis que es troben en poder de la Conselleria d'Economia i Hisenda tindran caràcter reservat, llevat que una Llei dispose el contrari. La reserva s'entendrà alçada des del moment en què els interessats facen públics els fets a què aquella es referesca.  
Tres. La Conselleria d'Economia i Hisenda no podrà publicar, comunicar ni exhibir a tercers les dades o documents reservats, si no és amb el previ consentiment exprés dels remitents i, si s'escau, dels interessats afectats.   
S'exceptua de la prohibició establerta en el paràgraf anterior la publicació de dades agregades a efectes estadístics. i les comunicacions que s'ordenen per resolució de l'autoritat judicial competent en la instrucció d'un procediment penal. També queden exceptuades les comunicacions que procedesquen en virtut del que disposa la Llei General Tributària.  
Quatre. Qualsevol persona que haja tingut coneixement, per raó del seu càrrec o ocupació, de dades de caràcter reservat sobre les Caixes d'Estalvis està obligada a guardar secret. L'incompliment d'aquesta obligació determinarà les responsabilitats penals i les altres previstes per les lleis.  
TITOL IV Federació Valenciana de Caixes d'Estalvis  
CAPITOL I Naturalesa  
Article setanta-dos  
U La Federació Valenciana de Caixes d'Estalvis estarà integrada per totes les Caixes amb domicili social a la Comunitat Valenciana, la representació conjunta de les quals posseirà. Tindrà personalitat jurídica pròpia i plena capacitat per al desenvolupament de les activitats dirigides al compliment dels seus fins.  
Dos. El seu funcionament es regirà pel que preceptua aquesta Llei i normes que la desenvolupen, i pels seus Estatuts.  
CAPITOL II Finalitats  
Article setanta-tres  
U Són finalitats de la Federació, entre altres, les següents:  
a) Impulsar l?estalvi, desplegant les actuacions necessàries per a això.  
b) Promoure i coordinar la prestació de serveis tècnics i financers comuns.  
c) Impulsar la possible creació i sosteniment d'obres benèfico-socials conjuntes.  
d) Col·laborar amb les autoritats financeres per al millor compliment de la normativa vigent.  
e) Facilitar l'actuació de les Caixes federades en l?exterior, oferint els serveis que aquestes puguen requerir.  
Dos. La Federació informarà a totes les Caixes sobre els plans d'actuació econòmica elaborats per la Generalitat Valenciana, a fi que aquelles puguen orientar les seues inversions d'acord amb les prioritats corresponents.  
CAPITOL III Organs  
Article setanta-quatre  
La Federació comptarà amb els òrgans de govern següents:  
a) El Consell General.  
b) La Secretaria General.  
Article setanta-cinc  
U. El Consell General serà el màxim òrgan de govern i decisió de la Federació i estarà compost per representants de totes les Caixes federades de la Comunitat Valenciana.  
Dos. La Secretaria General es configura com l?òrgan administratiu de gestió i coordinació de caràcter permanent.  
Tres. Quant a la composició, funcions i altres condicions necessàries per al correcte funcionament de la Federació i l'adequada actuació dels seus òrgans de govern, se seguirà el que estableixquen les normes que desenvolupan aquesta Llei i altres de caràcter general que li puguen ser aplicables, i els seus propis Estatuts.  
CAPITOL IV El Defensor del Client  
Article setanta-sis  
U Per tal de facilitar la protecció dels interessos dels clients en les relacions d'aquests amb les Caixes, la Federació Valenciana de Caixes d'Estalvis nomenarà el Defensor del Client, les competències del qual s'estendran necessàriament a totes les Caixes d'Estalvis integrades en la Federació.  
Dos. El Defensor del Client serà designat per acord de la majoria absoluta dels membres del Consell General de la Federació, d'entre aquelles persones de reconegut prestigi i capacitat professional.  
Tres. La figura i les funcions del Defensor del Client es determinaran en les normes que despleguen aquesta Llei.  
DISPOSICIONS TRANSITORIES  
Primera  
En el termini de tres mesos a comptar des de la publicació del desplegament reglamentari d'aquesta Llei, les Caixes d'Estalvis amb domicili social a la Comunitat Valenciana hauran de procedir a l'adaptació dels seus Estatuts i Reglaments de procediment de designacions i eleccions dels òrgans de govern, i elevar-los a la Conselleria d'Economia i Hisenda per a l'aprovació.  
Segona  
En la primera renovació parcial dels òrgans de govern que s'efectue després de l?entrada en vigor d'aquesta Llei, hauran de quedar ajustats els percentatges de participació dels diferents grups de representació que integren l'Assemblea General als establerts en l'article vint-i-quatre d'aquesta Llei.  
Tercera  
Els membres dels òrgans de govern de les Caixes d'Estalvis a l'entrada en vigor d'aquesta Llei, no es veuran afectats per la incompatibilitat establerta en la lletra g) de l'article dinou.  
DISPOSICIONS FINALS  
Primera  
S'autoritza el Consell de la Generalitat Valenciana per a dictar les disposicions necessàries per al desplegament d'aquesta Llei.  
Segona  
Aquesta Llei entrarà en vigor el mateix dia de la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
Per tant, ordene que tots els ciutadans, tribunals, autoritats i poders públics als quals pertoque, observen i facen complir aquesta Llei.  
València, 22 de febrer de 1990  
El President de la Generalitat,   
JOAN LERMA I BLASCO



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 1253, del 27-02-1990 (1990/816673)

LEY de la Generalitat Valenciana 1/1990, de 22 de febrero, sobre Cajas de Ahorro.
---------------------------------------------------------------------------------

Estado**DEROGADA**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/1990/02/22/1/dof/spa/html**

### Datos del documento

Número DOGV
:   1253

Fecha DOGV
:   27-02-1990

Sección del DOGV
:   DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   1990/816673

CVE


Fecha del documento
:   22-02-1990

Organismo emisor
:   Presidencia de la Generalitat

Tipo de documento
:   Ley

Análisis jurídico

Ley de la Generalitat Valenciana 1/1990, de 22 de febrero, sobre Cajas de Ahorros.  
Sea notorio y manifiesto a todos los ciudadanos, que las Cortes Valencianas ha aprobado y yo, de acuerdo con lo establecido por la Constitución y el Estatuto de Autonomía, en nombre del Rey promulgo la siguiente Ley:  
PREAMBULO  
1  
La ordenación normativa de las Cajas de Ahorro valencianas sitúa la actividad legislativa de las Cortes ante unas instituciones cuya significación económica y social es, en estos momentos, muy notoria. Esta labor legislativa debe aunar el pasado histórico, en cuyo marco nacen las Cajas de Ahorro, con las exigencias que hoy deben satisfacer. Y ello, además, debe realizarse no de una forma meramente escolástica, sino teniendo bien presente cuáles son los caracteres estructurales de la sociedad en que aquéllas deben desarrollar su actividad.  
Por vez primera en nuestra historia nos encontramos ante una regulación de Entidades financieras valencianas, nacida de una Institución que encarna legítimamente la representación del pueblo valenciano y que, sin olvido de las bases establecidas por el Estado, atiende a las concretas exigencias que tiene hoy planteadas la realidad valenciana. Y tales caracteres no se han dado nunca en una historia que, como la nuestra, está repleta de intentos por dar vida a Instituciones financieras autóctonas que, las más de las veces, han resultado fallidas, precisamente por los recelos suscitados en instancias centralizadas, cuyas que- rencias en defensa de sus competencias son bien conocidas.  
De todos es sabido que el sistema financiero valenciano del pasado siglo se ve prácticamente reducido a la actuación de determinadas Entidades como meras sociedades de crédito, como consecuencia del rechazo del Banco de España y del Ministerio de Hacienda a los proyectos de creación en Valencia de bancos emisores o hipotecarios. A este respecto, es significativo constatar cómo arraiga la sucursal del Banco de España y de la Caja de Ahorros - la denominada Caja- Banco -, creada en 1842, a instancia de la Sociedad Económica de Amigos del País, receptora del espíritu dieciochesco de la Ilustración, y no cuaja, por el contrario, unos años más tarde, en 1845, el primer intento de creación de un Banco de emisión valenciano, que acaba por convertirse en la Sociedad Valenciana de Fomento.  
Se repetía así, con la tozudez que sólo tienen los hechos históricos, la experiencia de una Táula de Canvis que, creada en 1407, y dependiente de la Administración municipal, constituyó un claro ejemplo de Banco público que, sin efectuar préstamos a particulares y actuando de consuno con banqueros y cambistas privados, sirvió para que la Hacienda municipal paliara las dificultades derivadas de la ruina de muchos cambistas causada por la crisis económica de finales del XIV. La Taula, tras una vida muy irregular, se truncó definitivamente en 1719, en medio del torbellino centralizador que terminó con nuestros Fueros.  
Si las Cortes Valencianas pueden hoy legislar sobre Instituciones tan significativas como las Cajas de Ahorros, deben hacerlo, en consecuencia, tomando buena nota de cuáles son sus orígenes históricos, cuáles han sido las pautas a través de las que han venido evolucionando y de cuáles son, en definitiva, las exigencias cuya satisfacción les demanda la sociedad.  
Es en la segunda mitad del pasado siglo la época en que nuestra geografía va poblándose de Cajas de Ahorro. Sagunto (1842), Alcoy (1875), Alicante (1877), Valencia (1878), Orihuela (1879), Sueca (1880), Xátiva (1881), Ontinyent (1884), Segorbe (1885), Elche (1886) y Castellón y Gandía (1900) constituyen los capítulos iniciales de una ya centenaria serie. Años más tarde, en 1933, el Decreto de 14 de marzo, recogiendo la tipología que de estas Entidades había realizado el Real Decreto- Ley de 21 de noviembre de 1929 - Cajas Generales de Ahorro Popular y Entidades particulares de ahorro -, acentúa su carácter benéfico- social, en coherencia con la dependencia administrativa que impulsó su regulación - el Ministerio de Trabajo y Previsión Social, a la sazón ocupado por Largo Caballero -, dando así vida al Estatuto de Cajas de Ahorro que durante largos años se ha erigido en piedra angular sobre la que ha reposado su actividad.  
II  
Con el transcurso del tiempo, las Cajas de Ahorro van experimentando profundas transformaciones, de forma que aún permaneciendo fieles a su originaria finalidad - combatir la usura y popularizar el ahorro -, sirven los objetivos fundacionales de conformidad con pautas muy diferentes de aquellas que acompañaron sus primeros pasos. Es así como, paulatinamente, las Cajas van adquiriendo la fisonomía propia de las Entidades financieras y, coetáneamente, van difuminándose otros caracteres que en su nacimiento fueron santo y seña de la institución, como ocurre de forma paradigmática con la función atribuida a los otrora emblemáticos Montes de Piedad.  
Esta transformación, cuya realidad ha tenido bien presente esta Cámara, ha tenido importantes consecuencias. De una parte, las Cajas han adquirido un marcado protagonismo en el sistema financiero español, al punto que ya se ha convertido en un lugar común en la jurisprudencia española el reconocimiento de la naturaleza dual de tales Instituciones, de forma que, junto a su actividad estrictamente benéfico- social - concretada en la política de concesión de ayudas y becas de estudio, fomento de las artes y de la cultura en general, etc.-, se delimita y reconoce con nitidez su actividad como Entidades financieras. La Ley de ordenación del crédito y la banca de 1962 puso el acento en una nota que el tiempo no ha hecho sino confirmar: la conversión de unas Entidades, marcadas originariamente por sus finalidades benéfico- sociales, en unos mecanismos más - con las singularidades que se quiera del sistema financiero. Testimonio elocuente de esta evolución lo encontramos en el trasvase de competencias desde su progenitor natural - el Ministerio de Trabajo y Previsión- a su actual tutor - el Ministerio de Economía y Hacienda -. En este caminar sin pausa, la ordenación de 1977 constituye el punto de llegada de la equiparación de las Cajas con los modos de actuar propios de la Banca.  
Este reconocimiento de la doble función realizada por las Cajas tiene notorias consecuencias prácticas, concretadas, entre otros extremos, en el tratamiento fiscal dispensado a las actividades que lleva a cabo en ambos sectores de su actividad. De otra parte, debe reconocerse que la coherencia de la actividad de las Cajas con los postulados que rigen la actuación de las Entidades financieras se convierte en requisito insoslayable para que se puedan atender convenientemente las finalidades benéfico- sociales a que deben hacer frente por prescripción estatutaria. Sólo cuando se haya saneado el activo, cuando se haya atendido el pago de los tributos debidos a la Hacienda Pública y se hayan cubierto las necesarias dotaciones a reservas podrá atenderse debidamente al cumplimiento de las finalidades de carácter benéfico- social. Es así como la obtención de excedentes se convierte en exigencia insoslayable para poder atender a las funciones cuya satisfacción constituyó razón de ser importante en su nacimiento.  
III  
La profunda mutación experimentada por las Cajas de Ahorro como consecuencia de su propia adecuación a las técnicas propias de las Entidades financieras típicas, ha venido acompañada también de la necesidad de responder satisfactoriamente a los cambios derivados de la nueva estructura territorial del Estado y de la adhesión de España a la Comunidad Económica Europea.  
La nueva estructura territorial del Estado, y el consiguiente reparto de competencias, ha introducido en nuestro Derecho Público conceptos que carecen de tradición entre nosotros y cuyo caminar no puede aún sino ser balbuciente. Y ello es lógico. La delimitación de lo que es o no básico y la determinación de las materias que se integran o no en el bloque de la denominada Constitución económica constituyen cuestiones que sólo el transcurso del tiempo permitirá decantar, como consecuencia, sobre todo, de la jurisprudencia emanada del Tribunal Constitucional y de la doctrina en que aquélla se asiente. Y ello es lo que, a marchas forzadas, está ocurriendo. Desde las Sentencias de 28 de enero de 1982, 27 de marzo y 9 de octubre de 1984 hasta las más recientes de 22 de marzo de 1988, la labor de decantación realizada por el Tribunal Constitucional ha ido depurando los criterios de atribución de competencias en puntos básicos - fijación de coeficientes de fondos públicos y órganos rectores especialmente -, labor de la que legisladores posteriores pueden beneficiarse, al tener mejor delimitados jurídicamente los puntos de partida. Así, las Cortes Valencianas, de acuerdo con la competencia exclusiva que les atribuye el artículo 34 del Estatuto de Autonomía, pueden regular normativamente los criterios de actuación de las Cajas de Ahorro, de acuerdo con las bases y la ordenación de la actividad económica general y la política monetaria del Estado. Al hacerlo así no sólo se da satisfacción a una previsión estatutaria, sino que, al propio tiempo, se entronca - y se hace legítimamente y con no disimulada complacencia- la gobernación de los asuntos públicos del presente con lo que en tiempo pasado constituyó timbre de honor de un pueblo que dio probadas muestras de su aptitud en los asuntos financieros, al formalizar por vez primera -19 febrero 1376- un documento tan esencial a esos efectos como la letra de cambio - impresa en papel elaborado también por vez primera en Occidente en Xàtiva - y recoger en el «Llibre del Consolat de Mar» la primera recopilación de normas reguladoras del comercio marítimo.  
Con ser importantes los cambios exigidos por la distribución competencial en el ordenamiento interno, no lo son menos los derivados de la integración española en la CEE. La exigencia de libre circulación de capitales, prevista en el artículo 67 del Tratado de Roma, corolario lógico de la libre prestación de servicios financieros, ha permanecido durante muchos años aletargada, tanto por la necesidad de dar respuesta a exigencias más apremiantes - básicamente la integración comercial de los Estados miembros -, como por el hecho de que la crisis económica de la década del 70 dificultó sensiblemente la construcción europea, postergada para mejor ocasión. Superada aquélla y aprovechando la nueva savia aportada por los nuevos Estados miembros, en 1985 se aprueba el Libro Blanco en el que se concretan los pasos a dar para la consecución de un mercado único a finales de 1992, modificándose, un año más tarde, el propio Tratado fundacional mediante la denominada Acta Unica, ratificada por los Parlamentos de los Estados miembros en el primer semestre de 1987. Es así como la liberalización de los movimientos de capitales y la libre prestación de servicios financieros en el ámbito territorial de la CEE deja de ser una huera aspiración programática, formulada las más de las veces «ad pompam vel ostentationem», para convertirse en una realidad cercana y tangible, cuyas consecuencias en la ordenación de las Entidades financieras van a tener un efecto decisivo. La existencia inmediata de un ordenamiento jurídico supranacional y la consiguiente apertura a Entidades extranjeras de espacios tradicionalmente tenidos como feudos inviolables constituye un emplazamiento a la actividad normativa de estas Cortes al que no pueden hurtarse los legítimos representantes de un pueblo que nunca permaneció encastillado en sus tierras.  
IV  
El panorama se caracteriza así por su heterogeneidad, sin duda efecto de su distinto grado de evolución; junto a Cajas muy poderosas económicamente, parangonables a los grandes Bancos comerciales, pueden encontrarse Cajas de escasa potencialidad proyectadas sobre territorios muy localizados.  
Esta realidad comporta un grave problema a la hora de inquirir cuál es la esencia de las Cajas de Ahorros, o si se quiere, cuáles son las razones que justifican ahora y en lo sucesivo la existencia de unas Entidades financieras diferenciadas, máxime cuando el primer condicionante del legislador al regularlas no puede ser otro que el de definir y preservar su identidad institucional.  
En realidad las notas esenciales que caracterizan a las Cajas de Ahorros no se hallan en la organización o sistema de funcionamiento sino en su origen de carácter fundacional y sobre todo en su función social orientada a la consecución de intereses públicos.  
Por ello al elaborar su Ley reguladora no es necesario participar en el debate de si su pervivencia exige su asimilación, a todos los efectos, con las otras Entidades financieras o por el contrario han de basarse en una funcionalidad y un espacio específicos y limitados. El legislador no puede interferir su propia dinámica ni olvidar que se encuentra ante Entidades - aunque benéficas- de carácter privado. Por tal razón su objetivo no ha de ser otro que el de crear un marco o cauce de actuación amplio y flexible en el que las Cajas puedan cumplir sus fines altruistas y desarrollar espontánea y pacíficamente su propio proceso vital.  
Es indudable la importancia que las Cajas de Ahorros han alcanzado en la Comunidad Valenciana, el protagonismo en su vida económica y su arraigo popular. La presente Ley las considera como destinatarias de sus normas y pretende regularlas con carácter general, abordando su constitución, organización y actividad y estableciendo los instrumentos para garantizar en todo momento su adecuación a la legalidad vigente.  
V  
El Título Primero «Disposiciones generales» contiene la normativa de carácter básico. Se define la naturaleza jurídica de las Cajas partiendo de su carácter fundacional y de la necesaria orientación a la satisfacción de intereses generales. Se establecen los requisitos para su creación, fusión y liquidación, así como para la modificación de los Estatutos, reconociendo la dualidad de ordenamientos jurídicos estatal y autonómico confluyentes y fijando, con la mayor nitidez posible, sus respectivos alcances.  
El Título Segundo está dedicado a los órganos de gobierno y en él se contiene una regulación similar a la prevista en la normativa estatal sin perjuicio de adaptarse a las peculiaridades valencianas en los puntos en que aquélla no tiene carácter básico. Además de las disposiciones relativas a los órganos de gobierno propiamente dichos, se establecen normas propias para el Director General y para el Registro de Altos Cargos, cuyo funcionamiento compete a la Administración Autonómica.  
El Título Tercero «Régimen de actuación y control» comprende, en términos generales, la regulación del régimen de actividad de las Cajas, sin perjuicio de disposiciones concretas sobre la obra benéfico- social, medidas cautelares, deber de información y secreto profesional. Se dedica un Capítulo específico al sistema de inspección y potestad sancionadora, procurando mantener, en la medida de lo posible, el paralelismo con la Ley 26/1988, de 29 de julio, sobre Disciplina e intervención de las Entidades de crédito. Se parte aquí de la responsabilidad específica de las Cajas de Ahorros en cuanto Entidades con personalidad jurídica propia destinatarias de la Ley, sin perjuicio de la responsabilidad que, en su caso, pudiera corresponder a las personas individuales que ostenten cargos de administración o dirección en ellas.  
El Título Cuarto, por fin, está dedicado en su totalidad a regular la Federación -. Valenciana de Cajas de Ahorros desde sus aspectos básicos e institucionales.  
TITULO 1  
Disposiciones Generales  
CAPITULO I  
Naturaleza jurídica y funciones  
Artículo primero  
Uno. La presente Ley será de aplicación a las Cajas de Ahorros con domicilio social en la Comunidad Valenciana, y a las domiciliadas en otras Comunidades, exclusivamente en lo relativo a las actividades realizadas en el territorio de la Comunidad Valenciana.  
Dos. A los efectos de esta ley se entiende por Cajas de Ahorros las Entidades de crédito de naturaleza fundacional y carácter social que, sin ánimo de - lucro, orientan su actividad a la consecución de intereses generales.  
Tres. Las Cajas de Ahorros tendrán la misma naturaleza jurídica y los mismos derechos y obligaciones, así como idéntica consideración ante los poderes públicos, con independencia del origen público o privado de las mismas.  
Artículo segundo  
Para el cumplimiento de sus fines, las Cajas de Ahorros podrán realizar todas las operaciones legalmente reservadas a las Entidades de crédito, especialmente aquellas que fomenten el desarrollo económico y social en su ámbito de actuación, sin otras limitaciones que las impuestas por su especial configuración jurídica.  
Artículo tercero  
Las Cajas de Ahorros gozarán del protectorado de la Generalitat Valenciana, que se ejercerá en el marco de las bases y la ordenación de la actividad económica general y la política monetaria del Estado, de acuerdo con los principios siguientes:  
a) Procurar el desarrollo y buen funcionamiento de las Cajas de Ahorros.  
b) Velar porque en cada Caja de Ahorros exista una adecuada organización administrativa y contable y procedimientos de control interno adecuados.  
c) Defender y proteger la independencia, prestigio y estabilidad de las Cajas de Ahorros.  
d) Vigilar que las Cajas de Ahorros cumplan las normas de ordenación y disciplina.  
e) Velar porque los criterios de democratización, eficacia y transparencia estén presentes en la configuración y funcionamiento de los órganos de gobierno de las Cajas de Ahorros.  
Artículo cuarto  
Sin perjuicio de la normativa básica del Estado, las Cajas de Ahorros de la Comunidad Valenciana se regirán por las siguientes disposiciones:  
1. La presente Ley.  
2. Las normas reglamentarias dictadas en desarrollo de esta Ley.  
3. Sus propios Estatutos y Reglamentos.  
4. Con carácter de Derecho supletorio, el ordenamiento general del Estado.  
CAPITULO II  
Creación  
Artículo quinto  
Uno. El Conseller de Economía y Hacienda podrá autorizar la creación de nuevas Cajas de Ahorros, atendiendo a lo previsto en la normativa básica del Estado.  
Dos. Las solicitudes de creación deberán formularse ante la Conselleria de Economía y Hacienda e irán acompañadas de la documentación que reglamentariamente se determine.  
Artículo sexto  
Para la creación de una nueva Caja de Ahorros será necesario tener un fondo de dotación en efectivo de la cuantía que, con carácter general, establezca la legislación del Estado.  
Artículo séptimo  
Uno. Una vez concedida la autorización y aprobados los Estatutos Sociales, se otorgará la oportuna escritura fundacional de la entidad.  
Dos. La escritura fundacional contendrá como mínimo los siguientes extremos:  
a) Identidad de las personas fundadoras y de quien actúe en su representación.  
b) Manifestación expresa de la voluntad de constituir una Caja de Ahorros sometida a las disposiciones vigentes.  
c) La dotación inicial. Si como parte de la dotación inicial existieran aportaciones no dinerarias adicionales a la dotación mínima exigida legalmente, se describirán los bienes y derechos que la integran, su título de propiedad y las cargas, si las hubiera.  
d) Estatutos de la Entidad.  
e) Personas integrantes del patronato inicial de la fundación.  
Tres. La escritura fundacional deberá ser inscrita en el Registro de Cajas de Ahorros de la Comunidad Valenciana, momento a partir del cual la nueva Caja de Ahorros gozará de personalidad jurídica.  
Cuatro. Inscrita en el Registro de Cajas de Ahorros de la Comunidad Valenciana, así como en el Registro Especial de Cajas Generales de Ahorro Popular, la nueva Caja de Ahorros podrá dar comienzo a sus actividades.  
Cinco. Las inscripciones son intransmisibles.  
Artículo octavo  
Uno. Transitoriamente, y hasta que se constituyan los órganos de gobierno que determina el artículo dieciséis de esta Ley, la administración y gestión de la nueva Caja de Ahorros recaerá en una Comisión Gestora, cuyos miembros, en número mínimo de 10 y máximo de 21, serán nombrados directamente por los fundadores. La Comisión Gestora nombrará un Director General.  
Dos. Las Cajas de Ahorros de nueva creación constituirán sus órganos de gobierno de acuerdo con lo establecido en la presente Ley y normas concordantes, en el plazo de dos años a partir del comienzo de sus operaciones.  
Tres. El primer Consejo de Administración que se celebre una vez constituido con arreglo a lo previsto en esta Ley, habrá de ratificar, en su caso, al Director General designado por la Comisión Gestora, que será posteriormente confirmado por la Asamblea General convocada al efecto.  
Artículo noveno  
Uno. La autorización concedida para la creación de una Caja de Ahorros podrá ser revocada en los siguientes supuestos:  
a) Si no da comienzo a las actividades específicas de su objeto social dentro de los doce meses siguientes a la fecha de notificación de la autorización o renuncia de modo expreso a ésta.  
b) Si interrumpe de hecho las actividades específicas de su objeto social durante un período superior a seis meses.  
c) Si resulta que obtuvo la autorización por medio de declaraciones falsas o por otro medio irregular.  
d) Si incumple las condiciones que motivaron la autorización, salvo que se disponga otra cosa con relación a alguna de dichas condiciones.  
e) Si carece de fondos propios suficientes o no ofrece garantía de poder cumplir sus obligaciones con relación a sus acreedores y, en particular, no garantiza la seguridad de los fondos que le hayan sido confiados.  
f) Por sanción.  
Dos. Corresponde al Conseller de Economía y Hacienda la facultad de revocar la autorización administrativa, excepto en el supuesto f) del apartado anterior cuya competencia se reserva al Consell de la Generalitat Valenciana.  
Tres. La revocación de la autorización administrativa llevará implícita la disolución de una Caja de Ahorros y la apertura del período de liquidación.  
Artículo diez  
La Conselleria de Economía y Hacienda llevará el Registro de Cajas de Ahorros de la Comunidad Valenciana, cuyo contenido, que será público, se determinará reglamentariamente.  
Artículo once  
Cualquier persona física o jurídica deberá abstenerse de utilizar en la Comunidad Valenciana las denominaciones «Caja de Ahorros» y «Monte de Piedad», u otras que puedan inducir a confusión con ellas, sin hallarse inscrita en el Registro que legalmente corresponda a la Cajas de Ahorros.  
CAPITULO III  
Modificación de Estatutos y Reglamentos Fusión, disolución y liquidación  
Artículo doce  
Corresponde a la Conselleria de Economía y Hacienda la aprobación de modificaciones de los Estatutos y Reglamentos de las Cajas de Ahorros acordadas por la Asamblea General.  
Artículo trece  
Uno. Adoptados los pertinentes acuerdos por las Asambleas Generales, corresponde al Conseller de Economía y Hacienda autorizar cualquier operación de fusión, por creación de nueva Entidad o absorción, en la que intervenga alguna Caja de Ahorros con domicilio social en la Comunidad Valenciana y en lo que a ella se refiera.  
Dos. En todo caso, para conceder la autorización deberán observarse las condiciones siguientes:  
a) Que las Entidades que deseen fusionarse no estén en proceso de liquidación.  
b) Que queden a salvo los derechos y garantías de los afectados por el cambio.  
Tres. En el caso de fusión de Cajas de Ahorros con creación de nueva Entidad y, por tanto, disolución de las Entidades fusionadas, se realizará la elección de órganos de gobierno en el plazo de dos años a partir de la aprobación de los Estatutos y Reglamentos.  
Durante este plazo provisional y transitorio, los órganos de gobierno de la nueva Entidad serán los que se fijen en los pactos de fusión, respetando lo establecido en la presente Ley.  
Cuatro. En el caso de fusiones por absorción, quedarán disueltos los órganos de gobierno de la Caja absorbida y la administración, gestión, representación y control de la Entidad corresponderá a los de la Caja de Ahorros absorbente. No obstante, reglamentariamente se preverá el procedimiento por el que, de forma transitoria y hasta la siguiente renovación parcial, podrá mantenerse en los órganos de la Caja absorbente una representación de los de la absorbida.  
Cinco. Cuando en las operaciones de fusión, con creación de nueva Entidad o por absorción, intervengan una o más Cajas de Ahorros que tengan Entidad fundadora reconocida, los Estatutos de la Caja resultante podrán otorgar representación a cada Entidad fundadora, dentro del porcentaje máximo establecido en esta Ley para dicho grupo, en función de la dimensión económica de las Cajas, y por el procedimiento que reglamentariamente se determine.  
Artículo catorce  
Uno. Corresponde al Conseller de Economía y Hacienda la autorización de la disolución de una Caja de Ahorros. Aprobada la disolución, excepto en caso de fusión, se entrará en período de liquidación.  
Dos. Cuando se produzca la liquidación de una Caja de Ahorros, el Conseller de Economía y Hacienda deberá acordar la intervención de las correspondientes operaciones, si por el número de afectados o por la situación patrimonial de la Entidad tal medida resulta aconsejable.  
Tres. La adjudicación de los bienes resultantes de la liquidación se ajustará a lo que se disponga reglamentariamente.  
Cuatro. Las presentes disposiciones deben entenderse sin perjuicio de las normas estatales que regulan el Fondo de Garantía de Depósitos, así como las de disciplina e intervención de las Entidades de crédito. En cualquier caso, las instituciones u organismos competentes podrán establecer sistemas de colaboración en el ejercicio de las respectivas competencias.  
Artículo quince  
Los acuerdos adoptados por la autoridad autonómica respecto a la creación, fusión, disolución y liquidación de Cajas de Ahorros con domicilio social en la Comunidad Valenciana se publicarán en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana y se comunicarán al Registro Especial de Cajas Generales de Ahorro Popular, previa inscripción en el Registro de Cajas de Ahorros de la Comunidad Valenciana.  
TITULO II  
Organos de Gobierno  
CAPITULO I  
Disposiciones comunes  
Artículo dieciséis  
Uno. La administración, gestión, representación y control de las Cajas de Ahorros corresponde a los siguientes órganos de gobierno:  
a) Asamblea General.  
b) Consejo de Administración.  
c) Comisión de Control.  
Dos. Los órganos de gobierno actuarán con carácter colegiado y sus componentes ejercerán sus funciones en beneficio exclusivo de los intereses de la Caja a que pertenezcan y del cumplimiento de su función económico- social, con plena independencia de cualesquiera otros intereses que les pudieran afectar.  
Artículo diecisiete  
El cargo de miembro de cualquiera de los órganos de gobierno tendrá carácter honorífico y gratuito, no pudiendo originar percepciones distintas de las dietas por asistencia a reuniones y desplazamientos, las cuales no excederán de los límites máximos autorizados, con carácter general, por la Conselleria de Economía y Hacienda.  
No obstante lo anterior, el Consejo de Administración podrá asignar retribución a su Presidente, debiendo éste, en ese caso, ejercer sus funciones con dedicación exclusiva, estando sometido al mismo régimen de incompatibilidades que el Director General.  
Artículo dieciocho  
Los miembros de los órganos de gobierno deberán reunir los siguientes requisitos:  
a) Ser persona física, mayor de edad y no estar incapacitado.  
b) Tener la residencia habitual en la región o zona de actividad de la Caja.  
c) No estar incurso en las incompatibilidades establecidas en el artículo siguiente.  
Artículo diecinueve  
No podrán ser miembros de los órganos de gobierno de las Cajas de Ahorros:  
a) Los quebrados y los concursados no rehabilitados, los condenados a penas que lleven anejas la inhabilitación para el ejercicio de cargos públicos y los que hubieran sido sancionados por infracciones calificadas de graves y muy graves por el ordenamiento jurídico y apreciadas por los tribunales u órganos administrativos competentes.  
b) Los Presidentes, Consejeros, Administradores, Directores, Gerentes, Asesores o asimilados de otro establecimiento o institución de crédito de cualquier clase, o de empresas dependientes de los mismos, así como de Corporaciones o Entidades que propugnen, sostengan o garanticen instituciones o establecimientos de crédito o financieros.  
c) Los empleados en activos de otro intermediario financiero.  
d) Las personas al servicio de la Administración del Estado o de las Comunidades Autónomas con funciones a su cargo que se relacionen directamente con las actividades propias de las Cajas de Ahorros.  
e) Los que estén ligados a la Caja de Ahorros o a Sociedades en cuyo capital aquélla participe en la forma que se determine en las normas de desarrollo de esta Ley, por contratos de obras, servicios, suministros o trabajos retribuidos por el período en que ostenten tal condición y dos años después, como mínimo, contados a partir del cese de tal relación, salvo la relación laboral en los supuestos previstos en el artículo 26 de la presente Ley.  
f) Los que por sí mismos o en representación de otras personas o Entidades incurran en incumplimiento de las obligaciones contraías con la Caja con motivo de créditos o préstamos o por impago de deudas de cualquier clase frente a la Entidad.  
g) Los cargos públicos de designación política de las Administraciones Públicas.  
Artículo veinte  
Uno. Los miembros de los órganos de gobierno serán nombrados por un período de cuatro años, pudiendo ser reelegidos siempre que continúen cumpliendo los requisitos establecidos en el artículo dieciocho.  
Dos. La renovación de los mismos será acometida por mitades, respetando siempre la proporcionalidad de las representaciones que conformen los diferentes órganos de gobierno.  
Tres. El procedimiento y condiciones para el nombramiento, renovación y provisión de vacantes de los miembros de los órganos de gobierno se determinarán en las normas que desarrollen la presente Ley.  
Artículo veintiuno  
Los miembros de los órganos de gobierno cesarán en el ejercicio de sus cargos, salvo la facultad de revocación prevista en el artículo veintiocho, apartado a), única y exclusivamente en alguno de los siguientes supuestos:  
a) Por cumplimiento del plazo para el que fueron designados.  
b) Por renuncia.  
c) Por defunción.  
d) Por la pérdida de cualquiera de los requisitos que condicionen su elegibilidad.  
e) Por incurrir en alguna de las incompatibilidades específicas reguladas en esta Ley para cada uno de ellos.  
Artículo veintidós  
Quienes hayan ostentado la condición de miembro del Consejo de Administración o de la Comisión de Control no podrán establecer con la Caja de Ahorros o con Sociedades en cuyo capital participe aquélla en la forma que se determine en las normas de desarrollo de esta Ley, contratos de obras, suministros, servicios o trabajos retribuidos durante un período mínimo de dos años, contados a partir del cese en el correspondiente órgano de gobierno, salvo la relación laboral para los empleados de la Caja.  
CAPITULO II  
Asamblea General  
Artículo veintitrés  
Uno. La Asamblea General es el órgano que asume el supremo gobierno y decisión de la Entidad, y está constituida por las representaciones de los intereses sociales y colectivos del ámbito de actuación de la Caja de Ahorros. Sus miembros se denominarán Consejeros Generales.  
Dos. Los Estatutos de cada Caja de Ahorros fijarán el número de miembros de la Asamblea General, en función de su dimensión económica, entre un mínimo de 50 y un máximo de 200.  
Artículo veinticuatro  
Uno. La representación de los intereses colectivos en la Asamblea General se llevará a efecto mediante la participación de los grupos siguientes:  
a) Los impositores de la Caja de Ahorros, con una participación del 35 por ciento.  
b) Las Corporaciones Municipales en cuyo término tenga abierta oficina la Entidad, con una participación del 35 por ciento.  
c) Las personas o Entidades fundadoras de la Caja de Ahorros, con una participación del 15 por ciento.  
d) Los empleados de la Entidad, con una participación del 15 por ciento.  
Dos. Las personas o Entidades fundadoras podrán asignar una parte de su porcentaje de representación a instituciones de interés cultural, científico o benéfico.  
Tres. Cuando la persona o Entidad fundadora de la Caja no estuviera reconocida en sus Estatutos, las participaciones de representación de los restantes grupos serán:  
a) Impositores, 45 por ciento.  
b) Corporaciones Municipales, 40 por ciento.  
c) Empleados, 15 por ciento.  
Artículo veinticinco  
Uno. Los Consejeros Generales representantes del grupo de impositores serán elegidos, atendiendo a criterios de territorialidad, por compromisarios de entre ellos.  
Dos. Los Consejeros Generales representantes de Corporaciones Municipales, en cuyo término tenga abierta oficina la Entidad, serán designados, atendiendo a criterios de territorialidad, directamente por las propias Corporaciones.  
Tres. Los Consejeros Generales representantes de las personas o Entidades fundadoras, sean instituciones públicas o privadas, serán nombrados directamente por la persona o Entidad fundadora.  
Cuatro. Los Consejeros Generales representantes del personal de la Entidad serán elegidos por los representantes legales de los empleados.  
Cinco. El procedimiento para la elección de los representantes de cada uno de los grupos será el que se determine reglamentariamente.  
Seis. Los Consejeros Generales cesarán en el ejercicio de sus cargos, además de por las causas establecidas en el artículo veintiuno de la presente Ley, por acuerdo de separación adoptado por la propia Asamblea General. Tal acuerdo será procedente cuando con su actuación, pública o privada, perjudiquen notoriamente a la imagen, la actividad o los resultados de la Caja.  
Artículo veintiséis  
Uno. Los empleados de la Caja de Ahorros accederán a la Asamblea General exclusivamente por el grupo de representación del personal. No obstante lo anterior, en casos muy excepcionales podrán acceder por el grupo de representación de Corporaciones Locales siempre que, tenida en cuenta la justificación de tal excepcionalidad, así lo autorice previamente la Conselleria de Economía y Hacienda.  
Dos. Los Consejeros Generales representantes del personal tendrán las mismas garantías que las establecidas en el artículo 68.c) del Estatuto de los Trabajadores para los representantes legales de los mismos.  
Artículo veintisiete  
Además de los requisitos establecidos en el artículo dieciocho para cualquier miembro de un órgano de gobierno, los Consejeros Generales representantes de los impositores, así como los compromisarios, deberán tener la condición de depositantes con una antigüedad superior a dos años en el momento del sorteo, así como haber mantenido en el semestre anterior a esta fecha un movimiento o un saldo medio en cuentas no inferior a lo que se determine en las normas que desarrollen la presente Ley.  
Artículo veintiocho  
Sin perjuicio de las facultades generales de gobierno, competen de forma especial a la Asamblea General las siguientes funciones:  
a) El nombramiento y revocación, en su caso, de los Vocales del Consejo de Administración y de los miembros de la Comisión de Control, en los términos que establecen los artículos treinta y dos y treinta y nueve, apartado uno, de esta Ley.  
b) La aprobación y modificación de los Estatutos y Reglamentos.  
c) Acordar la fusión con otras Entidades de crédito, así como la disolución y liquidación de la Entidad.  
d) Definir anualmente las líneas generales del plan de actuación de la Entidad, para que pueda servir de base a la labor del Consejo de Administración y de la Comisión de Control.  
e) La aprobación, en su caso, de la gestión del Consejo de Administración, la Memoria, el Balance anual y la Cuenta de Resultados, así como de la aplicación de éstos a los fines propios de la Caja.  
f) La creación y disolución de Obras Benéfico- Sociales, así como la aprobación de sus presupuestos anuales y de la gestión y liquidación de los mismos.  
g) Entender y pronunciarse acerca de las impugnaciones presentadas contra resoluciones o acuerdos tomados por la Comisión de Control, en ejercicio de la función que le atribuye el apartado g) del número uno del artículo cuarenta y dos.  
h) Cualesquiera otros asuntos que se sometan a su consideración por los órganos facultados al efecto.  
Artículo veintinueve  
Uno. Las Asambleas Generales podrán ser ordinarias y extraordinarias. Las Asambleas ordinarias se celebrarán dos veces al año, dentro de cada semestre natural, respectivamente. Las Asambleas extraordinarias se celebrarán tantas veces cuantas sean expresamente convocadas.  
Dos. La Asamblea General precisará, para su válida constitución, la presencia de la mayoría de sus miembros, en primera convocatoria. La constitución en segunda convocatoria será válida cualquiera que sea el número de asistentes.  
Tres. Los acuerdos de la Asamblea se adoptarán por mayoría simple de votos de los concurrentes, excepto en los supuestos que se contemplan en el número seis del artículo veinticinco y en los apartados b) y c) del artículo anterior, en los que se requerirá, en todo caso, la asistencia de la mayoría de los miembros, siendo necesario, además, como mínimo, el voto favorable de los dos tercios de los asistentes.  
Cuatro. Asistirán a las Asambleas Generales con voz, pero sin voto, tanto el Director General de la Entidad como los Vocales del Consejo de Administración que no sean Consejeros Generales.  
Cinco. Las demás condiciones de convocatoria y funcionamiento de las Asambleas Generales se determinarán en las normas que desarrollen la presente Ley.  
CAPITULO III  
Consejo de Administración  
Artículo treinta  
Uno. El Consejo de Administración es el órgano que tiene encomendado el gobierno, la administración, representación y la gestión financiera, así como la de la Obra Benéfico- Social de la Caja de Ahorros, con plenitud de facultades y sin más limitaciones que las reservadas expresamente a los restantes órganos de gobierno de la Entidad en la presente Ley o en sus Estatutos.  
Dos. El Consejo de Administración será el representante de la Entidad para todos los asuntos pertenecientes al giro y tráfico de la misma, así como para los litigiosos.  
Tres. El Consejo de Administración elaborará anualmente la propuesta de las líneas generales del plan de actuación de la Entidad, para someter su aprobación a la Asamblea.  
Artículo treinta y uno  
El número de Vocales del Consejo de Administración estará comprendido entre un mínimo de diez y un máximo de veintiuno, en función de la dimensión económica de la Caja de Ahorros. Su asignación a los diferentes grupos de representación se hará respetando la proporcionalidad establecida entre los mismos en la Asamblea General, y no podrá quedar excluido ninguno de ellos.  
Artículo treinta y dos  
El nombramiento y revocación, en su caso, de los Vocales del Consejo de Administración se efectuará por cada uno de los diferentes grupos que integran la Asamblea General y de entre los componentes de los mismos. No obstante lo anterior, la designación, excepción hecha del grupo de representación de los empleados y de la Entidad fundadora, en su caso, podrá recaer en terceras personas que no siendo Consejeros Generales reúnan los adecuados requisitos de profesionalidad, sin que puedan exceder del número de dos por cada grupo.  
Artículo treinta y tres  
Los Vocales del Consejo de Administración que no sean Consejeros Generales, a que se refiere el artículo anterior, deberán reunir los mismos requisitos que se establecen en el artículo dieciocho para cualquier miembro de un órgano de gobierno y, además, deberán ser menores de setenta años o de la edad que, como máximo y siempre inferior a esta última, establezcan los Estatutos a estos efectos. Adicionalmente, los que lo sean en representación de impositores deberán ostentar esta condición en el momento de aceptación del cargo.  
Artículo treinta y cuatro  
Constituirán causas de inelegibilidad para el nombramiento y de incompatibilidad para el ejercicio del cargo de Vocal del Consejo de Administración:  
a) Las establecidas en el artículo diecinueve respecto a los miembros de los órganos de gobierno.  
b) Pertenecer al Consejo de Administración u órgano equivalente de más de cuatro Sociedades mercantiles o Entidades cooperativas. A estos efectos no se computarán los puestos ostentados en el Consejo de Administración u órgano equivalente en los que los interesados, su cónyuge, ascendientes o descendientes, juntos o separadamente, sean propietarios de un número de acciones no inferior al cociente de dividir el capital social por el número de Vocales del Consejo de Administración. La misma norma se aplicará a los casos de representación legal de menores, ausentes o incapacitados. En cualquier caso, el número total de Consejos no será superior a ocho.  
Artículo treinta y cinco  
Uno. Los Vocales de los Consejos de Administración, así como sus cónyuges, ascendientes o descendientes y las Sociedades en que dichas personas participen mayoritariamente en el capital, bien de forma aislada o conjunta o en las que desempeñen los cargos de Presidente, Consejero, Administrador, Gerente, Director General o asimilado, no podrán obtener créditos, avales ni garantías de la Caja respectiva o enajenar a la misma bienes o valores de su propiedad o emitidos por tales Entidades sin que exista acuerdo del Consejo de Administración de la Caja y autorización de la Conselleria de Economía y Hacienda. Esta prohibición no será aplicable a los créditos, avales o garantías para la adquisición de viviendas concedidas por la Caja con aportación por el titular de garantía real suficiente y se extenderá, en todo caso, no sólo a las operaciones realizadas directamente por las personas o Entidades referidas, sino a aquellas otras en que pudieran aparecer una o varias personas físicas o jurídicas interpuestas. Tampoco será de aplicación respecto a los representantes del personal, para los cuales la concesión de créditos se regirá por los Convenios Laborales, previo informe de la Comisión de Control.  
Dos. La transmisión de cualquier bien o valor, propiedad de una Caja de Ahorros, a los Vocales del Consejo de Administración, así como a las personas vinculadas que se citan en el número anterior, deberá contar con la autorización administrativa de la Conselleria de Economía y Hacienda.  
Artículo treinta y seis  
Uno. El Consejo de Administración nombrará de entre sus miembros al Presidente del mismo, que, a su vez, lo será de la Entidad y de la Asamblea General, y un Secretario. Podrá elegir, asimismo, uno o más Vicepresidentes. Los Estatutos de la Entidad preverán las condiciones en que dichos cargos pueden ser revocados, exigiéndose, en todo caso, el voto favorable de, al menos, la mayoría absoluta de los miembros del Consejo.  
Dos. El Consejo se reunirá cuantas veces sea necesario para la buena marcha de la Entidad. Podrá actuar en pleno o delegar funciones en una Comisión Ejecutiva, en el Presidente o en el Director General, con excepción de las relativas a la elevación de propuestas a la Asamblea General o cuando se trate de facultades especialmente delegadas en el Consejo, salvo que fuese expresamente autorizado para ello.  
Tres. Los Estatutos de la Entidad podrán prever la creación de una Comisión de Obras Sociales que actuará por delegación del Consejo de Administración.  
Artículo treinta y siete  
Uno. Las deliberaciones del Consejo de Administración y de sus Comisiones Delegadas, en su caso, así como los acuerdos adoptados por los mismos, si lo estiman pertinente, tendrán carácter secreto, considerándose infracción grave el quebrantamiento del mismo a los efectos de la incompatibilidad prevista en el apartado a) del artículo diecinueve de este Ley y sin perjuicio de las responsabilidades de otro orden que pudieran proceden  
Dos. Los acuerdos del Consejo de Administración se adoptarán por mayoría de los Vocales asistentes, salvo en los supuestos para los que la normativa aplicable prevea una mayoría cualificada.  
Tres. A las reuniones del Consejo asistirá el Director General con voz pero sin voto.  
CAPITULO IV  
Comisión de Control  
Artículo treinta y ocho  
La Comisión de Control tiene por objeto cuidar de que la gestión del Consejo de Administración se cumpla con la máxima eficacia y precisión, dentro de las líneas generales de actuación señaladas por la Asamblea General y de las directrices emananadas de la normativa financiera.  
Artículo treinta y nueve  
Uno. El nombramiento y revocación, en su caso, de los miembros de la Comisión de Control representantes de los diferentes grupos que integran la Asamblea General se efectuará por cada grupo y de entre los componentes de los mismos que no ostenten la condición de Vocales del Consejo de Administración.  
Dos. La Comisión de Control estará compuesta paritariamente por uno o dos miembros de cada uno de los grupos de representación que componen la Asamblea.  
Tres. En los procesos electorales podrá, además, formar parte de la Comisión de Control, constituida al efecto en Comisión Electoral, un representante designado por el Conseller de Economía y Hacienda entre personas con capacidad y preparación técnica adecuadas. En su caso, asistirá a las reuniones con voz y sin voto y deberá guardar secreto sobre lo tratado, al igual que cualquier otro miembro, excepción hecha de su deber de informar ante la Conselleria de Economía y Hacienda.  
Artículo cuarenta  
Uno. La Comisión de Control nombrará de entre sus miembros al Presidente y al Secretario. Los Estatutos de la Entidad preverán las condiciones en que dichos cargos pueden ser revocados, exigiéndose, en todo caso, el voto favorable de, al menos, la mayoría absoluta de los miembros de la Comisión.  
Dos. Siempre que la Comisión de Control así lo requiera, el Director General asistirá a las reuniones con voz y sin voto.  
Tres. Para el cumplimiento de sus funciones, la Comisión de Control se reunirá siempre que sea convocada por el Presidente a iniciativa propia o a petición de un tercio de sus miembros y, como mínimo, una vez al trimestre.  
Cuatro. Los acuerdos de la Comisión de Control se adoptarán por mayoría de los miembros asistentes, salvo en los supuestos para los que la normativa aplicable prevea una mayoría cualificada.  
Artículo cuarenta y uno  
Los Comisionados deberán reunir los mismos requisitos y tendrán las mismas incompatibilidades y limitaciones que las establecidas para los Vocales del Consejo de Administración, salvo el representante de la Comunidad Autónoma, en su caso, que tendrá sólo las mismas incompatibilidades y limitaciones.  
Artículo cuarenta y dos  
Uno. Para el cumplimiento de sus fines, la Comisión de Control tendrá atribuidas las siguientes funciones:  
a) El análisis de la gestión económica y financiera de la Entidad, elevando a la Asamblea General, a la Conselleria de Economía y Hacienda y al Banco de España información semestral sobre la misma.  
b) Estudio de la censura de cuentas que resuma la gestión del ejercicio y la consiguiente elevación a la Asamblea General del informe que refleje el examen realizado.  
c) Informar a la Asamblea General y a la Conselleria de Economía y Hacienda sobre la gestión del presupuesto corriente de la Obra Benéfico- Social, sobre el proyecto de presupuesto aprobado por el Consejo de Administración y sobre la actuación, en su caso, de la Comisión Delegada de Obras Sociales.  
d) Informar a la Conselleria de Economía y Hacienda y al Ministerio de Economía y Hacienda en los casos de nombramiento y cese del Director General.  
e) Proponer la suspensión de la eficacia de los acuerdos del Consejo de Administración de la Entidad cuando entienda que vulneran las disposiciones vigentes o afectan injusta y gravemente a la situación patrimonial, a los resultados, o al crédito de la Caja de Ahorros o de sus impositores o clientes. Estas propuestas se elevarán a la Conselleria de Economía y Hacienda y al Ministerio de Economía y Hacienda, que resolverán dentro de sus respectivas competencias, sin perjuicio de las acciones que procedan.  
f) Informar sobre cuestiones o situaciones concretas a petición de la Asamblea General, de la Conselleria de Economía y Hacienda y del Ministerio de Economía y Hacienda.  
g) Vigilar el proceso de elección y designación de los miembros de los órganos de gobierno. Comprobar si los nombramientos, reelecciones, sustituciones o ceses de cualquier miembro de un órgano de gobierno han sido realizados de acuerdo con la normativa aplicable al efecto. La Comisión de Control deberá informar a la Conselleria de Economía y Hacienda de todos los acuerdos tomados en uso de sus facultades sobre estas materias.  
h) Requerir al Presidente la convocatoria de la Asamblea General con carácter extraordinario, en el supuesto previsto en el apartado e) de este número.  
Dos. Para el cumplimiento de estas funciones la Comisión de Control podrá recabar del Consejo de Administración y del Director General cuantos antecedentes e información considere necesarios.  
CAPITULO V  
Otras disposiciones  
Sección primera  
El Director General  
Artículo cuarenta y tres  
Uno. El Director General o asimilado será designado por el Consejo de Administración de la Caja entre personas con capacidad, preparación técnica y experiencia suficiente para desarrollar las funciones propias de este cargo. La Asamblea General habrá de confirmar el nombramiento.  
Dos. El Director General podrá ser removido de su cargo:  
a) Por acuerdo motivado de la mayoría absoluta de los miembros del Consejo de Administración que, previo informe no vinculante de la Comisión de Control, deberá ser ratificado por la Asamblea General.  
b) En virtud de expediente disciplinario instruido por la Conselleria de Economía y Hacienda, por iniciativa propia o a propuesta del Banco de España.  
Artículo cuarenta y cuatro  
Uno. El ejercicio del cargo de Director General requiere dedicación exclusiva y será, por tanto, incompatible con cualquier actividad retribuida tanto de carácter público como privado, salvo la administración del propio patrimonio y aquellas actividades que ejerza en representación de la Caja. En este último caso los ingresos que obtenga, distintos a dietas de asistencia a Consejos de Administración o similares, deberán cederse a la Caja por cuya cuenta realiza dicha actividad o representación.  
Dos. El Director General tendrá la misma limitación que la establecida para los Vocales del Consejo de Administración en el artículo treinta y cinco.  
Artículo cuarenta y cinco  
El Director General ejecutará los acuerdos del Consejo de Administración y ejercerá las otras funciones que los Estatutos o los Reglamentos de cada Entidad le encomienden.  
Sección segunda  
El Registro de Altos Cargos  
Artículo cuarenta y seis  
La Conselleria de Economía y Hacienda llevará el Registro de Altos Cargos de las Cajas de Ahorros con domicilio social en la Comunidad Valenciana, al que estas Entidades vendrán obligadas a comunicar cualquier modificación que afecte a los miembros de su Consejo de Administración y Comisión de Control, así como a su Director General.  
Artículo cuarenta y siete  
Los nombramientos, ceses y reelecciones de los Vocales del Consejo de Administración, miembros de la Comisión de Control y Director General se comunicarán a la Conselleria de Economía y Hacienda como reglamentariamente se establezca, la cual procederá a su inscripción, tras comprobar su adecuación a las normas vigentes.  
Artículo cuarenta y ocho  
La relación de miembros del Consejo de Administración y de la Comisión de Control, así como el Director General, tendrá carácter público y podrá darse a conocer a cualquier persona que justifique su petición.  
TITULO III  
Régimen de actuación y control  
CAPITULO II  
Régimen económico Obras Benéfico- Sociales  
Artículo cuarenta y nueve  
En el marco de las bases y de la ordenación del crédito y de la política monetaria del Estado, le corresponde a la Conselleria de Economía y Hacienda calificar los títulos o créditos susceptibles de ser computados entre los activos de cobertura del coeficiente de inversión obligatoria de las Cajas de Ahorros con domicilio social en la Comunidad Valenciana.  
Artículo cincuenta  
Uno. La política de distribución de excedentes de las Cajas de Ahorro con domicilio social en la Comunidad Valenciana deberá estar presidida por la defensa y salvaguarda de los fondos recibidos del público y orientada hacia el reforzamiento de sus recursos propios.  
Dos. Las Cajas de Ahorros destinarán la totalidad de los excedentes que no se apliquen a reservas a la dotación de un Fondo para la Obra Benéfico- Social, que tendrá por finalidad la financiación de obras, propias o en colaboración, en los campos de la sanidad, la investigación, la enseñanza, la cultura, los servicios de asistencia social, u otros que tengan carácter social.  
Artículo cincuenta y uno  
Uno. La Conselleria de Economía y Hacienda establecerá las directrices en materia de obra social, indicando carencias y prioridades, de entre las que las Cajas tendrán libertad de elección.  
Dos. Las materias contempladas en esta Ley relativas a la Obra Benéfico- Social serán reguladas reglamentariamente.  
Artículo cincuenta y dos  
Corresponde a la Conselleria de Economía y Hacienda la autorización, en su caso, de los acuerdos adoptados por la Asamblea General relativos a la distribución del excedente obtenido y el presupuesto anual para la Obra Benéfico- Social.  
Artículo cincuenta y tres  
Las Cajas de Ahorros con domicilio social en la Comunidad Valenciana someterán a auditoría externa sus cuentas anuales, debiendo remitir una copia del informe a la Conselleria de Economía y Hacienda, la cual, en uso de sus competencias, podrá recabar de los auditores cuanta información considere necesaria.  
Artículo cincuenta y cuatro  
Las Cajas de Ahorros con domicilio social en la Comunidad Valenciana comunicarán a la Conselleria de Economía y Hacienda las aperturas, traslados, cesiones, traspasos y cierres de oficinas ubicadas dentro y fuera del territorio de la Comunidad Valenciana. Esta obligación será también de aplicación a las Cajas de Ahorros domiciliadas en otras Comunidades Autónomas en lo relativo a sus oficinas ubicadas en el territorio de la Comunidad Valenciana.  
CAPITULO II  
Inspección y régimen sancionador  
Artículo cincuenta y cinco  
Uno. Sin perjuicio de las facultades que corresponden al Ministerio de Economía y Hacienda y al Banco de España, y en el marco de la legislación básica del Estado, la Conselleria de Economía y Hacienda ejercerá las funciones de disciplina, inspección y sanción respecto a las actividades realizadas en su territorio por las Cajas de Ahorros.  
Dos. En materia de disciplina e inspección, la Conselleria de Economía y Hacienda podrá celebrar Convenios con el Banco de España.  
Artículo cincuenta y seis  
Uno. Incurrirán en responsabilidad administrativa las Cajas de Ahorros cuando por acción u omisión infrinjan las normas imperativas de ordenación y disciplina emana,-las del Estado o de la Generalitat Valenciana.  
En todo caso, la Entidad de crédito en cuestión podrá ejercitar las correspondientes acciones de naturaleza civil o penal contra las personas individuales que realicen funciones de dirección o administración.  
Dos. Incurrirán, también, en responsabilidad administrativa sancionable quienes ostenten cargos de administración dirección, cuando en su conducta se aprecie ánimo doloso negligencia directamente determinante de la infracción grave muy grave cometida por la Entidad.  
Tres. La responsabilidad administrativa exigible de los miembros de la Comisión de Control será la establecida en el artículo sesenta y siete.  
Artículo cincuenta y siete  
La responsabilidad administrativa a que se refiere el artículo anterior es independiente de la que pudiera corresponder por la concurrencia de delitos o faltas penales.  
Artículo cincuenta y ocho  
En atención a su gravedad las infracciones de las normas de ordenación y disciplina se clasifican en muy graves, graves y leves.  
Artículo cincuenta y nueve  
Constituyen infracciones muy graves:  
a) Dar comienzo a sus operaciones antes de estar habilitada para ello, así como efectuar la fusión, modificación de Estatutos o disolución fuera de las prescripciones legales.  
b) La insuficiente cobertura del coeficiente de recursos propios por debajo del 80% del mínimo establecido con carácter obligatorio en función de las inversiones realizadas y los riesgos asumidos, permaneciendo en tal situación al menos durante seis meses.  
c) El ejercicio habitual de actividades ajenas a su objeto exclusivo legalmente determinado.  
d) La concurrencia en su contabilidad de anomalías o irregularidades esenciales que impidan determinar la situación económica de la Entidad.  
e) El no sometimiento de sus cuentas anuales a auditoría externa.  
f) La resistencia, negativa u obstrucción a la acción inspectora siempre que ésta actúe dentro de las prescripciones legales.  
g) La falta de remisión de la información o documentación exigible, cuando haya mediado requerimiento expreso del órgano administrativo competente y sea esencial para determinar la situación patrimonial de la Entidad.  
h) La falta de veracidad en las informaciones facilitadas tanto a la Administración como a los depositantes, prestamistas e interesados en general, cuando impida la apreciación de la situación financiera de la Entidad.  
Artículo sesenta  
Constituyen infracciones graves:  
a) Realizar actos u operaciones sin la autorización preceptiva o sin observar las condiciones esenciales de las mismas cuando tal conducta no constituya infracción muy grave.  
b) La ausencia de la preceptiva comunicación respecto a la composición de los órganos de administración.  
c) El ejercicio ocasional de actividades ajenas a su objeto exclusivo legalmente determinado.  
d) La realización de actos u operaciones prohibidos por normas de rango legal o reglamentario, salvo que en este último caso tengan carácter aislado y no esencial.  
e) La insuficiente cobertura del coeficiente de recursos propios durante al menos seis meses cuando ello no constituya infracción muy grave.  
f) El incumplimiento de las normas obligatorias sobre coeficientes de caja, inversiones obligatorias en general, límites de riesgo o de cualesquiera otras que supongan limitaciones al volumen de determinadas operaciones activas o pasivas.  
g) Incumplir las condiciones y requisitos exigidos por las disposiciones pertinentes en aquellas operaciones crediticias que gocen de subvención de intereses u otras ayudas públicas.  
h) La falta de remisión al órgano administrativo competente de la información o documentación exigible cuando no constituya un mero retraso y no sea constitutivo de infracción muy grave.  
i) La falta de veracidad en la información facilitada cuando no constituya infracción muy grave.  
j) La comisión de irregularidades o anomalías contables que no constituyan infracción muy grave.  
Artículo sesenta y uno  
Constituyen infracciones leves las infracciones de preceptos de obligada observancia por las Cajas de Ahorros incluidos en normas de ordenación y disciplina que no esten comprendidas en los dos artículos anteriores.  
Artículo sesenta y dos  
Las infracciones administrativas en materia de ordenación y disciplina cometidas por las Cajas de Ahorros o por las personas a que se refiere el apartado dos del artículo cincuenta y seis se sancionarán de acuerdo con la legislación del Estado vigente en el momento de su comisión.  
Artículo sesenta y tres  
Uno. Para graduar las sanciones se atenderá a los siguientes criterios:  
a) La gravedad de los hechos.  
b) La importancia de los perjuicios ocasionados o del peligro provocado.  
c) La repercusión en el sistema financiero.  
d) La incidencia en la economía de la Comunidad Valenciana.  
Dos. En caso de reiteración se impondrán las sanciones correspondientes en su grado más alto.  
Hay reiteración cuando el sujeto infractor hubiese sido sancionado con carácter firme por infracción de la misma clase en los cinco años anteriores, tratándose de infracciones graves o muy graves, o en los dos anteriores cuando se trata de infracciones leves.  
Artículo sesenta y cuatro  
La imposición de cualquiera de las sanciones previstas en este Capítulo exigirá la incoación previa de expediente, que se tramitará de acuerdo con la normativa vigente, y en el que se dará audiencia a los interesados.  
En el caso de infracciones leves, el citado expediente podrá ser sumario, sin que ello suponga en ningún caso la inobservancia del trámite de audiencia al interesado.  
Artículo sesenta y cinco  
La competencia, para instruir los expedientes e imponer las sanciones correspondientes se regirá por las siguientes reglas:  
a) La instrucción de los expedientes, en cualquier caso, y la imposición de sanciones por infracciones leves corresponderá a la Conselleria de Economía y Hacienda.  
b) La imposición de sanciones por infracciones graves y muy graves corresponderá al Conseller de Economía y Hacienda, salvo en el caso de revocación de la autorización administrativa, que sólo podrá imponerse por el Consell de la Generalitat Valenciana.  
Artículo sesenta y seis  
Las infracciones muy graves y las graves prescribirán a los cinco años y las leves a los dos años.  
El plazo de prescripción se contará desde la fecha en que se hubiere cometido la infracción y se interrumpirá desde que el procedimiento se dirija contra el infractor, volviendo a correr de nuevo cuando aquél se paralice o termine sin sanción.  
Artículo sesenta y siete  
Uno. La responsabilidad de los miembros de la Comisión de Control se regirá por las disposiciones contenidas en los números siguientes.  
Dos. Constituyen infracciones muy graves:  
a) La negligencia grave y persistente en el ejercicio de las funciones que tengan legalmente encomendadas.  
b) No proponer al órgano administrativo competente la suspensión de acuerdos adoptados por el órgano de administración cuando éstos infrinjan manifiestamente la ley y afecten injusta y gravemente a la situación patrimonial, a los resultados, al crédito de la Caja de Ahorros. o a sus impositores o clientes, o no requerir, en tales casos, al Presidente para que convoque Asamblea General con carácter extraordinario.  
Tres. Constituyen infracciones graves:  
a) La negligencia grave en el ejercicio de las funciones que legalmente tienen encomendadas, si no constituye infracción muy grave.  
b) La falta de remisión al órgano administrativo competente de los datos o informes que deban hacerle llegar o que el mismo requiera en el ejercicio de sus funciones, o su remisión con notorio retraso.  
c) No proponer al órgano administrativo competente la suspensión de acuerdos adoptados por el órgano de administración cuando la Comisión entienda que vulneran las disposiciones vigentes o afectan injusta o gravemente a la situación patrimonial, a los resultados, al crédito de la Caja de Ahorros o a sus impositores o clientes, siempre que ello no constituya infracción muy grave, o no requerir, en, tales casos, al Presidente para que convoque Asamblea General con carácter extraordinario.  
Cuatro. Constituyen infracciones leves el incumplimiento de cualesquiera obligaciones que no sean constitutivas de infracción muy grave o grave, así como la falta reiterada de asistencia de los mismos a las reuniones de la Comisión.  
Cinco. Las sanciones aplicables serán las previstas para estos supuestos en la legislación estatal vigente.  
CAPITULO III  
Medidas cautelares  
Artículo sesenta y ocho   
Sin perjuicio de las facultades correspondientes al Banco de España, cuando una Caja de Ahorros se encuentre en una situación de excepcional gravedad que ponga en peligro la efectividad de sus recursos propios o su estabilidad, liquidez o solvencia, podrá acordarse de oficio o a petición de la propia Entidad, la intervención de la misma o la sustitución provisional de sus órganos de administración o dirección hasta que sea superada tal situación.  
Artículo sesenta y nueve  
La intervención o sustitución prevista en el artículo anterior será acordada, en su caso, por el Conseller de Economía y Hacienda, previa audiencia de la Caja de Ahorros afectada. Dicha audiencia no será necesaria, sin embargo, cuando haya precedido petición de la Entidad o el retraso que tal trámite previsiblemente originaría comprometa gravemente la efectividad de la medida o los intereses económicos afectados.  
CAPITULO IV  
Información y secreto profesional  
Artículo setenta  
Las Cajas de Ahorros con domicilio social en la Comunidad Valenciana vendrán obligadas a remitir a la Conselleria de Economía y Hacienda, en la forma que reglamentariamente se determine, toda clase de información que se les requiera sobre su actividad y gestión.  
Artículo setenta y uno  
Uno. En el ejercicio de su función de inspección de las Cajas de Ahorros, la Conselleria de Economía y Hacienda colaborará con las autoridades que tengan encomendadas funciones semejantes, pudiendo intercambiar informaciones, lo que en todo caso exigirá que las autoridades de destino estén sometidas al secreto profesional.  
Dos. Los datos y documentos de las Cajas de Ahorros que obren en poder de la Conselleria de Economía y Hacienda tendrán carácter reservado, salvo que una Ley disponga lo contrario. La reserva se entenderá levantada desde el momento en que los interesados hagan públicos los hechos a que aquella se refiera.  
Tres. La Conselleria de Economía y Hacienda no podrá publicar, comunicar, ni exhibir a terceros los datos o documentos reservados, a no ser previo el consentimiento expreso de los remitentes y, en su caso, de los interesados afectados.  
Se exceptúa de la prohibición establecida en el párrafo anterior la publicación de datos agregados a efectos estadísticos, así como las comunicaciones que se ordenen por resolución de la autoridad judicial competente en la instrucción de un procedimiento penal. También quedan exceptuadas las comunicaciones que procedan en virtud de lo dispuesto en la Ley General Tributaria.  
Cuatro. Cualquier persona que haya tenido conocimiento, por razón de su cargo o empleo, de datos de carácter reservado acerca de las Cajas de Ahorros está obligada a guardar secreto. El incumplimiento de esta obligación determinará las responsabilidades penales y las demás previstas por las leyes.  
TITULO IV  
Federación Valenciana de Cajas de Ahorros  
CAPITULO I  
Naturaleza  
Artículo setenta y dos  
Uno. La Federación Valenciana de Cajas de Ahorros estará integrada por todas las Cajas con domicilio social en la Comunidad Valenciana, cuya representación conjunta ostentará. Tendrá personalidad jurídica propia y plena capacidad para el desarrollo de las actividades dirigidas al cumplimiento de sus fines.  
Dos. Su funcionamiento se regirá por lo preceptuado en la presente Ley y normas que la desarrollen, y por sus Estatutos.  
CAPITULO II  
Finalidades  
Artículo setenta y tres  
Uno. Son finalidades de la Federación, entre otras, las siguientes:  
a) Impulsar el ahorro, desarrollando las actuaciones necesarias para ello.  
b) Promover y coordinar la prestación de servicios técnicos y financieros comunes.  
c) Impulsar la posible creación y sostenimiento de obras benéfico- sociales conjuntas.  
d) Colaborar con las autoridades financieras para el mejor cumplimiento de la normativa vigente.  
e) Facilitar la actuación de las Cajas federadas en el exterior, ofreciendo los servicios que éstas puedan requerir.  
Dos. La Federación informará a todas las Cajas sobre los planes de actuación económica elaborados por la Generalitat Valenciana, a fin de que aquéllas puedan orientar sus inversiones de acuerdo con las prioridades correspondientes.  
CAPITULO III  
Organos  
Artículo setenta y cuatro  
La Federación contará con los siguientes órganos de gobierno:  
a) El Consejo General.  
b) La Secretaría General.  
Artículo setenta y cinco  
Uno. El Consejo General será el máximo órgano de gobierno y decisión de la Federación y estará compuesto por representantes de todas las Cajas federadas de la Comunidad Valenciana.  
Dos. La Secretaría General se configura como el órgano administrativo de gestión y coordinación de carácter permanente.  
Tres. En cuanto a la composición, funciones y demás condiciones necesarias para el correcto funcionamiento de la Federación y la adecuada actuación de sus órganos de gobierno, se estará a lo establecido en las normas que desarrollen la presente Ley y demás de carácter general que le puedan ser de aplicación, así como en sus propios Estatutos.  
CAPITULO IV  
El Defensor del Cliente  
Artículo setenta y seis  
Uno. Con objeto de facilitar la protección de los intereses de los clientes en las relaciones de éstos con las Cajas, la Federación Valenciana de Cajas de Ahorros nombrará al Defensor del Cliente, cuyas competencias se extenderán necesariamente a todas las Cajas de Ahorros integradas en la Federación.  
Dos. El Defensor del Cliente será designado por acuerdo de la mayoría absoluta de los miembros del Consejo General de la Federación, de entre aquellas personas de reconocido prestigio y capacidad profesional.  
Tres. La figura y las funciones del Defensor del Cliente se determinarán en las normas que desarrollen la presente Ley.  
DISPOSICIONES TRANSITORIAS  
Primera  
En el plazo de tres meses a contar desde la publicación del desarrollo reglamentario de la presente Ley, las Cajas de Ahorros con domicilio social en la Comunidad Valenciana deberán proceder a la adaptación de sus Estatutos y Reglamentos de procedimiento de designaciones y elecciones de los órganos de gobierno, elevándolos a la Conselleria de Economía y Hacienda para su aprobación.  
Segunda  
En la primera renovación parcial en los órganos de gobierno que se efectúe después de la entrada en vigor de esta Ley, deberán quedar ajustados los porcentajes de participación de los diferentes grupos de representación que integran la Asamblea General a los establecidos en el artículo veinticuatro de la presente Ley.  
Tercera  
Los miembros de los órganos de gobierno de las Cajas de Ahorros a la entrada en vigor de la presente Ley, no se verán afectados por la incompatibilidad establecida en la letra 9) del artículo diecinueve.  
DISPOSICIONES FINALES  
Primera  
Se autoriza al Consell de la Generalitat Valenciana para dictar las disposiciones necesarias para el desarrollo de la presente Ley.  
Segunda  
La presente Ley entrará en vigor el mismo día de su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
Por tanto, ordeno que todos los ciudadanos, tribunales, autoridades y poderes públicos a los que corresponda, observen y hagan cumplir esta ley.  
Valencia, 22 de febrero de 1990.  
El Presidente de La Generalitat,  
JOAN LERMA I BLASCO



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI