Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 5383, del 08-11-2006 (2006/12357)

Resolució de 3 d'octubre de 2006, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, per la qual s'incoa expedient de declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'edifici de l'Ajuntament de Llíria, i s'obri període d'informació pública.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5383

Data del DOGV
:   08-11-2006

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2006/12357

CVE


Data del document
:   03-10-2006

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura, Educació i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * [Llíria](javascript:void(0))
    * [protecció del patrimoni](javascript:void(0))
    * [monument](javascript:void(0))
    * [ben cultural](javascript:void(0))

Resolució de 3 d'octubre de 2006, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, per la qual s'incoa expedient de declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'edifici de l'Ajuntament de Llíria, i s'obri període d'informació pública. [2006/12357]  
Vista la resolució de 28 d'abril de 1983, de la Direcció General de Belles Arts i Arxius del Ministeri de Cultura, per la qual es va acordar tindre per incoat expedient per a la declaració com a monument historicoartístic de l'edifici de l'Ajuntament de Llíria, i l'informe favorable que respecte d'això va emetre la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando el 27 de febrer de 1984.  
Vist, així mateix, l'informe del Servici del Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental favorable a la continuació de l'expedient de referència.  
Atés que, segons el que disposa l'article 27.7 de l'esmentada llei, es requerix la incoació d'un nou expedient respecte del ja iniciat en data 21 d'octubre de 1982, i després d'haver-se complementat l'expedient amb els requisits exigits per la llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, esta Direcció General, en l'exercici de les atribucions que li atorga el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, resol:  
Primer  
Incoar nou expedient per a la declaració de bé d'interés cultural, amb categoria de monument, a favor de l'edifici de l'Ajuntament de Llíria.  
Segon  
De conformitat amb el que disposa l'article 28 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determinar els valors del bé que justifiquen la declaració, descriure este, les seues parts integrants, pertinences i accessoris per a la seua més perfecta identificació, així com delimitar l'entorn afectat i fixar les normes de protecció del bé i el dit àmbit en els annexos que s'adjunten a la present resolució.  
Tercer  
En compliment d'allò que s'ha preceptuat en l'article 27.3 de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià, notificar esta resolució als interessats i a l'Ajuntament de Llíria i fer-los saber que, de conformitat amb el que establixen els articles 35 i 36 en relació amb el 27.4 de la Llei, la realització de qualsevol intervenció, tant en el monument com en el seu entorn, haurà de ser autoritzada preceptivament per esta direcció general amb caràcter previ a la seua realització i a l'atorgament de llicència municipal, si és el cas, quan esta resulte preceptiva, així com qualsevol canvi d'ús en l'immoble a què es contrau la present incoació de conformitat amb el que disposa l'article 33 de la mencionada llei.  
Quart  
La present incoació, d'acord amb el que establix l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determina la suspensió de l'atorgament de llicències municipals de parcel·lació, urbanització, construcció, demolició, activitat i la resta d'actes d'edificació i ús del sòl que afecten l'immoble i el seu entorn de protecció, així com de les dites actuacions quan siguen dutes a terme directament per les entitats locals. Queden igualment suspesos els efectes de les ja atorgades, suspensió els efectes de la qual i, de conformitat amb la limitació temporal continguda en l'incís segon de l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, es resoldran després de la declaració.   
No obstant això, la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus podrà autoritzar les actuacions mencionades quan considere que, en aplicació de les normes de protecció determinades per la present resolució, manifestament no perjudiquen els valors del bé que motiven la incoació, així com les obres que per causa major o interés general hagen de realitzar-se inajornablement, segons el que disposa l'incís primer del mencionat article.  
Quint  
Que en compliment d'allò que s'ha preceptuat en l'article 27.3 de la Llei es notifique la present resolució al Registre General de Béns d'Interés Cultural per a la seua anotació preventiva i al Registre de la Propietat de València al mateix fi.  
Sext  
Conforme al que preveu l'article 86 de la Llei de Procediment Administratiu, i en l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, obrir un període d'informació pública, a fi que totes les persones tinguen interés que puguen examinar l'expedient durant el termini d'un mes a partir de la publicació de la present Resolució en el Diari Oficial de la Generalitat. L'expedient estarà a disposició dels interessats en la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià i Museus, Servici de Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental, de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, Avinguda de Campanar, número 32, de València  
Sèptim  
Que la present resolució amb els seus annexos es publique en el Diari Oficial de la Generalitat i en el Boletín Oficial del Estado.  
València, 3 d'octubre de 2006.. El director general de Patrimoni Cultural Valencià i Museus: Manuel Muñoz Ibáñez.  
ANNEX I  
DADES SOBRE EL BÉ OBJECTE DE LA DECLARACIÓ  
1.Denominació:   
a) Principal  
Ajuntament  
b) Secundària  
Casa de la Vila  
2.Descripció:  
a) Immoble objecte de la declaració  
Sobre el perfil urbà de Llíria destaca l'edifici de l'Ajuntament al costat de l'església de la Sang i l'església Arxiprestal. Es tracta d'un esplèndid edifici que es pot adscriure al tardà Renaixement amb influències manieristes, exempt, de planta rectangular d'uns 29,50 per 11,50 m i 14,50 m d'altura de cornisa en tres plantes i coberta de teula àrab de quatre aiguavessos sobre la qual sobreïx un xicotet mirador. La seua fatxada principal, blasonada amb l'escut de la vila, rematada per la clàssica arcuació del segle xvi i orientada a oest, recau a la plaça Major de la vila.  
Va ser construït per a almodí, presó, cambra dels jurats i sala del consell, de 1596 a 1602, any que va ser acabat i posat en funcionament.  
Història:  
La data més antiga referida a este edifici es remunta al dia 8 de setembre de 1596. En el consell celebrat en esta data es declara: ....en una casa tan principal com la ques fa y majorment essent com es una dels principals Viles del pnt. Regne..... Després, al setembre de 1596, ja s'estava edificant. Però el projecte o decisió de construir una nova casa devia datar d'un any o dos abans.  
El 19 de gener de 1597 el consell diu .Que se continue e proseguixca la obra de la sala, del almodí....si es segon es estado feta relació per Guillem del Rey.... predisposen a creure si seria Guillem del Rei l'arquitecte, però més tard va ser nomenat amb Francés Figuerola i Vicent Esteve, .pedra piquers de la ciutat de Valencia. com a . experts elets e nomenats per part dels Jurats de dita Vila..  
La seua iniciació es va efectuar després de l'expropiació prèvia d'uns quants edificis, com es desprén de tres processos dels quals tenim notícies:  
1. En un document de 1597 es diu: .per que se deu advertir que la dita vila de Lliria per fer y construir almodí, presons, cambra de jurats y sala de Consell, tingueren nessesitat de prende y comprar certes cases. (ARV Síndic de Llíria contra Joana Baptista ratia. Reial Audiència. Part 2a, lletra S, apèndix 408).  
2. En un altre de 1599 es diu .una cassa que los jurats... compraren de Joan Carbonell, fuster, pera la cassa y obra del Almodí y Sala de dita vila, la qual cassa al present se construix.... (Arxiu del Col·legi Patriarca. Protocol de Sebastián Monraval).  
3. Es testimonia com l'any 1596, Jaume Pasqual, ferrer, posa un cens de 16 de lliures de capital sobre sa casa, cens que va redimir al principi del segle xvii .la vila de Lliria per haver pres la cassa que era de Pascual para la obra del almodi y cassa de la Vila. (ARV Llibre 3597, F 449).  
Un altre document de 1599 indica que la vila està construint la casa destinada al servici de l'almodí, sala de jurats i sala de justícia, amb detall de com han de ser fetes les portes i finestres pel fuster Tomás Martínez, veí de Llíria (protocol de Sebastián Monraval de l'Arxiu del Col·legi del Patriarca).  
El 2 de juny de 1602, sent jurats el senyor Pere Portolés i el senyor Guillem Alama, comença el consell general en el seu nou emplaçament que s'havia fet fins llavors a la casa vella de la vila.  
En consell de 8 de juny de 1620 es determina que, ja que s'ha gastat tant en l'altar i ornaments de la capella de la Casa de la Vila, es gestione de Roma o de Madrid llicència per a celebrar-hi missa. En visita pastoral del 18 de juliol de 1622 el visitador general de València concedix llicència per a celebrar les següents misses anuals: en la Pasqua de l'Esperit Sant, per l'elecció dels jurats; la vespra de Sant Miquel, per l'elecció del mostassà; la vespra de Sant Tomàs, per l'elecció del justícia, i en qualsevol dia que es tinga consell general.  
Després de la batalla d'Almansa en 1707, Felipe V dóna al mariscal Berwick la ciutat de Llíria com a cap de ducat; Jacobo FitzJames Stuart, al prendre possessió del seu títol i ducat, va determinar que l'Ajuntament abandonara la sala capitular, que a partir d'aquell moment va passar a ser domicili de la família, encara que realment mai no va complir esta funció. En 1720 es manté un pleit entre la vila de Llíria i el duc d'esta, davant de la pretensió d'este de col·locar el seu escut d'armes a les portes principals. Davant de la posició de la vila es va dictar una reial orde en què es declarava que el duc era amo jurisdiccional de la vila però no territorial, perquè esta continuava sent del patrimoni reial.  
L'any 1847 Pascual Madoz, en la seua obra, Diccionario Geográfico, estadístico e histórico de España, es referix a l'edifici com a Casa Consistorial, ús que ha mantingut fins als nostres dies.  
Descripció:  
La planta de l'edifici consta de dos crugies formades pels murs de càrrega, que constituïxen les fatxades, i un mur central que a la planta baixa es troba perforat per quatre arcs de mig punt, tres dels quals formaen part de l'antic almodí i l'últim en l'obertura d'accés emmarcant l'escala. En l'última planta este mur desapareix i deixa únicament quatre pilars rectangulars sobre els quals es recolza el magnífic bigam que conforma la coberta.  
Es coneix gràcies a la descripció de l'edifici de Pascual Madoz i a l'estudi de la seua arquitectura que des de l'accés es trobava a l'esquerra l'almodí i a la dreta les presons i una altra peça titulada la Cort, on antigament el justícia exercia la seua jurisdicció civil i criminal. L'escala de planta quadrada i buit central, construïda amb doble volta de rajola i barana de ferro forjat del principi de segle, se situa en la segona crugia al vestíbul, enfront de la porta principal. A la planta superior es va disposar la sala de sessions, la secretaria i el despatx del Sr. alcalde. A la cambra, una escala de caragol de rajola conduïx al xicotet mirador octogonal que sobreïx a la coberta; l'arxiu es trobava també en esta planta. L'edifici disposava de capella, però s'ignora en este moment on estava situada.  
L'edifici està construït en maçoneria en els seus llenços de paret i angles de cadiratge amb encoixinat llis. Els forjats estan formats per peces de fusta i entre estos formen voltes de rajola. El conjunt es corona, finalment, amb la clàssica arcuació del segle xvi, que recorre, sota una ampla cornisa, el perímetre de l'obra. Esta galeria renaixentista està dins del més pur estil d'arcades a la manera aragonesa que comenta Lamperez, seguint la gran tradició de l'arquitectura catalano-aragonesa d'utilitzar la coronació en galeria a partir d'este segle, com podem veure en multitud d'exemples de la ciutat de València: Col·legi del Patriarca, Palau de Valeriola etc.  
La portada és plateresca de mig punt, entre pilastres toscanes, amb tríglifs, àtic sobre entaulament, coronat, al seu torn, per craters i l'escut de la ciutat sostingut per dos querubins. Damunt es troba el motluratge del balcó principal, al seu torn coronat per un altre motluratge i dos poms, com així mateix coronen altres dos la finestra de l'esquerra, i iguals però sense poms es troben les altres d'esta fatxada. Estes finestres es troben en el llibre Regla de los cinco órdenes de arquitectura de Jacopo Barozzi de Vignola, publicat en 1562 i d'àmplia difusió en tot Europa; la primera traducció al castellà és de 1593. Cal notar, a més, el cadiratge existent entre la finestra principal i la contigua.  
El seu alçament coincidix amb l'última etapa del Renaixement, encara que formalment la disposició dels vans i la resta d'estructures pertany al manierisme. La unitat de l'escena, les regles de la proporcionalitat i la resta de supòsits harmònics renaixentistes es trenquen, i s'observa sobretot a la fatxada principal: la porta principal no està situada al centre de l'edifici, al mateix temps que persistix una porta al seu costat (ara finestra), que no té la seua equivalent simètrica. Esta situació irregular produïx que la disposició dels finestrals del segon pis siga de la mateixa manera irregular, trencant amb les lleis harmòniques renaixentistes i pròpies del manierisme, molt donat a estos virtuosismes.  
En resum, l'edifici presenta en el seu conjunt una estructura bàsicament renaixentista, però que posseïx un matís un poc manierista, regional i propi que no el fa menys valuós.  
b) Parts integrants:  
L'edifici.  
c) Béns mobles integrants o que formen part del mateix edifici  
c.1 Pintura mural  
c.1.a Grafits amb el núm. del SVI C0004600000013 i identificat amb el núm. 46.11.147-001-0006, que representa anotació amb carbonet de grafit sobre pedra de final del s. xvii al voltant de la porta est del saló de plens a la planta baixa.  
c.1.b Efígies de generals carlins en sostre a manera de cassetons octogonals imitats amb tècnica de grisalles i figures en perfil amb els noms corresponents. Trobats al desmuntar el fals sostre. Entre biguetes i biguetes, pintats sobre el lluït que cobrix els revoltons en tot el sostre a la sala superior al del saló de plens.   
c.2 Escultura  
c.2.a Representant l'escut de Llíria amb el núm. de SVI C0004600000023 i núm. d'identificació 46.11.147-001-0016, en relleu; és treballa en pedra de 100 × 245 cm entre 1596 i 1602 sobre la fatxada principal de la porta.  
c.3 Conjunt de reixes  
c.3.a Tres Reixes amb el núm. de SVI C0004600000024 i identificades com a 46.11.147-001-0017 del mateix tipus de forja en ferro de 245 × 158cm / 2.45 × 158cm / 2,46 × 159 cm d'Antoni Bolea, reixer entre 1596 i 1602, ocupen la fatxada principal i posterior.  
c.3.b Reixa de barana amb el núm. de SVI C0004600000026 i identificades com a 46.11.147-001-0019; realització en motle de ferro i fusta, actua com a barana de l'escala i és de la 1a mitat del s. xx, de 333 × 95 cm, 1,95 × 95 cm + 187 × 95 cm + 1,59 × 95 cm + 175 × 95 cm. Escala de la planta baixa a la 2a.  
d) Béns mobles que no formen part de l'edifici, però que hi estan consubstancialment vinculats  
d.1 Fusteria  
d.1.a Porta amb el núm. de SVI C0004600000017 identificat com a 46.11.147. 0010, realitzada amb tècnica de serra i talla de fusta de 215 × 145 cm, del s. xvii; porta d'una ala i ferramentes de forja originals en l'afegit frontó semicircular a la part superior i també motlura geomètrica a la cara externa de la porta. No es troba en el seu emplaçament original, possiblement estava al carrer. Antesala del saló de plens, escala.  
d.1.b Porta amb el núm. de SVI C0004600000018 identificat com a 46.11.147-0011, realitzada amb tècnica de serra i talla de fusta de 248 × 178 cm del s. xix, porta de dos ales i ferramentes de forja a l'antesala del saló de plens.   
d.1.c Porta amb el núm. de SVI C0004600000019 identificat com a 46.21.235-001-0012 amb tècnica de serra i talla en fusta de 207 × 10 cm del s. xviii, porta d'un ala amb ferramentes de forja.   
d.1.d Porta amb el núm. de SVI C0004600000020 identificat com a 46.21.235-001-0014 amb tècnica de serra i talla en fusta de 353 × 232 cm d'entre 1598 i 1602, realitzada per Tomás Martínez, porta de dos ales, porta amb testimoni amb picaportes de bronze zoomorfes d'esquirol i conill enfrontats.  
e) Delimitació de l'entorn afectat:  
Justificació de la delimitació proposada:  
El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció consistix a incloure dins de la seua àrea els següents elements urbans:  
. Parcel·les que limiten directament amb la que ocupa el BIC, i que poden afectar este, tant visualment com físicament, qualsevol intervenció que es realitze sobre estes.  
. Parcel·les que donen al mateix espai públic que el BIC i que constituïxen l'entorn visual i ambiental immediat i en què qualsevol intervenció que es realitze puga suposar una alteració de les condicions de percepció d'este o del caràcter de l'espai urbà.  
. Espais públics en contacte directe amb el BIC i les parcel·les enumerades anteriorment i que constituïxen part del seu ambient urbà immediat.  
. Edificacions o qualsevol element del paisatge urbà que encara que no tinga una situació d'immediatesa amb el BIC afecten de manera fonamental la percepció d'este.  
Origen: intersecció de l'eix del carrer entre les parcel·les cadastrals núm. 65504 i 65906 amb l'eix del carrer del Ministre August Roca, punt A.  
Sentit: Horari.  
Línia delimitadora: Des de l'origen la línia gira a sud-oest, i trenca per a continuar al nord per l'eix del primer tram del carrer del Ministre August Roca fins a girar de nou a sud-oest per l'eix del carrer de Laurona. Continua per este eix fins a girar a nord per l'eix del carrer de Sant Joaquim per a penetrar en l'illa cadastral núm. 64906 per la mitgera sud de la parcel·la cadastral núm. 06; travessa l'illa i continua a nord per l'eix del carrer de Recaredo fins a la seua intersecció amb l'eix del carrer de la Cova Santa, pel qual continua a nord fins a l'eix del carrer del Salvador; hi continua a est per a girar a continuació a nord i penetrar en l'illa cadastral núm. 64915 per la mitgera sud de la parcel·la núm. 25 d'esta. Recorre les parts posteriors de les edificacions que donen a la Plaça Major d'esta illa i gira a oest envoltant la plaça 9 d'octubre fins a la seua intersecció amb la prolongació de la fatxada nord de la parcel·la núm. 81 de l'illa cadastral núm. 65914, i continua per esta a est. La línia recorre esta fatxada i s'introduïx en l'illa recorrent les parts posteriors de les parcel·les que donen a la plaça Major fins a la núm. 75; gira a est per la mitgera nord de la parcel·la núm. 75 per a envoltar la parcel·la núm. 48 i continuar per les fatxades que donen al carrer Major en direcció sud fins a la fatxada de la parcel·la núm. 50; continua per l'eix del carrer de la Santa Sang fins a l'eix del carrer de Viriat. Seguix per l'eix del carrer de Viriat i per l'eix del carrer del Tirador per a penetrar en l'illa núm. 66902, i incorpora la parcel·la núm. 01 d'esta. Gira a sud pel carrer de Joan Izquierdo i prosseguix per l'eix del carrer entre les illes cadastrals núm. 65504 i 65906 fins al punt a d'origen.  
f) Normativa de protecció de l'Ajuntament de Llíria i el seu entorn  
Monument:  
Article primer. Caldrà ajustar-se al que disposa la secció segona, Règim dels béns immobles d'interés cultural, del capítol III, títol II; de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de monument.  
Article segon. Pel que fa als béns mobles, caldrà ajustar-se al que disposa la secció tercera, del capítol III, títol II, de la Llei 4/1998 d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, relativa al règim dels béns mobles d'interés cultural.  
Article tercer. Els usos permesos seran tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del bé i contribuïsquen a la consecució dels dits fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà segons el que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.  
Entorn de protecció:  
Article quart. De conformitat amb el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de Patrimoni Cultural Valencià, qualsevol intervenció que pretenga abordar-se en l'entorn de protecció del monument requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura. Esta autorització s'emetrà de conformitat amb els criteris establits en la present normativa, i en el que no s'hi preveu, per mitjà de l'aplicació directa dels criteris previstos en l'article 39 de l'esmentada llei.   
Totes les intervencions requeriran la definició precisa del seu abast per al seu tràmit autoritzatori, amb la documentació tècnica que per la seua especificitat els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua transcendència patrimonial.  
Article quint. Sense perjuí del que disposa l'article anterior, per mitjà de sospesat informe tècnic municipal, es podrà derivar la no-necessitat de tràmit autoritzatori previ en actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com seria el cas de les obres i instal·lacions dirigides a la mera conservació, reparació i decoració interior d'estos immobles.  
En estos casos, l'Ajuntament comunicarà a esta administració, en el termini de 10 dies, la concessió de llicència municipal, i adjuntarà com a mínim l'informe tècnic que es menciona en el paràgraf anterior, un pla d'ubicació i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua falta de transcendència patrimonial.  
Article sext. La contravenció del que preveuen els articles anteriors determinarà la responsabilitat de l'Ajuntament en els termes establits en l'article 37 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.  
Article sèptim. Criteris d'intervenció:  
Alineacions i altures de l'edificació d'aplicació patrimonial seran les establides pel Pla Especial i Reforma Interior de la Vila de Llíria, aprovat definitivament per la Comissió Territorial de València el 25 de juliol de 1994. En les illes no incloses en el perímetre del Pla Especial de Protecció seran les marcades en el pla corresponent del Projecte de Revisió del Pla General d'Ordenació Urbana de Llíria, aprovat definitivament per la Comissió Provincial d'Urbanisme el 26 de setembre de 2003 (BOP 24-12-2003).  
Els paràmetres de l'edificació seran els regulats pel Pla Especial per a cada zona. Es fa extensiva l'aplicació dels paràmetres generals (capítol 1) i de les ordenances específiques de l'àrea 1.3 entorn (capítol 4) a l'àmbit de l'entorn de protecció no regulat pel Pla Especial.  
Usos i activitats. S'aplicarà patrimonial en la totalitat de l'entorn l'article 48 del Pla Especial.  
Article octau. Totes les actuacions que puguen tindre incidència sobre la correcta percepció i la dignitat en l'apreciació de l'escena o paisatge urbà del monument i el seu entorn, com seria el cas de l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o arbratge, provisió de mobiliari urbà, assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualssevol altres de semblant mena i conseqüències, hauran de sotmetre's a autorització de la Conselleria competent en matèria de Cultura, que resoldrà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans al·ludits.  
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en la dita escena urbana, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per temps limitat sol·licite i obtinga autorització expressa.  
Article nové. Qualsevol intervenció que afecte el subsòl de l'immoble o del seu entorn de protecció se sotmetrà al que disposa el títol III de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià  
Article desé. Esta normativa és transitòria fins a l'aprovació del preceptiu Pla Especial de Protecció previst en l'article 34.2 de la Llei del Patrimoni Cultural Valencià per als entorns de protecció dels monuments.  
Conselleria de Benestar Social



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 5383, del 08-11-2006 (2006/12357)

Resolución de 3 de octubre de 2006, de la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano y Museos de la Conselleria de Cultura, Educación y Deporte, por la que se incoa expediente de declaración de Bien de Interés Cultural, con categoría de Monumento, a favor del edificio del Ayuntamiento de Llíria, y se abre período de información pública.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   5383

Fecha DOGV
:   08-11-2006

Sección del DOGV
:   V. OTROS ANUNCIOS - G) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2006/12357

CVE


Fecha del documento
:   03-10-2006

Organismo emisor
:   Conselleria de Cultura, Cultura y Deporte

Tipo de documento
:   Resolución

Descriptores 

:   * [Llíria](javascript:void(0))
    * [protección del patrimonio](javascript:void(0))
    * [monumento](javascript:void(0))
    * [bien cultural](javascript:void(0))

Resolución de 3 de octubre de 2006, de la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano y Museos de la Conselleria de Cultura, Educación y Deporte, por la que se incoa expediente de declaración de Bien de Interés Cultural, con categoría de Monumento, a favor del edificio del Ayuntamiento de Llíria, y se abre período de información pública. [2006/12357]  
Vista la resolución de 28 de abril de 1983 de la Dirección General de Bellas Artes y Archivos del Ministerio de Cultura por la que se acordó tener por incoado expediente para la declaración como monumento histórico-artístico del edificio del Ayuntamiento de Llíria, y el informe favorable que al respecto emitió la Real Academia de Bellas Artes de San Fernando el 27 de febrero de 1984.  
Visto, asimismo, el informe del Servicio del Patrimonio Arquitectónico y Medioambiental favorable a la continuación del expediente de referencia.  
Considerando que a tenor de lo dispuesto en el artículo 27.7 de la citada Ley, se requiere la incoación de un nuevo expediente respecto del ya iniciado en fecha 21 de octubre de 1982 y tras haberse complementado el expediente con los requisitos exigidos por la ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, esta Dirección General, en el ejercicio de las atribuciones que le otorga el Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Cultura, Educación y Deporte, resuelve:  
Primero  
Incoar nuevo expediente para la declaración de Bien de Interés Cultural, con categoría de Monumento, a favor del edificio del Ayuntamiento de Llíria.  
Segundo  
De conformidad con lo dispuesto en el art. 28 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, determinar los valores del bien que justifican la declaración, describir el mismo, sus partes integrantes, pertenencias y accesorios para su más perfecta identificación, así como delimitar el entorno afectado y fijar las normas de protección del bien y dicho ámbito en los anexos que se adjuntan a la presente resolución.  
Tercero  
En cumplimiento de lo preceptuado en el art. 27.3 de la Ley del Patrimonio Cultural Valenciano, notificar esta resolución a los interesados y al Ayuntamiento de Llíria y hacerles saber que, de conformidad con lo que establecen los artículos 35 y 36 en relación con el 27.4 de la Ley, la realización de cualquier intervención, tanto en el monumento como en su entorno, deberá ser autorizada preceptivamente por esta Dirección General con carácter previo a su realización y al otorgamiento de licencia municipal en su caso, cuando esta resulte preceptiva, así como cualquier cambio de uso en el inmueble al que se contrae la presente incoación de conformidad con lo que dispone art. 33 de la mencionada Ley.  
Cuarto  
La presente incoación, de acuerdo con lo establecido en el art. 33 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, determina la suspensión del otorgamiento de licencias municipales de parcelación, urbanización, construcción, demolición, actividad y demás actos de edificación y uso del suelo que afecten al inmueble y su entorno de protección, así como de dichas actuaciones cuando sean llevadas a cabo directamente por las entidades locales. Quedan, igualmente suspendidos los efectos de las ya otorgadas, suspensión cuyos efectos y, de conformidad con la limitación temporal contenida en el inciso segundo del artículo 33 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, se resolverán tras la declaración.  
No obstante la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano y Museos, podrá autorizar las actuaciones mencionadas cuando considere que, en aplicación de las normas de protección determinadas por la presente resolución, manifiestamente no perjudican los valores del bien que motivan la incoación, así como las obras que por causa mayor o interés general hubieran de realizarse inaplazablemente, según lo dispuesto en el inciso primero del referido artículo.   
Quinto  
Que en cumplimiento de lo preceptuado en el art. 27.3 de la Ley se notifique la presente resolución al Registro General de Bienes de Interés Cultural para su anotación preventiva y al Registro de la Propiedad de Valencia al mismo fin.  
Sexto  
Conforme a lo previsto en el artículo 86 de la Ley de Procedimiento Administrativo, y en el artículo 27 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, abrir un período de información pública, a fin de que cuantas personas tengan interés puedan examinar el expediente durante el plazo de un mes a partir de la publicación de la presente resolución en el Diari Oficial de la Generalitat. El expediente estará a disposición de los interesados en la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano y Museos, Servicio de Patrimonio Arquitectónico y Medioambiental, de la Conselleria de Cultura, Educación y Deporte, Avenida de Campanar, número 32, de Valencia  
Séptimo  
Que la presente resolución con sus anexos se publique en el Diari Oficial de la Generalitat y en el Boletín Oficial del Estado.  
Valencia, 3 de octubre de 2006.. El director general de Patrimonio Cultural Valenciano y Museos: Manuel Muñoz Ibánez.  
ANEXO I  
DATOS SOBRE EL BIEN OBJETO DE LA DECLARACION  
1.Denominación:   
a) Principal  
Ayuntamiento.  
b) Secundaria  
Casa de la Vila  
2.Descripción :  
a) Inmueble objeto de la declaración  
Sobre el perfil urbano de Llíria destaca el edificio del Ayuntamiento junto con la iglesia de la Sangre y la iglesia Arciprestal. Se trata de un espléndido edificio adscribible al tardío Renacimiento con influencias manieristas, exento, de planta rectangular de unos 29,50 por 11,50 m y 14,50 m de altura de cornisa en tres plantas y cubierta de teja árabe a cuatro aguas sobre la que sobresale un pequeño mirador. Su fachada principal blasonada con el escudo de la villa, rematada por el clásico arquerío del siglo XVI y orientada a oeste, recae a la plaza Mayor de la villa.  
Fue construido, para almudín, prisión, cámara de los Jurados y sala del Consejo, de 1596 a 1602, año que fue terminado y puesto en funcionamiento.  
Historia:  
La fecha más antigua referida a este edificio se remonta al día 8 de septiembre de 1596. En el Consell celebrado en esta fecha se declara: .......en una casa tan principal com la ques fa y majorment essent com es una de les principals Viles del pnt. Regne....... Luego en septiembre de 1596 ya se estaba edificando. Pero el proyecto o decisión de construir una nueva casa debía datar de un año o dos antes.  
El 19 de enero de 1597 el Consejo dice .Que se continue e proseguixca la obra de la sala, del almodí....si es segon es estado feta relació per Guillem del Rey.... predisponen a creer si sería Guillem del Rey el arquitecto pero más tarde fue nombrado con Francés Figuerola y Vicent Esteve .pedra piquers de la ciutat de Valencia. como .experts elets e nomenats per part dels Jurats de dita Vila..  
Su iniciación se efectuó previa expropiación de varios edificios como se desprende de tres procesos de los que tenemos noticias:  
1. En un documento de 1597 se dice: .per que se deu advertir que la dita vila de Llíria per fer y construir almodí, presons, cambra de jurats y sala de Consell, tingueren nessesitat de prende y comprar certes cases. (A. R. V. Síndico de Llíria contra Joana Baptista ratia. Real Audiencia. Parte 2ª letra S Apéndice 408).  
2. En otro de 1599 se dice . una cassa que los jurats....compraren de Joan Carbonell, fuster, pera la cassa y obra del Almodí y Sala de dita vila, la qual cassa al present se construix...... (Archivo del Colegio Patriarca. Protocolo de Sebastián Monraval).  
3. Se atestigua como en el año 1596, Jaime Pasqual, ferrer, pone un censo de 16 de libras de capital sobre su casa, censo que redimió a principios del siglo XVII . la vila de Llíria per haver pres la cassa que era de Pascual para la obra del almodi y cassa de la Vila. (A.R.V. Libro 3597, Fol. 449).  
Otro documento de 1599 indica que la villa está construyendo la casa destinada al servicio del Almudín, sala de jurados y sala de justicia, con detalle de como han de ser hechas sus puertas y ventanas por el carpintero Tomás Martínez, vecino de Liria (protocolo de Sebastián Monraval del archivo del colegio del Patriarca).   
El 2 de junio de 1602, siendo jurados don Pedro Portolés y don Guillem Alama, da comienzo el consejo general en su nuevo emplazamiento habiéndolo hecho hasta entonces en la casa vieja de la villa.  
En consejo de 8 de junio de 1620, se determina que puesto se ha gastado tanto en el altar y ornamentos de la capilla de la Casa de la Villa, se gestione de Roma o de Madrid licencia para celebrar misa en ella. En visita pastoral del 18 de julio de 1622 el Visitador General de Valencia concede licencia para celebrar las siguientes misas anuales: en la Pascua del Espíritu Santo, por la elección de los Jurados; la víspera de San Miguel, por la elección del Almustazaf; la víspera de Santo Tomás, por la elección del Justicia; y en cualquier día que se tenga Consejo General.  
Tras la batalla de Almansa en 1707 Felipe V dona al Mariscal Berwick la ciudad de Llíria como cabeza de ducado, Jacobo Fitz James Stuart, al tomar posesión de su título y ducado, determinó que el Ayuntamiento abandonase la sala capitular, que a partir de aquel momento pasó a ser morada de la familia, aunque realmente nunca cumplió tal función. En 1720 se mantiene un pleito entre la villa de Llíria y el Duque de la misma, ante la pretensión de éste de colocar su escudo de armas en las puertas principales. Ante la posición de la villa se dictó una Real Orden en la que se declaraba que el Duque era dueño jurisdiccional de la villa pero no territorial, porque ésta continuaba siendo del Patrimonio Real.  
En el año 1847 D. Pascual Madoz en su obra .Diccionario Geográfico-Estadístico-Histórico de España. se refiere al edificio como Casa Consistorial, uso que ha mantenido hasta nuestros días.  
Descripción:  
La planta del edificio consta de dos crujías formadas por los muros de carga que constituyen las fachadas y un muro central que en planta baja se encuentra perforado por cuatro arcos de medio punto, tres formando parte del antiguo almudín y el último en el vano de acceso enmarcando la escalera. En la última planta este muro desaparece dejando únicamente cuatro pilares rectangulares sobre los que se apoya el magnífico viguerío que conforma la cubierta.  
Se conoce gracias a la descripción del edificio de Pascual Madoz y al estudio su arquitectura que desde el acceso se encontraba a la izquierda el almudín y a la derecha las cárceles y otra pieza titulada la Corte donde antiguamente el Justicia ejercía su jurisdicción civil y criminal. La escalera de planta cuadrada y hueco central, construida con doble bóveda de rasilla y barandilla de hierro forjado de principios de siglo se sitúa en la segunda crujía en el hall frente a la puerta principal. En la planta superior se dispuso la sala de sesiones, secretaría y despacho del Sr. Alcalde. En la cambra una escalera de caracol de rasilla conduce al pequeño mirador octogonal que sobresale en la cubierta, el archivo se encontraba también en esta planta. El edificio disponía de capilla, pero se ignora en este momento donde estaba situada.  
El edificio está construido a cal y canto en sus lienzos de pared y ángulos de sillería con almohadillado liso. Los forjados están formados por piezas de madera y entre estos forman bóvedas de rasilla. El conjunto se remata, finalmente con la clásica arquería del siglo XVI que recorre, bajo ancha cornisa, el perímetro de la obra. Esta galería renacentista está dentro del más puro estilo de arcadas a la aragonesa que comenta Lamperez, siguiendo la gran tradición de la arquitectura catalano-aragonesa de utilizar la coronación en galería a partir de este siglo, como podemos ver en multitud de ejemplos de la ciudad de Valencia: Colegio del Patriarca, Palacio de Valeriola etc..  
La portada es plateresca de medio punto, entre pilastras toscanas, con triglifos, ático sobre entablamento coronado a su vez, por cráteras y el escudo de la ciudad sostenido por dos querubines. Encima se encuentra la molduración del balcón principal, a su vez coronado por otra molduración y dos pomos, como asimismo rematan otros dos la ventana de su izquierda e iguales pero sin pomos se encuentran las demás de esta fachada. Estas ventanas se encuentran en el libro .Regla de los cinco órdenes de arquitectura. de Giacomo Barozzio de Vignola publicado en 1562 y de amplia difusión en toda Europa, siendo la primera traducción al castellano de 1593. Es además de notar la sillería existente entre la ventana principal y su contigua.  
Su levantamiento coincide con la última etapa del Renacimiento, aunque formalmente la disposición de los vanos y demás estructuras pertenece al manierismo. La unidad de la escena, las reglas de la proporcionalidad y demás supuestos armónicos renacentistas se rompen observándose sobre todo en la fachada principal: la puerta principal no está situada en el centro del edificio, a la vez que persiste una puerta en su lado (ahora ventana), que no tiene su equivalente simétrica. Esta situación irregular produce que la disposición de los ventanales del segundo piso sea de igual forma irregular rompiendo con las leyes armónicas renacentistas y propias del manierismo, muy dado a estos virtuosismos.  
En resumen, el edificio presenta en su conjunto una estructura básicamente renacentista, pero que posee un matiz un tanto manierista, regional y propio que no le hace menos valioso.  
b) Partes integrantes:  
El edificio.  
c) Bienes Muebles integrantes o que forman parte del propio edificio.   
c.1 Pintura mural  
c.1.a Grafitos con el nº del SVI C0004600000013 e identificado con el nº 46.11.147-001-0006 que representa anotación a carboncillo de grafito sobre piedra de finales del s. XVII alrededor de la puerta este del salón de plenos en pl. baja   
c.1.b Efigies de generales carlistas en techo a modo de casetones octogonales imitados con técnica de grisallas y figuras en perfil con los nombres correspondientes. Hallados al desmontar falso techo. Entre viguetas y viguetas pintados sobre el enlucido que cubre las bovedillas en todo el techo en sala superior al del salón de plenos.   
c.2 Escultura  
c.2.a Representando escudo de Llíria con el nº de SVI C0004600000023 y nº de identificación 46.11.147-001-0016 en relieve es labra en piedra de 100 x 245 cms. entre 1596 y 1602 sobre la fachada principal de la puerta.  
c.3 Rejeria  
c.3.a Tres Rejas con el nº de SVI C0004600000024 e identificadas como 46.11.147-001-0017 del mismo tipo de forja en hierro de 245 x 158cms. / 2.45 x 158cms. / 2.46 x 159 cms. de Antonio Bolea rejero entre 1596 y 1602 ocupan fachada principal y trasera.  
c.3.b Reja de barandilla con el nº de SVI C0004600000026 e identificadas como 46.11.147-001-0019 realización en molde de hierro y madera actua como barandilla de la escalera es de la 1ª mitad del s. XX de 333 x 95 cms. 1.95 x 95 cms. + 187 x 95 cms. + 1.59 x 95 cms. + 175 x 95 cms. escalera de baja a 2ª pta.  
d) Bienes muebles que no forman parte del edificio, pero que están consustancialmente vinculados al mismo.  
d.1 Carpintería   
d.1.a Puerta con el nº de SVI C0004600000017 identificado como 46.11.147. 0010 realizada con técnica de sierra y talla de madera de 215 x 145 cms. del s. XVII puerta de un ala y herrajes de forja originales en el añadido en parte superior frontón semicircular y también moldura geométrica en la cara externa de la puerta. No se encuentra en su emplazamiento original posiblemente estaba en la calle. Antesala salón de plenos, escalera.  
d.1.b Puerta con el nº de SVI C0004600000018 identificado como 46.11.147. 0011 realizada con técnica de sierra y talla de madera de 248 x 178 cms. del s. XIX puerta de dos alas y herrajes de forja en la antesala del Salón de plenos.   
d.1.c Puerta con el nº de SVI C0004600000019 identificado como 46.21.235-001-0012 con técnica de sierra y talla en madera de 207 x 10 cms. del s. XVIII puerta de un ala con herrajes de forja.   
d.1.d Puerta con el nº de SVI C0004600000020 identificado como 46.21.235-001-0014 con técnica de sierra y talla en madera de 353 x 232 cms. de entre 1598 y 1602 realizada por Tomás Martínez, puerta de dos alas puerta con testigo con aldabones de bronce zoomorfos de ardilla y conejo enfrentados.  
e) Delimitación del entorno afectado:  
Justificación de la Delimitación Propuesta:  
El criterio general seguido para la delimitación del entorno de protección consiste en incluir dentro de su área los siguientes elementos urbanos:  
. Parcelas que limitan directamente con la que ocupa el BIC, pudiendo afectar al mismo, tanto visual como físicamente cualquier intervención que se realice sobre ellas.  
. Parcelas recayentes al mismo espacio público que el BIC y que constituyen el entorno visual y ambiental inmediato y en el que cualquier intervención que se realice pueda suponer una alteración de las condiciones de percepción del mismo o del carácter del espacio urbano.  
. Espacios públicos en contacto directo con el BIC y las parcelas enumeradas anteriormente y que constituyen parte de su ambiente urbano inmediato.  
. Edificaciones o cualquier elemento del paisaje urbano que aún no teniendo una situación de inmediatez con el BIC afecten de forma fundamental a la percepción del mismo.  
Origen: intersección del eje de la calle entre las parcelas catastrales números 65504 y 65906 con el eje de la calle Mtro. Augusto Roca, punto A.  
Sentido: Horario.  
Línea delimitadora: Desde el origen la línea gira a sudoeste quebrando para continuar a norte por el eje del primer tramo de la calle Mtro. Augusto Roca hasta girar de nuevo a sudoeste por el eje de la calle Laurona. Continúa por este eje hasta girar a norte por el eje de la calle San Joaquín para penetrar en la manzana catastral nº 64906 por la medianera sur de la parcela catastral nº 06 atraviesa la manzana y continúa a norte por el eje de la calle Recaredo hasta su intersección con el eje de la calle Cueva Santa por el que continúa a norte hasta el eje de la calle Del Salvador continúa a este por él para girar a continuación a norte y penetrar en la manzana catastral nº 64915 por la medianera sur de la parcela nº 25 de ésta. Recorre las traseras de las edificaciones recayentes a la Plaza Mayor de esta manzana y gira a oeste envolviendo la plaza 9 de octubre hasta su intersección con la prolongación de la fachada norte de la parcela nº 81 de la manzana catastral nº 65914 continuándo por ella a este. La línea recorre esta fachada y se introduce en la manzana recorriendo las traseras de las parcelas recayentes a la plaza Mayor hasta la nº 75; gira a este por la medianera norte de la parcela nº 75 para envolver la parcela nº 48 y continuar por las fachadas recayentes a la calle Mayor en dirección sur hasta la fachada de la parcela nº 50 continúa por el eje de la calle Santa Sangre hasta el eje de la calle de Viriato. Sigue por el eje de la calle de Viriato y por el eje de la calle Tirador para penetrar en la manzana nº 66902 incorporándo la parcela nº 01 de ésta. Gira a sur por la calle Juan Izquierdo y prosigue por el eje de la calle entre las manzanas catastrales números 65504 y 65906 hasta el punto A de origen.  
f) Normativa de protección del Ayuntamiento de Llíria y su entorno.  
Monumento:  
Artículo primero. Se atenderá a lo dispuesto en la Sección Segunda, Régimen de los bienes inmuebles de interés cultural, del Capítulo III, Título II, de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano aplicable a la categoría de Monumento.  
Artículo segundo. En lo que respecta a los bienes muebles, se atendrá a lo dispuesto en la Sección Tercera, del Capítulo III, Título II, de la Ley 4/1998 de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, relativa al régimen de los bienes muebles de interés cultural.  
Artículo tercero. Los usos permitidos serán todos aquellos que sean compatibles con la puesta en valor y disfrute patrimonial del bien y contribuyan a la consecución de dichos fines. La autorización particularizada de uso se regirá según lo dispuesto por el artículo 18 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano.  
Entorno de protección:  
Artículo cuarto. De conformidad con lo dispuesto en el artículo 35 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de Patrimonio Cultural Valenciano, cualquier intervención que pretenda abordarse en el entorno de protección del monumento, requerirá de la previa autorización de la Conselleria competente en materia de Cultura. Esta autorización se emitirá conforme a los criterios establecidos en la presente normativa, y en lo no contemplado en la misma, mediante al aplicación directa de los criterios contemplados en el artículo 39 de la citada Ley.  
Todas las intervenciones requerirán, para su trámite autorizatorio, la definición precisa de su alcance, con la documentación técnica que por su especificidad les corresponda, y con la ubicación parcelaria y el apoyo fotográfico que permita constatar la situación de partida y su trascendencia patrimonial.  
Artículo quinto. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo anterior, mediante sopesado informe técnico municipal, se podrá derivar la no-necesidad de trámite autorizatorio previo en actuaciones que se sitúen fuera del presente marco normativo por falta de trascendencia patrimonial, como sería el caso de las obras e instalaciones dirigidas a la mera conservación, reparación y decoración interior de estos inmuebles.  
En estos casos, el Ayuntamiento comunicará a esta administración en el plazo de 10 días la concesión de licencia municipal, adjuntando como mínimo el informe técnico que se menciona en el párrafo anterior, un plano de ubicación y el apoyo fotográfico que permita constatar la situación de partida y su falta de trascendencia patrimonial.  
Artículo sexto. La contravención de lo previsto en los artículos anteriores, determinará la responsabilidad del Ayuntamiento en los términos establecidos en el artículo 37 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano.  
Artículo séptimo. Criterios de Intervención:  
Alineaciones y alturas de la edificación de aplicación patrimonial serán las establecidas por el Plan Especial y Reforma Interior de la Vila de Llíria aprobado definitivamente por la Comisión Territorial de Valencia el 25 de julio de 1994. En las manzanas no incluidas en el perímetro del Plan Especial de Protección serán las marcadas en el plano correspondiente del Proyecto de Revisión del Plan General de Ordenación Urbana de Llíria, aprobado definitivamente por la Comisión Provincial de Urbanismo el 26 de septiembre de 2003 (BOP 24-12-2003).  
Los parámetros de la edificación serán los regulados por el Plan Especial para cada zona. Se hace extensiva la aplicación de los parámetros generales (capítulo 1) y de las ordenanzas específicas del área 1.3 Entorno (capítulo 4) al ámbito del entorno de protección no regulado por el Plan Especial.  
Usos y actividades. Será de aplicación patrimonial en la totalidad del entorno el artículo 48 del Plan Especial.  
Artículo octavo. Todas las actuaciones que puedan tener incidencia sobre la correcta percepción y la dignidad en el aprecio de la escena o paisaje urbano del monumento y su entorno, como sería el caso de la afección de los espacios libres por actuaciones de reurbanización, ajardinamiento o arbolado, provisión de mobiliario urbano, asignación de uso y ocupaciones de la vía pública, etc., o como podría serlo también la afección de la imagen arquitectónica de las edificaciones por tratamiento de color, implantación de rótulos, marquesinas, toldos, instalaciones vistas, antenas, etc., o cualesquiera otros de similar corte y consecuencias, deberán someterse a autorización de la Conselleria competente en materia de Cultura que resolverá con arreglo a las determinaciones de la ley y los criterios de percepción y dignidad antes aludidos.   
Queda proscrita la introducción de anuncios o publicidad exterior que, en cualquiera de sus acepciones, irrumpa en dicha escena urbana, salvo la de actividades culturales o eventos festivos que, de manera ocasional, reversible y por tiempo limitado solicite y obtenga autorización expresa.  
Artículo noveno. Cualquier intervención que afecte al subsuelo del inmueble o de su entorno de protección se someterá a lo dispuesto en el Título III de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano.  
Artículo décimo. Esta normativa es transitoria hasta la aprobación del preceptivo Plan Especial de Protección previsto en el artículo 34.2 de la Ley del Patrimonio Cultural Valenciano para los entornos de protección de los monumentos.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML