Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 8536, del 26-04-2019 (2019/4208)

DECRET 55/2019, de 5 d'abril, del Consell, pel qual s'aprova la revisió del Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2019/04/05/55/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   8536

Data del DOGV
:   26-04-2019

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2019/4208

CVE


Data del document
:   05-04-2019

Organisme emissor
:   Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural

Tipus de document
:   Decret

Anàlisi jurídica

 Descriptors 

:   * [Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))
    * [programa d'actuació](javascript:void(0))
    * [gestió de residus](javascript:void(0))
    * [eliminació de residus](javascript:void(0))
    * [emmagatzematge de residus](javascript:void(0))
    * [protecció del medi ambient](javascript:void(0))
    * [ordenança](javascript:void(0))
    * [residu](javascript:void(0))

DECRET 55/2019, de 5 d'abril, del Consell, pel qual s'aprova la revisió del Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana. [2019/4208]  
PREÀMBUL  
  
L'article 45 de la Constitució Espanyola estableix un mandat global de protecció del medi ambient, d'acord amb el qual els poders públics han de vetlar per la utilització racional de tots els recursos naturals, amb la finalitat de protegir i millorar la qualitat de vida i defensar i restaurar el medi ambient, tot amb el suport indispensable de la solidaritat col·lectiva.  
D'acord amb l'article 50.6 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana, aprovat per la Llei orgànica 5/1982, d'1 de juliol, correspon a la Generalitat el desenvolupament legislatiu i l'execució de la normativa bàsica en matèria de medi ambient, sense perjudici de les facultats de la Generalitat per a establir normes addicionals de protecció. Així mateix, en matèria d'ordenació del territori, l'article 49.1.9 de l'Estatut d'Autonomia atribueix a la Generalitat la competència exclusiva.  
En aquest marc normatiu, la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, de conformitat amb la normativa bàsica estatal, concreta les competències que té la Generalitat, tant sobre el règim jurídic de la producció i gestió dels residus, com quant a la coordinació mitjançant els diferents plans autonòmics de residus de totes les actuacions que es desenvolupen en aquesta matèria, partint del principi general de coordinació de competències entre la Generalitat i les administracions locals valencianes amb vista a realitzar una planificació concertada i eficaç.  
La llei dedica el seu títol II a la planificació, i ordena que les activitats de gestió de residus, tant públiques com privades, s'executen d'acord amb els plans de residus aprovats per les administracions públiques competents. La planificació de la gestió dels residus per la Generalitat persegueix la coordinació entre les diferents administracions públiques amb competències en aquest àmbit, per a aconseguir, entre altres objectius, la determinació i distribució en el territori del conjunt d'instal·lacions de gestió necessàries per a garantir els principis d'autosuficiència i proximitat en la gestió de residus generats a la Comunitat Valenciana.  
Com a exponent dels instruments de planificació contemplats en la mencionada llei, el Pla integral de residus s'erigeix en l'instrument director i coordinador de totes les actuacions que es realitzen a la Comunitat Valenciana en matèria de gestió de residus.  
Així, la Comunitat Valenciana disposa des de 1997 d'un Pla integral de residus (d'ara en avant PIR97), aprovat pel Decret 317/1997, de 24 de desembre, del Consell i modificat pel Decret 32/1999, de 2 de març, del Consell, que ha vingut a establir les pautes i criteris a seguir amb l'objectiu d'aconseguir una gestió integral i coordinada dels residus, i que s'ha materialitzat principalment en l'aprovació dels diferents plans zonals dissenyats.  
Així mateix, va ser aprovat un nou Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana, per Decret 81/2013, de 21 de juny, del Consell, publicat en el DOGV el 26 de juny de 2013 (PIRCV).  
Arran de diverses sentències del TSJCV, relatives a la indefensió generada per la redacció de l'article 17 del PIR-CV2013, i també altres relacionades amb les reserves de sòl per a infraestructures de gestió de residus, es fa necessària la revisió de l'esmentat Pla.  
Les diverses qüestions associades a la seua execució, la necessària adaptació al marc europeu derivat fonamentalment de la Directiva 2006/12/CE del Parlament Europeu i del Consell, de 5 d'abril de 2006, relativa als residus i la Directiva 2008/98/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 19 de novembre de 2008, sobre els residus per la qual es deroguen determinades directives, entre les quals hi ha la Directiva 2006/12/CE, requereixen la reformulació o revisió de l'esmentat Pla, d'ara en avant, el present PIRCVA. Igualment la nova modificació de la Directiva marc de Residus, Directiva 2018/851, i també les modificacions de les Directives d'Envasos i residus d'envasos, Directiva 2018/852, i també la modificació de la Directiva d'Abocament, Directiva 2018/850, publicades en el DOUE el 14/06/2018. Igualment, la Directiva 849/2018 de Residus d'Aparells Elèctrics i Electrònics (d'ara en avant RAEES), Vehicles Fora d'Ús (d'ara en avant VFU) i piles i acumuladors i els seus residus.  
Igualment, el nou Pla estatal marc de gestió residus 2016-2022 (d'ara en avant PEMAR), aprovat per l'Acord del Consell de Ministres de 6 de novembre de 2015, publicat en el BOE el 12 de desembre de 2015, obliga a la revisió del PIR-CV, per a adequar-lo a aquest.  
  
La modificació i adaptació del Pla integral de residus de la Comunitat, s'ajusta a la normativa nacional de gestió de residus que li aplica, la Llei 22/2011 de residus i sols contaminats, així com al Pla Estatal Marc de Residus 2016-2022.  
Partint d'això, el nou PIRCVA redefineix, revisa i actualitza els objectius i accions que s'han considerat necessaris per a la seua adaptació a una situació en contínua evolució, cosa que constitueix l'estratègia a seguir en matèria de residus a la Comunitat Valenciana.  
Aquesta estratègia s'emmarca en els principis establits en el Sisé Programa d'Acció de la Comunitat Europea en Matèria de Medi Ambient (Decisió núm.1600/2002/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 22 de juliol de 2002, DOUE 10/09/2002), que exhorta que es desplegue o revise la legislació sobre residus, la qual cosa inclou la distinció entre residus i no residus i el desenvolupament de mesures de prevenció i gestió de residus, i també en la tendència marcada per la Directiva 2008/98/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 19 de novembre de 2008, sobre els residus i per la qual es deroguen determinades directives (DOUE 22/11/2008), i també la nova modificació de la Directiva marc de Residus, Directiva 2018/851, conformement amb la qual la recent política en matèria de residus ha de tindre també per objecte reduir l'ús de recursos i afavorir l'aplicació pràctica de la jerarquia de residus.  
D'acord amb l'esmentada Directiva 2008/98/CE i Directiva 2018/851, els estats membres posaran en vigor les disposicions legals, reglamentàries i administratives necessàries per a complir al que s'estableix a les mateixes.  
A partir del 12 de desembre de 2010 queden derogades la Directiva 75/439/CEE, del Consell, de 16 de juny de 1975, relativa a la gestió d'olis usats, la Directiva 91/689/CEE del Consell, de 12 de desembre de 1991, relativa als residus perillosos i la Directiva 2006/12/CE del Parlament Europeu i del Consell, de 5 d'abril de 2006, relativa als residus. Fins a aquesta data continuen, per tant, aplicant-se aquestes directives, amb les modificacions efectuades per la nova Directiva 2008/98/CE, i també les recents modificacions de la Directiva 2018/851 marc de residus.  
L'escenari previst en el PIRCVA, abastant el període 2019-2022, permetrà la formulació per la Generalitat de programes de prevenció de residus, mitjançant l'anàlisi de les dades relatives a aquest període a través dels objectius, mesures i indicadors contemplades en el PIRCVA.  
  
La present modificació del Pla, es basa en una transició cap a un nou model de gestió de residus, d'acord amb les opcions de gestió jeràrquicament prevalents segons les directives europees (prevenció en la generació, reducció en origen, preparació per a la reutilització, reciclat de qualitat). D'aquesta manera, la present modificació pretén servir de base per a una nova planificació autonòmica de residus completament basada en els principis de l'economia circular, segons el paquet d'economia circular aprovat per la UE a través de les directives 2018/849, 2018/850, 2018/851 i 2018/852 de 30 de maig de 2018.  
  
Addicionalment, el Pla respecta l'autonomia local en matèria de gestió de residus, d'acord amb la Llei 7/1985, de 2 d'abril, reguladora de les bases de règim local, així com la Llei 10/2010, de 9 de juliol, d'ordenació i gestió de la Funció Pública Valenciana, sense menyspreu de les fórmules de gestió locals associatives, previstes a aquestes normes, a través dels Consorcis i ens locals competents per a la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables consolidades i operatives a la Comunitat Valenciana.  
En el document d'informació del present pla es presenta un diagnòstic de cada flux de residus, que justifica addicionalment la present modificació, per a millorar els rendiments de recuperació del sistema global de gestió de residus actuals.  
Des d'un punt de vista estructural, l'article 26 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana exigeix que el Pla integral de residus continga, com a mínim, una sèrie de documents.  
  
Entre aquests, la Llei 10/2000 exigeix un document d'ordenació normatiu i vinculant, materialitzat en el present document, i en el qual s'estableixen les disposicions de caràcter general i de naturalesa reglamentària que han de regir les actuacions públiques o privades en matèria de residus.  
Quant al seu contingut, el PIRCVA està integrat pels següents documents mínims establits en l'article 26 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de la Generalitat, de residus de la Comunitat Valenciana:  
  
Una memòria d'informació, justificació, document d'ordenació no vinculant.  
Un document d'ordenació normatiu i vinculant.  
A més, s'inclouen en el PIRCV:  
Un document de síntesi, que conté de forma resumida les millores realitzades en el present procediment de modificació i adaptació, per a general coneixement.  
Addicionalment, els següents annexos:  
Annex 1.1. Norma tècnica reguladora de la implantació i funcionament dels ecoparcs.  
Annex 1.2. Model d'ordenança reguladora de l'ús i funcionament de l'ecoparc.  
Annex 1.3. Guia per a la implantació de recollida separada de bioresidus.  
Annex 2. Sistema d'indicadors de la implementació del PIRCV.  
Annex 3. Estimació de les necessitats d'ocupació.  
Annex 4. Programa de divulgació i informació ciutadanes.  
Annex 5. Programa de prevenció. Inclou l'Ordre de prevenció de residus i l'Ordre de compostatge domèstic i comunitari.  
Annex 6. Estimació de la càrrega de població.  
Annex 7. Model ordenança fiscal recollides selectives.  
Annex 8. Model de normes de funcionament del Consell de Participació Ciutadana.  
Annex 9. Model de plec de clàusules administratives particulars per a recollides selectives.  
En l'àmbit material, el Pla integral de residus s'aplica a totes les tipologies de residus, i es vertebra en tres grups que responen als principals orígens d'aquests residus: residus domèstics i assimilables, residus industrials, i residus específics, grup aquest últim que aglutina aquells residus que, pel seu origen característiques especials o legislació particular, mereixen un tractament i una anàlisi diferenciada.  
  
Addicionalment, la present modificació i adaptació del Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana (PIRCVA), pretén ser un mecanisme d'implementació a la Comunitat, de l'acord de 25 de setembre de 2015 de l'ONU dels Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS). Entre altres, l'objectiu 11 «Aconseguir que les ciutats i els assentaments humans siguen inclusius, resilients i sostenibles», el 12 «Garantir models de consum i producció sostenibles» o el 13 «Adoptar mesures urgents davant del canvi climàtic i els seus efectes».  
  
Des del punt de vista procedimental, igual que el PIR97, el PIRCVA té la naturalesa de pla d'acció territorial de caràcter sectorial, de conformitat amb l'article 27 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de la Generalitat, de residus de la Comunitat Valenciana, i cal aplicar al seu procediment d'aprovació i modificació el que s'estableix en la normativa actualment vigent en matèria d'ordenació territorial.  
  
En aquest sentit, la Llei 5/2014, de 25 de juliol, d'ordenació del territori, urbanisme i paisatge de la Comunitat Valenciana (LOTUP), o norma que la substituïsca, estableix l'elaboració de plans d'acció territorial de caràcter sectorial els objectius i estratègies dels quals estiguen vinculats a un o diversos sectors de l'acció pública.  
D'acord amb el seu article 16 «Els plans d'acció territorial són instruments d'ordenació territorial que desenvolupen, en àmbits territorials concrets o en àmbits sectorials específics, els objectius, principis i criteris de l'Estratègia Territorial de la Comunitat Valenciana. El seu àmbit pot comprendre, en tot o en part, diversos termes municipals. Els plans d'acció territorial seran de caràcter sectorial o integrat, en funció que els seus objectius i estratègies estiguen vinculats a un o a diversos sectors de l'acció pública. ».  
L'Estratègia Territorial de la Comunitat Valenciana, aprovada mitjançant el Decret 1/2011, de 13 de gener, del Consell, defineix les infraestructures de gestió de residus com a part integrant, entre altres, del sistema d'infraestructures bàsiques (directriu 127), defineix els principis directors en aquest sentit (directriu 128) i estableix els criteris per a la integració paisatgística i territorial de les infraestructures de residus (directriu 132).  
Així mateix, el PIRCVA, com a document de planificació, ha seguit el procediment d'avaluació ambiental estratègica establit per la Llei 21/2013, de 9 de desembre, d'avaluació ambiental, i s'han complit igualment les disposicions de la Llei 27/2006, de 18 de juliol, per la qual es regulen els drets d'accés a la informació, de participació pública i d'accés a la justícia en matèria de medi ambient, i de la Llei 2/2015, de 2 d'abril, de transparència, bon govern i participació ciutadana de la Comunitat Valenciana.  
D'acord amb la normativa esmentada, en l'elaboració del projecte de PIRCVA s'ha donat una àmplia participació ciutadana i institucional.  
  
En concret, en el procediment per a l'aprovació de la present modificació i adaptació del PIRCV s'han efectuat els següents tràmits essencials:  
1. Consulta pública prèvia.  
2. Elaboració de la versió preliminar del Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana.  
3. Acord del Ple de Consell de declaració d'urgència en la tramitació.  
4. Acord d'inici del procediment de tramitació.  
5. Consulta prèvia a les administracions públiques i al públic interessat i redacció del document de referència.  
6. Informe ambiental i territorial estratègic.  
7. Taules de treball en el si del Consell Assessor i de Participació del Medi Ambient (en avant CAPMA), a través d'un grup de treball específic durant dos mesos, on entre altres, es trobaven de forma voluntària la confederació empresarial de la Comunitat Valenciana (en avant CEV), la Federació Valenciana de Municipis i Províncies i diversos integrants del CAPMA, on els seus membres han manifestat i aportat tot allò que han estimat oportú.  
8. Informació pública pel termini de 45 dies hàbils.  
9. Tràmit d'audiència i al·legacions.  
10. Revisió i incorporació d'al·legacions a la versió definitiva del pla.  
Així mateix, el pla s'ha sotmés a consulta, per a l'emissió d'informe, a la Federació Valenciana de Municipis i Províncies. Igualment, de conformitat amb l'article 4.1 a) de la Llei 1/2014, de 28 de febrer, de la Generalitat, del Consell Econòmic i Social de la Comunitat Valenciana, s'ha sol·licitat el corresponent dictamen sobre el projecte de Decret al Consell Econòmic i Social de la Comunitat Valenciana.  
  
Igualment, s'ha sotmés a informe del Consell Valencià de Cultura i a consulta amb agents clau, i també a dictamen preceptiu del Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana, d'acord amb l'article 10.4 de la Llei 10/1994, de 19 de desembre, de la Generalitat, de creació d'aquest òrgan consultiu i el Decreto 37/2019, de 15 de març, del Consell, pel que s'aprova el Reglament del Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana.  
Una vegada conclòs el procés de tramitació, és competència del Consell l'aprovació definitiva de la modificació i adaptació del PIRCVA, de conformitat amb el que s'estableix en l'article 27.2 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de la Generalitat, de residus de la Comunitat Valenciana, i d'acord amb la Llei 5/2014, de 25 de juliol, d'ordenació del territori, urbanisme i paisatge de la Comunitat Valenciana (LOTUP), aprovació que s'efectua mitjançant el present Decret.  
En relació amb els documents que conformen el PIRCVA, la naturalesa reglamentària del document d'ordenació normatiu i vinculant exigeix tant la seua aprovació per Decret del Consell, de conformitat amb el que es disposa en l'article 33 de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, del Consell, com la seua corresponent publicació, segons l'article 35 de l'esmentada llei, que s'inclou com a annex en el present decret.  
S'inclouen igualment en el present decret els annexos a l'esmentat document d'ordenació normatiu i vinculant, relatius a la norma tècnica reguladora de la implantació i funcionament dels ecoparcs, en la mesura que, encara que de caràcter fonamentalment tècnic, té caràcter vinculant.  
En virtut de tots aquests antecedents, després d'haver complit els tràmits procedimentals, a proposta de la Consellera d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, conforme amb el Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana i després de la deliberació del Consell, en la reunió del dia 5 d'abril de 2019,   
  
  
DECRETE  
  
Article únic. Aprovació definitiva de la modificació i adaptació del Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana (PIRCV)  
1. S'aprova definitivament la revisió i actualització del Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana (PIRCVA), en compliment del que es disposa en l'article 27 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de la Generalitat, de Residus de la Comunitat Valenciana, i en la Llei 5/2014, de 25 de juliol, de la Generalitat, d'ordenació del territori, urbanisme i paisatge, així com en la Llei 1/2019, de 5 de febrer de la Generalitat que la modifica, per als plans d'acció territorial de caràcter sectorial.  
2. Forma part del Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana (PIRCVA) el document d'ordenació normatiu i vinculant recollit com a annex en aquest decret. S'incorporen, així mateix, en aquest decret els annexos 1.1 del referit document d'ordenació normatiu i vinculant:  
  
a) Annex 1.1. Norma tècnica reguladora de la implantació i funcionament dels ecoparcs.  
3. Els restants documents que comprén el Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana (PIRCVA) estaran disponibles per a la seua consulta en la pàgina web de la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural o Conselleria amb competències en medi ambient que la substituïsca durant la vigència del present pla.  
  
  
DISPOSICIÓ ADDICIONAL  
  
Única. No increment de la despesa pública  
La implementació i el posterior desplegament d'aquest decret no implicarà augment de la despesa pública per a la Generalitat més enllà de les obligacions que s'establisquen en els corresponents pressupostos anuals de la Generalitat, i, en tot cas, haurà de ser atés amb els mitjans personals i materials de la conselleria competent en matèria de medi ambient.  
  
  
DISPOSICIÓ DEROGATÒRIA  
  
Única. Derogació normativa  
Queden derogats els articles de l'1 al 28, així com les disposicions addicionals primera i segona, les disposicions transitòries primera a quarta i la disposició final única, així com els annexos 1.1, 1.2, 2, 3, 4, 5, 6, 7, del Decret 81/2013 del Consell, de 21 de juny, pel qual es va aprovar el Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana,  
  
  
DISPOSICIÓ FINAL  
  
Primera. Habilitació.  
Es faculta la persona titular de la conselleria amb competències en matèria de medi ambient a desplegar i completar mitjançant una Ordre les disposicions contingudes en el present document normatiu i vinculant, en particular, quant a requisits de caràcter tècnic d'instal·lacions, models de documents que cal emplenar, normes tendents a la simplificació i eficàcia administrativa, contingut mínim addicional dels plans locals de residus i altra documentació que hagen de presentar els productors i gestors de residus.  
  
Segona. Entrada en vigor  
El Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana (PIRCVA) entrarà en vigor l'endemà al de la publicació d'aquest decret en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, amb transcripció de les seues determinacions normatives.  
  
València, 5 d'abril de 2019  
  
El President de la Generalitat,  
XIMO PUIG I FERRER  
  
  
La consellera de Agricultura, Medi Ambient,   
Canvi Climàtic i Desarrollo Rural  
ELENA CEBRIÁN CALVO  
  
  
  
ANNEX  
Document d'ordenació normatiu i vinculant   
de la modificació i adaptació del Pla integral de residus   
de la Comunitat Valenciana (PIRCVA)  
  
Índex  
Capítol I. Disposicions generals  
Article 1. Objecte i àmbit   
Article 2. Naturalesa  
Article 3. Efectes  
Article 4. Vigència  
Article 5. Àmbit material   
Article 6. Principis bàsics en la gestió dels residus   
Article 7. Jerarquia de les opcions de gestió de residus  
Article 8. Delimitació del concepte de residu   
Article 9. Incorporació de requisits i criteris mediambientals a incloure en els plecs de clàusules administratives que regisquen els contractes de l'administració de la generalitat   
Article 10. Recollida i emmagatzematge com a activitat de gestió   
Article 11. Memòries anuals de gestors de residus no perillosos de la comunitat valenciana.  
Capítol II. Disposicions relatives a residus domèstics i assimilables   
  
Article 12. Determinacions urbanístiques per a les instal·lacions de gestió  
Article 13. Establiment de zones d'influència   
Article 14. Plans locals de gestió de residus domèstics i assimilables   
  
Article 15. Consell de participació ciutadana   
Article 16. Adscripció de municipis a altres plans zonals. Situacions de gestió transitòries. Revisió de la nomenclatura de plans zonals i àrees de gestió.   
Article 17. Instal·lacions de valorització de residus domèstics i assimilables  
Article 18. Comissió de coordinació de consorcis  
Article 19. Sistema impositiu específic per a la gestió de residus domèstics i assimilables  
Article 20. Ecoparcs  
Article 21. Bioresidus  
Article 22. Objectius de reciclatge per a diverses tipologies de residus  
Article 23. Restauració de llocs històricament degradats per a l'abocament de residus   
Article 24. Responsabilitat ampliada del productor en matèria de residus i altres mecanismes de gestió que garantitzen la reducció de residus a abocador.  
Capítol III. Disposicions relatives a residus industrials  
Article 25. Instal·lacions de gestió de residus industrials   
Article 26. Centres de transferència en polígons industrials   
Article 27. Plans de prevenció i reducció de residus   
Article 28. Millora en la gestió de residus industrials   
Capítol IV. Disposicions relatives a residus específics   
Article 29. Residus de construcció i demolició   
Article 30. Vehicles al final de la seua vida útil   
Article 31. Olis industrials usats   
Article 32. Residus sanitaris   
Article 33. PCB's i PCT's  
Article 34. Trasllats de residus fora de la cv   
Article 35. Programa de gestió d'eliminació de residus en abocador   
  
Article 36. Model d'ordenança reguladora dels ecoparcs  
Article 37. Mitjans tècnics  
Article 38. Règim dels plans zonals de gestió de residus domèstics i assimilables que no han desenvolupat instal·lacions pròpies de valorització i eliminació de residus  
Article 39. Instal·lacions de titularitat privada existents.  
Article 40. Termini d'adaptació de les instal·lacions existents per a la gestió de residus domèstics i assimilables, així com dels plans zonals i projectes de gestió aprovats  
Article 41. Adaptació dels planejaments urbanístics en revisió  
  
Article 42. Vigència normativa  
Article 43. Foment de les recollides selectives de biorresidus i noves instal·lacions i equipaments de tractament de residus, mitjançant cànons a l'abocament i la incineració.  
Article 44. Autorització administrativa de gestor de residus a la Comunitat Valenciana a instal·lacions amb problemàtiques de gestió  
  
CAPÍTOL I  
Disposicions generals  
  
Article 1. Objecte i àmbit  
El present document té com a objecte establir les disposicions de caràcter general i vinculants necessàries per a l'ordenació material i territorial de les activitats de gestió de residus a la Comunitat Valenciana, amb la finalitat de fer efectives les previsions de planificació contingudes en la modificació i l'adaptació del Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana (d'ara en avant PIRCVA), i possibilitar el compliment dels objectius establits en aquest i en la mateixa Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, i la posterior normativa comunitària i estatal en matèria de residus. Així mateix, s'estableixen les disposicions especials sobre residus específics que es consideren necessàries.  
Contempla igualment mesures i prescripcions tècniques d'obligat compliment necessàries per a implementar les previstes en el document d'ordenació vinculant, amb vista a aconseguir els objectius fonamentals establits en la gestió dels residus, tals com les normes tècniques necessàries per a garantir l'adequada gestió dels residus, i la previsió d'una xarxa d'instal·lacions de gestió de residus que possibilite l'autosuficiència en el tractament dels residus generats a la Comunitat Valenciana, tenint en compte les circumstàncies geogràfiques i la necessitat d'instal·lacions especialitzades per a determinats tipus de residus.  
  
Tot això d'acord amb la seua naturalesa i als efectes contemplats en els articles següents.  
  
Article 2. Naturalesa  
Com a document integrant del PIRCVA, participa de la naturalesa de pla d'acció territorial de caràcter sectorial, elaborat, formulat, tramitat i aprovat conformement amb el que s'estableix en la Llei 5/2014, de 25 de juliol, de la Generalitat, d'ordenació del territori, urbanisme i paisatge, de la Comunitat Valenciana, o norma que la substituïsca, tal com estableix l'article 27 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, i sobre la base de les determinacions establides en l'article 28 de la Directiva 2008/98/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 19 de novembre de 2008 sobre els residus i per la qual es deroguen determinades directives, i també la modificació d'aquesta a través de la Directiva 2018/851.  
Té, per tant, caràcter normatiu. Les determinacions contingudes en el present document tenen naturalesa reglamentària, establides en desenvolupament de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana. Constitueixen prescripcions d'ordenació, tant pel que fa al règim aplicable a les activitats de gestió de residus, com a la planificació territorial per a possibilitar el compliment dels objectius establits.  
  
  
Article 3. Efectes  
Segons els articles 39 i 40 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, les determinacions contingudes en el PIRCVA i en els plans zonals vinculen els diferents instruments d'ordenació urbanística i són d'obligat compliment tant per a les entitats públiques com per a les entitats privades.  
Tals determinacions vinculen els diferents instruments d'ordenació urbanística i de planificació territorial i sectorial, i constitueixen prescripcions obligatòries per a entitats públiques i privades quant a les activitats de gestió de residus i altres actuacions, plans o programes sectorials en la matèria.  
L'autorització de les instal·lacions de gestió de residus, i també les activitats tant públiques com privades de gestió de residus s'han d'adequar al que s'estableix en el PIRCVA, i específicament a les prescripcions determinades en el present document.  
  
Article 4. Vigència  
El present document, com a part integrant del PIRCVA, té vigència fins al 31 de desembre de 2022.  
A la vista de la necessitat de revisió, i si cal adaptació, sexennal establida per als plans i programes de gestió de residus per l'article 14.5 de la Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions i de les recomanacions de la UE d'establir períodes de vigència iguals als dels plans estatals de residus, que és l'actual Pla estatal marc de residus (PEMAR), per al període 2016-2022, cal la revisió del període de vigència del PIRCV (nou PIRCVA), atés que el Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana actual es va aprovar en 2013 i és procedent, per tant, revisar-lo i adaptar-lo en aquest cas.  
  
En qualsevol cas, ha de ser possible la seua modificació a fi d'adequar les determinacions normatives a la normativa sectorial aplicable en matèria de residus.  
En cas necessari, la vigència d'aquest pot ser prorrogada per períodes anuals, per acord del Ple del Consell, fins a l'entrada en vigor del nou Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana, la consulta pública prèvia del qual s'ha de formalitzar amb anterioritat a l'adopció de l'acord de pròrroga anteriorment esmentat.  
Els plans zonals de gestió de residus, documents d'ordenació de desenvolupament del PIRCVA mitjançant els quals s'instrumentalitza al territori de la Comunitat Valenciana la política europea, nacional i autonòmica de gestió de residus, es consideraran, mitjançant la present ,vigents a tots els efectes, per al seu adequat desplegament i la consecució dels seus fins en tot allò que no contradiga el que s'especifica en el present PIR-CVA.  
En tot cas, el present PIR-CVA, té prevalença sobre els plans zonals, en la mesura en què el PIR-CVA, és el document de planificació en matèria d'ordenació territorial i gestió de residus de rang superior a la Comunitat Valenciana.  
  
Article 5. Àmbit material  
1. El present document d'ordenació, elaborat en el marc del PIRCVA, opera amb caràcter vinculant i normatiu respecte de tots els residus generats o gestionats en l'àmbit territorial de la Comunitat Valenciana, entenent per tals els definits en l'article 3.a) de la Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions:  
  
«Qualsevol substància o objecte que el seu posseïdor rebutje o tinga la intenció o l'obligació de rebutjar».  
2. En concret, partint de la definició exposada, i seguint l'estructura del PIRCVA, comprén les disposicions normatives i vinculants dels següents residus classificats principalment en atenció al seu origen:  
  
Residus domèstics. S'inclouen en el PIRCVA amb aquesta denominació tots aquells residus que, compresos en les noves categories definides per la Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions (article 3 apartats b i c), són gestionats per les entitats locals.  
Respecte d'això, s'exceptuen d'aquest apartat, per considerar-se residus industrials segons l'apartat següent del present pla, els residus comercials els productors dels quals els gestionen per si mateixos en els termes que preveu l'article 17.3 de la Llei 22/2011, de residus i sòls contaminats, sempre que les entitats locals, previ procediment administratiu, no decidisquen gestionar-los conjuntament amb els domèstics, segons el que preveu igualment la Llei 22/2011.  
  
Als efectes del present pla, per tant, d'ara en avant s'haurà d'entendre l'expressió respecte de «residus domèstics i assimilables», com aquells definits en els articles 3 b) i 3 c) de la Llei 22/2011, o document que la modifique o substituïsca, que puguen ser gestionats pels ens locals, així com els que segons l'article 17.3 de la mencionada llei gestionen els ens locals.  
- Residus industrials, conformement amb la definició que d'aquests efectua l'article 3 apartat d) de la Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions.  
- Residus específics:  
- Residus de construcció i demolició (d'ara en avant RCD)  
- Vehicles al final de la seua vida útil (d'ara en avant VFU)  
- Pneumàtics fora d'ús (d'ara en avant PFU)  
- Olis industrials usats  
- Residus d'aparells que continguen policlorobifenils i policloroterfenils (d'ara en avant PCB i PCT)  
- Residus de piles i acumuladors  
- Residus d'aparells elèctrics i electrònics (d'ara en avant RAEE)  
- Residus d'envasos i envasos usats  
- Sòls contaminats  
- Residus sanitaris  
- Residus agropecuaris  
- Fang de depuració  
3. D'acord amb el que s'estableix en l'article 3 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, l'article 2 de la Directiva 2008/98/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 19 de novembre de 2008 (modificada per la Directiva 2018/851), sobre els residus i per la qual es deroguen determinades directives, i l'article 2 de la Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, queden exclosos de l'àmbit d'aplicació del PIRCVA i del present document els següents:  
a) Les emissions a l'atmosfera, regulades en la Llei 34/2007, de 15 de novembre, de qualitat de l'aire i protecció de l'atmosfera, i també el diòxid de carboni capturat i transportat amb finalitats d'emmagatzematge geològic i efectivament emmagatzemat en formacions geològiques de conformitat amb la Llei 40/2010, de 29 de desembre, d'emmagatzematge geològic de diòxid de carboni. Tampoc s'ha d'aplicar a l'emmagatzematge geològic de diòxid de carboni realitzat amb finalitats d'investigació, desenvolupament o experimentació de nous productes i processos sempre que la capacitat prevista d'emmagatzematge siga inferior a 100 quilotones.  
b) Els sòls no contaminats excavats i altres materials naturals excavats durant les activitats de construcció quan es tinga la certesa que aquests materials s'utilitzaran amb finalitats de construcció en el seu estat natural en el lloc o obra on van ser extrets.  
c) Els residus radioactius.  
d) Els explosius, la cartutxeria i artificis pirotècnics desclassificats, i també residus de matèries primeres perilloses o de productes explosius utilitzats en la fabricació dels anteriors, regulats en el Reial Decret 130/2017, de 24 de febrer, pel qual s'aprova el Reglament d'explosius.  
  
e) Les matèries fecals, si no estan contemplades en el Reglament CE núm. 1069/2009 del Parlament Europeu i del Consell, de 21 d'octubre de 2009, pel qual s'estableixen les normes sanitàries aplicables als subproductes animals i els productes derivats no destinats al consum humà i pel qual es deroga el Reglament CE núm. 1774/2002, palla i un altre material natural, agrícola o silvícola, no perillós, utilitzat en l'agricultura, en la silvicultura o en la producció d'energia a base d'aquesta biomassa, mitjançant procediments o mètodes que no danyen el medi ambient o posen en perill la salut humana.  
D'acord amb això, per al supòsit de matèries fecals contemplades en el Reglament CE núm. 1069/2009 del Parlament Europeu i del Consell, de 21 d'octubre de 2009, pel qual s'estableixen les normes sanitàries aplicables als subproductes animals i els productes derivats no destinats al consum humà i pel qual es deroga el Reglament CE núm. 1774/2002 (Reglament SANDACH), s'ha d'aplicar el que es disposa en aquest Reglament i, per tant, únicament s'ha d'aplicar la normativa de residus quan es destinen a incineració, abocadors, o siguen utilitzades en una planta de biogàs o de compostatge.  
4. De conformitat amb els preceptes esmentats en l'apartat anterior, en la mesura en què ja està cobert per una altra normativa, queden excloses de la normativa en matèria de residus i, per tant, de l'abast del PIRCVA i del present document, les següents matèries, i s'hi ha d'aplicar la normativa de residus únicament amb caràcter supletori:  
a) Les aigües residuals  
b) Els subproductes animals, inclosos els productes transformats coberts pel Reglament CE núm. 1069/2009, del Parlament Europeu i del Consell, de 21 d'octubre de 2009, pel qual s'estableixen les normes sanitàries aplicables als subproductes animals i els productes derivats no destinats al consum humà, i pel qual es deroga el Reglament CE núm. 1774/2002 (Reglament sobre subproductes animals). Tot això llevat que l'ordenament jurídic nacional, com a conseqüència de la transposició de la Directiva 2018/851, de 30 de maig, ho incorpore a les competències de les entitats locals al llarg de la vigència del present PIRCVA.  
  
No s'inclouen en aquesta excepció, i per tant es regulen per la normativa de residus, els subproductes animals i els seus productes derivats, quan es destinen a la incineració, als abocadors o siguen utilitzats en una planta de biogàs o de compostatge.  
c) Els cadàvers d'animals que hagen mort de forma diferent al sacrifici, inclosos els que han sigut morts amb la finalitat d'eradicar epizoòties, i que són eliminats conformement amb el Reglament CE núm. 1069/2009, del Parlament Europeu i del Consell, de 21 d'octubre de 2009.  
d) Els residus resultants de la prospecció, extracció, valorització, eliminació i emmagatzematge de recursos minerals, i també l'explotació de pedreres coberts per la Directiva 2006/21/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 15 de març de 2006, sobre la gestió dels residus d'indústries extractives i per la qual es modifica la Directiva 2004/35/CE i en l'àmbit estatal pel Reial Decret 975/2009, de 12 de juny, sobre gestió dels residus d'indústries extractives i de protecció i rehabilitació de l'espai afectat per activitats mineres.  
  
e) Sense perjudici de les obligacions imposades en virtut de la normativa específica aplicable en matèria d'aigües, s'exclouen de l'àmbit d'aplicació els sediments reubicats a l'interior de les aigües superficials a l'efecte de gestió de les aigües i de les vies navegables, de prevenció de les inundacions o de mitigació dels efectes de les inundacions i de les sequeres, o de creació de noves superfícies de terreny, si es demostra que aquests sediments són no perillosos.  
f) Els sòls contaminats compten amb disposicions específiques en el títol V de la Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, i també en el títol IV de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana.  
  
Article 6. Principis bàsics en la gestió dels residus  
Tenint en consideració els principis bàsics incardinats, principalment, a la Llei 22/2011 de residus i sols contaminats (estatal), així com la Directiva 2008/98/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 19 de novembre de 2008, les Directives 849/2018, 850/2018, 851/2018, 852/2018 del paquet d'economia circular de la UE, la nova Directiva sobre plàstics d'un sol ús aprovada a data del present i pendent de publicació y l'Acord de 25 de Setembre de 2015 de la ONU dels Objectius de Desenvolupament Sostenible, constitueixen principis bàsics establits en la normativa europea, estatal i autonòmica vigent en matèria de residus els següents:  
a) Principi de prevenció: limitació en la generació de residus en el mateix origen, tot animant les empreses productores i els consumidors a preferir i utilitzar productes i serveis que generen menys residus.  
  
b) Principi d'autosuficiència: creació d'una xarxa integrada d'instal·lacions de gestió de residus que permeta a la Comunitat Valenciana ser autosuficient en matèria de tractament d'aquells residus d'acord amb la normativa bàsica nacional en la matèria.  
c) Principi de proximitat: tractament dels residus en les instal·lacions adequades més pròximes al lloc de la seua producció, a fi d'evitar moviments innecessaris d'acord amb la normativa bàsica nacional en la matèria.  
d) Principi de «qui contamina paga»: internalització dels costos ambientals per part dels agents econòmics com a responsables primers de la producció de residus i de la seua introducció en el medi ambient. D'acord amb aquest principi, els costos de gestió dels residus recauen sobre el posseïdor dels residus o el productor del producte del qual procedeixen els residus. En la internalització dels costos ambientals, ha de contemplar-se la jerarquia de gestió de residus, de tal manera que les opcions de gestió jeràrquicament no prevalents, com l'abocament, siguen d'un cost econòmic major que el reciclatge i d'un cost econòmic major que la reutilització, i, al seu torn, respecte de la prevenció en la generació.  
e) Principi de responsabilitat ampliada del productor: d'acord amb l'article 8 de la Directiva 2008/98/CE, marc de residus i les seues modificacions, per a millorar la prevenció, la preparació per a la reutilització, el reciclatge i la valorització dels residus, els estats membres poden adoptar mesures legislatives o no legislatives per a garantir que qualsevol persona física o jurídica que desenvolupe, fabrique, processe, tracte, venga o importe productes de forma professional (el productor del producte) veja ampliada la seua responsabilitat de productor. Aquestes mesures poden incloure, entre altres coses, l'acceptació dels productes retornats i dels residus que queden després d'haver usat aquests productes, i també la subsegüent gestió dels residus i la responsabilitat financera d'aquestes activitats. Aquestes mesures poden incloure l'obligació d'oferir informació accessible al públic sobre la mesura en què el producte és reutilitzable i reciclable. Segons aquest principi, els productors de productes que amb el seu ús es converteixen en residus, i en aplicació del principi de «qui contamina paga», queden involucrats en la prevenció i en l'organització de la gestió d'aquests, promovent una gestió d'acord amb els principis inspiradors de la nova legislació europea.  
  
f) Principi de jerarquia en la gestió: gestió dels residus seguint les diferents tècniques de gestió jerarquitzades segons la normativa bàsica nacional i europea en la matèria.  
g) Principi de subsidiarietat: intervenció de la Generalitat només en la mesura en què els objectius de l'acció pretesa no puguen ser aconseguits pels agents involucrats.  
h) Principi de la responsabilitat compartida: concertació i col·laboració de tots els agents, Administració de l'Estat, Administració autonòmica de la Comunitat Valenciana, administracions autonòmiques d'altres comunitats autònomes i ciutats autònomes, diputacions provincials, altres corporacions locals, empreses públiques i privades i ciutadans, per a la solució dels problemes plantejats en la producció i gestió dels residus seguint la jerarquia de gestió de residus.  
  
i) Principi de cautela o de precaució: adopció de mesures necessàries de protecció que reduïsquen la possibilitat de riscos o amenaces al medi ambient, a pesar que s'ignore la probabilitat exacta que realment ocórreguen.  
j) Principi d'accés a la informació mediambiental: efectivitat del dret dels ciutadans a obtindre informació mediambiental en les condicions establides en la normativa vigent, així com obligació de les administracions públiques al control de les dades relatives a la gestió de residus i vetlar perquè aquesta informació siga fiable i accessible.  
  
k) Foment del desenvolupament sostenible: satisfacció de les necessitats de la generació present sense comprometre la capacitat de les generacions futures per a satisfer les seues pròpies necessitats, mitjançant, entre d'altres l'adopció de mesures i incentius en favor de l'ús prudent dels recursos naturals i la protecció de l'ecosistema, incloent el manteniment i la conservació de la biodiversitat, la protecció hidrològica, juntament amb l'observança del compliment de la normativa autonòmica, nacional i internacional, la prosperitat econòmica i un desenvolupament social equilibrat en honor de fomentar un desenvolupament sostenible, dintre dels nous paràmetres de l'economia circular de la UE.  
l) Lluita contra el canvi climàtic: contribució a l'objectiu a llarg termini d'estabilitzar les concentracions en l'atmosfera de gasos d'efecte d'hivernacle en un nivell que impedisca la interferència antropogènica perillosa en el sistema climàtic.  
m) Protecció de la salut ambiental i humana: contribució a un alt nivell de qualitat de vida i benestar social per als ciutadans, per proporcionar un medi ambient en el qual els nivells de contaminació no tinguen efectes perjudicials sobre la salut humana i el medi ambient.  
n) Eficiència en els recursos: assegurar models de producció i consum més sostenibles, dissociant d'aquesta manera l'ús dels recursos i la generació de residus i la taxa de creixement econòmic, i per a garantir que el consum dels recursos tant renovables com no renovables no excedisca la capacitat d'absorció del medi ambient.  
o) Minimització de l'afecció al paisatge: desenvolupament de les activitats de gestió dels residus de manera que siguen compatibles amb els valors paisatgístics i es contribuïsca a la seua preservació.  
  
Article 7. Jerarquia de les opcions de gestió de residus  
1. L'estratègia comunitària de gestió de residus (Resolució del Consell de 24 de febrer de 1997 sobre una estratègia comunitària de gestió de residus (DOC 76 d'11 de març de 1997) determina que la prevenció de residus ha de constituir la primera prioritat de la gestió de residus, i que ha de fomentar-se la valorització dels residus mitjançant la preparació per a la reutilització, el reciclatge i el compostatge a un altre tipus de valorització, incloent-hi la valorització energètica amb recuperació d'energia dels residus o sense, i reduir la quantitat destinada a eliminació com a última opció de gestió.  
Aquesta estratègia es confirma amb la normativa europea més recent en matèria de residus, actualment en la Directiva 2008/98/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 19 de novembre de 2008, sobre els residus i per la qual es deroguen determinades directives (Directiva marc de residus, recentment actualitzada i modificada per la Directiva 2018/851), i conformement amb la qual, en la prevenció i tractament de residus se seguirà la següent jerarquia amb l'ordre de prioritats que a continuació s'estableix:  
a) Prevenció: mesures adoptades abans que una substància, material o producte s'haja convertit en residu, per a reduir:  
1. La quantitat de residu, fins i tot mitjançant la preparació per a la reutilització dels productes o l'allargament de la vida útil dels productes  
  
2. Els impactes adversos sobre el medi ambient i la salut humana de la generació de residus.  
3. El contingut de substàncies nocives en materials i productes.  
b) Preparació per a la reutilització: consistent en la comprovació, neteja o reparació, mitjançant la qual productes o components de productes que s'hagen convertit en residus es preparen perquè puguen reutilitzar-se sense cap altra transformació prèvia.  
c) Reciclatge: tota operació de valorització mitjançant la qual els materials de residus són transformats de nou en productes, materials o substàncies, tant si és amb la finalitat original com amb qualsevol altra finalitat. Inclou la transformació del material orgànic, però no la valorització energètica ni la transformació en materials que s'hagen d'usar com a combustibles o per a operacions de reompliment.  
d) Un altre tipus de valorització: per exemple la valorització energètica. En general, qualsevol operació el resultat principal de la qual siga que el residu servisca a una finalitat útil en substituir altres materials que d'una altra manera s'haurien utilitzat per a complir una funció particular, o que el residu siga preparat per a complir aquesta funció, en la instal·lació o en l'economia en general. A més de la utilització principal com a combustible o una altra manera de produir energia, constitueixen operacions de valorització les contemplades en l'annex II de la nova directiva, tals com la recuperació o regeneració de dissolvents, el reciclatge o recuperació de substàncies orgàniques que no s'utilitzen com a dissolvents (inclosos el compostatge i altres processos de transformació biològica), el reciclatge o recuperació d'altres matèries inorgàniques, la regeneració o un altre nou ús d'olis, etc. Així mateix, en virtut de la Directiva 2018/851, constitueixen operacions de transformació en materials que s'hagen d'usar per a generar energia noves tècniques disponibles que, procedents dels rebutjos de residus, generen subproductes sòlids, líquids o gasosos, mitjançant tècniques diferents de la incineració o coincineració i valorització energètica. Es prioritzarà la valorització material segons les operacions contemplades en l'annex de la directiva.  
  
e) Eliminació: qualsevol operació que no siga la valorització, fins i tot quan l'operació tinga com a conseqüència secundària l'aprofitament de substàncies o energia. L'annex I de la nova directiva contempla igualment una relació no exhaustiva de les operacions d'eliminació.  
  
L'Administració de la Generalitat adoptarà les mesures legislatives i reglamentàries necessàries perquè el cost econòmic de les opcions de gestió en la part inferior de la jerarquia de gestió de residus (eliminació, incineració, valorització) siguen més costoses econòmicament que la resta d'opcions de gestió jeràrquicament prevalents (prevenció, reutilització, reciclatge), a l'objecte d'afavorir l'economia circular a la Comunitat.  
2. Només en casos de catàstrofe o força major, determinats fluxos de residus poden ser apartats de la jerarquia de residus establida.  
  
Article 8. Delimitació del concepte de residu  
1. A fi de delimitar el concepte de residu, conformement amb el que s'estableix per als subproductes en la Directiva 2008/98/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 19 de novembre de 2008 i la seua modificació i actualització per la Directiva 2018/851, una substància o objecte, resultant d'un procés de producció, la finalitat primària de la qual no siga la producció d'aquesta substància o objecte, únicament pot considerar-se que no és residu si es compleixen les següents condicions:  
a) És segur que la substància o objecte ha de ser utilitzat ulteriorment  
b) La substància o objecte pot utilitzar-se directament sense haver de sotmetre's a una transformació ulterior diferent de la pràctica industrial normal  
c) La substància o objecte es produeix com a part integrant d'un procés de producció  
d) L'ús ulterior és legal, és a dir la substància o objecte compleix tots els requisits pertinents per a l'aplicació específica relatius als productes i a la protecció del medi ambient i de la salut, i no produirà impactes generals adversos per al medi ambient o la salut humana.  
  
En conseqüència, els productes o substàncies que complisquen aquestes condicions acumulatives, no tenen la consideració de residus. D'acord amb la directiva esmentada, basant-se en aquestes condicions, es possibilita l'adopció de mesures per a determinar els criteris que han de complir les substàncies o objectes específics per a ser considerats com a subproductes i no com a residus. Aquestes mesures han de ser adoptades en primera instància a escala comunitària.  
La Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, trasllada a l'ordenament jurídic intern la Directiva 2008/98/CE i recull les esmentades condicions en el seu article 4 «Subproductes». Així mateix, disposa que la Comissió de coordinació en matèria de residus avaluarà la consideració d'aquestes substàncies o objectes com a subproductes, tenint en compte el que s'estableix sobre aquest tema per a l'àmbit de la Unió Europea, i proposarà la seua aprovació al ministeri competent en medi ambient que dictarà l'Ordre ministerial corresponent. Referent a això, la nova Directiva 2018/851, de 30 de maig de 2018, introdueix nous conceptes i definicions a prendre en consideració relatius als subproductes.  
2. De conformitat igualment amb el que s'estableix en la directiva esmentada, determinats residus específics deixaran de ser residus, en el sentit en què es defineixen en aquesta directiva, quan hagen sigut sotmesos a una operació de valorització, inclòs el reciclatge, i complisquen els criteris específics que s'elaboren conformement amb les condicions següents:  
a) La substància o objecte s'usa normalment per a finalitats especifiques.  
b) Existeix un mercat o una demanda per a aquesta substància o objecte.  
c) Les substàncies, l'objecte o les parts integrants que satisfacen els requisits tècnics per a finalitats específiques i complisquen la legislació existent i les normes aplicables als productes.  
d) L'ús de la substància o objecte no generarà impactes adversos globals per al medi ambient o la salut.  
La determinació de la fi de la condició de residus ve referida per la directiva a determinats residus que complisquen criteris específics que s'elaboren a aquest efecte conformement amb les condicions esmentades i que, d'acord amb la directiva, han de ser adoptats en primera instància a escala comunitària.  
Igual que s'ha assenyalat a propòsit de l'apartat 8.1, la Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, recull les esmentades condicions en el seu article 5, «Fi de la condició de residu», i estableix que: «Per Ordre del ministeri competent en medi ambient es poden establir els criteris específics que determinats tipus de residus, que hagen sigut sotmesos a una operació de valorització, han de complir perquè puguen deixar de ser considerats com a tals. En l'elaboració d'aquesta Ordre es tindrà en compte l'estudi previ que ha de fer la Comissió de coordinació en matèria de residus, que analitzarà el que s'estableix si escau per la Unió Europea, la jurisprudència aplicable, els principis de precaució i prevenció, els eventuals impactes nocius del material resultant i, quan siga necessari, la procedència d'incloure valors límit per a les substàncies contaminants».  
  
  
Article 9. Incorporació de requisits i criteris mediambientals a incloure en els plecs de clàusules administratives que regisquen els contractes de l'administració de la Generalitat  
L'article 26 de la Llei 10/1998, de 21 d'abril, de residus, establia que les administracions han de promoure l'ús de materials reutilitzables, reciclables i valoritzables, i també el de productes fabricats amb material reciclat que complisquen les especificacions tècniques requerides en el marc de la contractació pública.  
L'annex IV de la Directiva 2008/98/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 19 de novembre de 2008, sobre els residus i per la qual es deroguen determinades directives, i també l'annex IV bis de la Directiva 2018/851 de 30 de maig de 2018, contempla entre els exemples de mesures de prevenció de residus establides per l'article 29, que poden afectar la fase de consum i ús «en relació amb les compres del sector públic i les empreses, la integració de criteris mediambientals i de prevenció de residus en els concursos i contractes, d'acord amb el manual sobre la contractació pública amb criteris mediambientals publicat per la Comissió el 29 d'octubre de 2004».  
  
L'actual Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, estableix igualment en l'article 16 que les Administracions públiques han de promoure en el marc de contractació de les compres públiques l'ús de productes reutilitzables i de materials fàcilment reciclables, i també de productes fabricats amb materials procedents de residus, la qualitat dels quals complisca amb les especificacions tècniques requerides.  
Així mateix, l'article 15 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, inclou entre els seus principis generals la referència al foment de l'ús de productes regenerats o elaborats totalment o parcialment amb materials reciclats.  
En l'àmbit normatiu en matèria de contractació pública, la Directiva 2004/18/CE del Parlament Europeu i del Consell, de 31 de març de 2004, sobre coordinació dels procediments d'adjudicació dels contractes públics d'obres, de subministrament i de serveis inclou entre els seus principis fonamentals l'aplicació de criteris objectius en els procediments de licitació i adjudicació, a fi de possibilitar que la protecció mediambiental puga integrar-se en les prescripcions tècniques relatives a les característiques de les obres, subministraments o serveis objecte dels contractes (article 23), que puguen exigir-se condicions especials en relació amb l'execució del contracte sempre que aquestes siguen compatibles amb el Dret comunitari i s'indiquen en l'anunci de licitació o en el plec de condicions, entre elles les referides a consideracions de tipus mediambiental (article 26), i també la presentació de certificats acreditatius del compliment de normes de gestió mediambiental (article 50), i també que, en determinats casos, es puga integrar l'objectiu de protecció del medi ambient en els criteris d'adjudicació del contracte (article 53). Aquesta directiva ha sigut substituïda per la Directiva 2014/24, de 26 de febrer, traslladada a l'ordenament jurídic espanyol per la Llei 9/2017, de 8 de novembre, de contractes del sector públic.  
  
La Llei 30/2007, de 30 d'octubre, de contractes del sector públic, va incorporar a l'ordenament jurídic intern la Directiva 2004/18/CE, i va introduir modificacions en diversos àmbits, entre les quals la integració dels aspectes mediambientals en la contractació pública. Seguint aquesta línia, l'actual Reial Decret legislatiu 3/2011, de 14 de novembre, pel qual s'aprova el text refós de la Llei de contractes del sector públic, contempla la possibilitat d'incloure per a l'acreditació de la solvència tècnica en els contractes les mesures de gestió mediambiental que pot aplicar l'empresari (article 76 i següents), la d'exigir en els contractes subjectes a una regulació harmonitzada la presentació de certificats expedits per organismes independents que acrediten que l'empresari compleix determinades normes de gestió mediambiental (article 81), la inclusió de característiques mediambientals en les prescripcions tècniques (article 117), l'establiment de condicions especials en relació amb l'execució del contracte, que poden referir-se especialment a consideracions mediambientals, sempre que siguen compatibles amb el dret comunitari i s'indiquen en l'anunci de licitació i en el plec o en el contracte (article 118), i també la inclusió per a la valoració de les proposicions i la determinació de l'oferta econòmicament més avantatjosa de criteris directament vinculats a fi del contracte, entre els quals les característiques mediambientals (article 150).  
  
En l'actualitat, s'ha publicat en el BOE la nova Llei 9/2017, de 8 de novembre, de contractes del sector públic (BOE núm. 272 de 9 de novembre de 2017), que incorpora i reforça els conceptes de compra pública verda.  
D'acord amb la normativa esmentada, en els contractes administratius que formalitze l'Administració de la Generalitat, s'exigirà entre els mitjans per a acreditar la solvència tècnica del contractista, en els plecs de clàusules administratives i sempre que la naturalesa del contracte ho permeta, un o diversos dels següents:  
a) Document que certifique l'assumpció per part de l'empresa de bones pràctiques de gestió ambiental, ja siga per tindre implantat un sistema de gestió ambiental d'acord amb el Reglament (CE) 761/2001, de 19 de març de 2001 (Sistema Comunitari de Gestió i Auditoria Mediambientals EMAS, així com la modificació del seu annex i Reglament (CE) 196/2006 de la Comissió, de 3 de febrer, pel qual es modifica l'annex I del Reglament (CE) 761/2001 del Parlament Europeu i del Consell per a tindre en compte la norma europea EN ISO 14001:2004, i es deroga la Decisió 97/265/CE), o un sistema de gestió establit en la norma internacional ISO 14001 o una altra d'equivalent.  
  
b) Document acreditatiu d'una determinada experiència prèvia o especialització en matèries mediambientals, en aquells casos en què el contracte requerisca coneixements tècnics especials en l'àmbit del medi ambient, sense perjudici de les restants titulacions o experiència que s'exigisquen.  
Als plecs de clàusules administratives particulars i, si escau, en els models tipus d'aquests plecs que s'elaboren per a l'adjudicació de contractes, s'incorporaran com a criteris mediambientals de caràcter objectiu, sempre que siga possible per la naturalesa del contracte i/o tècnicament viable, entre altres, els següents criteris de valoració en l'adjudicació:  
1. Ús de productes o ús de materials reutilitzats i/o valorats, reutilitzables i/o valoritzables.  
2. Ús de productes o ús de materials que no generen residus perillosos o que generen residus de menor perillositat o en menor quantitat.  
  
3. Utilització d'àrids reciclats.  
4. Utilització de compost de residus domèstics i assimilables.  
5. Ús de mescles de pols de cautxú procedent del reciclatge de pneumàtics fora d'ús.  
6. Utilització de plàstics, vidre, paper/cartó i altres materials procedents de la valorització d'envasos recollits selectivament.  
7. En general, l'ús de materials procedents de processos de valorització de residus.  
8. Recollida selectiva en edificis públics, i  
9. Els altres criteris de compra pública sostenible aprovats en el BOE de 4 de febrer de 2019, que seran aplicables a totes les administracions de la Comunitat Valenciana, o norma que la desenvolupe o substituïsca.  
Els plecs de condicions de cada entitat hauran d'establir els mecanismes objectivables de quantificació dels criteris anteriorment indicats.  
  
Els criteris de contractació pública sostenible establits en el present, ha de ser extensibles tant als RCD i residus industrials, com a la resta de residus domèstics i assimilables, i comercials (bioresidus, envasos, cartó, vidre, fèrrics, alumínics, ferralla, RAEES, piles i acumuladors, etc.).  
  
Article 10. Recollida i emmagatzematge com a activitat de gestió de residus procedents de tercers  
De conformitat amb la Directiva 2008/98/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 19 de novembre de 2008, sobre els residus i per la qual es deroguen determinades directives i també la nova Directiva 2018/851 de 30 de maig de 2018, ha de distingir-se clarament l'emmagatzematge inicial dels residus a l'espera de la seua recollida (efectuat pels productors de residus), de l'emmagatzematge inicial dels residus en l'àmbit de la definició de recollida, entenent-se aquesta com a operació de gestió de residus consistent a ajuntar residus, inclosa la seua classificació i emmagatzematge inicials a fi de transportar-los posteriorment a una instal·lació de tractament de residus.  
En aquest sentit, s'entendrà per centre de recollida i emmagatzematge de residus, com a instal·lació de gestió, aquella on es duu a terme l'agrupament, emmagatzematge i/o condicionament dels residus de tercers amb la finalitat d'actuar com a centres de regulació de flux de residus per al seu transport posterior a una instal·lació autoritzada per a la valorització o eliminació d'aquests.  
Referent a això, en l'àmbit de la gestió, la Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, defineix la «recollida» com l'operació consistent en l'apilament de residus, inclosa la classificació i emmagatzematge inicials per al seu transport a una instal·lació de tractament, mitjançant una operació de gestió de residus R13.  
  
Article 11. Memòries anuals de gestors de residus no perillosos de la Comunitat Valenciana  
De conformitat amb l'article 50 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, els gestors autoritzats de residus no perillosos que realitzen operacions de valorització i eliminació d'aquests han de mantindre: «un registre documental en el qual es faran constar la quantitat, naturalesa, l'origen, destinació, freqüència de recollida, el mètode de valorització o eliminació dels residus gestionats. Aquest registre estarà a la disposició de la conselleria competent en matèria de medi ambient, i caldrà remetre resums anuals en la forma i amb el contingut que es determine reglamentàriament».  
   
La Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, estableix en el seu article 40 l'obligació de les persones físiques o jurídiques registrades de disposar d'un arxiu físic o telemàtic en què es reculla per ordre cronològic la quantitat, naturalesa, l'origen, destinació i el mètode de tractament dels residus. Caldrà inscriure també, quan siga procedent, el mitjà de transport i la freqüència de recollida. En el seu article 41 estableix per a les persones físiques o jurídiques que hagen obtingut una autorització l'obligació d'enviar anualment a les comunitats autònomes i, si s'escau, a les entitats locals competents, una memòria resum de la informació continguda en l'arxiu cronològic amb el contingut que figura en l'annex XII, obligació que s'estableix tant per a residus perillosos com per a no perillosos.  
  
D'acord amb tot això, els gestors autoritzats han de presentar davant la conselleria competent en matèria de medi ambient, abans de l'1 de març, una memòria anual referida als residus gestionats l'any immediat anterior.  
El contingut ha de ser el contemplat en l'annex XII de la Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, si bé, en cas de no haver-hi normativa bàsica nacional en la matèria, mitjançant una ordre de la conselleria competent en matèria de medi ambient pot desenvolupar-se el seu contingut i formalització.  
Com a norma addicional de protecció, l'òrgan autonòmic competent en matèria de medi ambient, pot exigir, mitjançant una Ordre, la presentació de memòries anuals d'activitat als gestors de residus no subjectes a autorització.  
La presentació i remissió d'informació pot efectuar-se d'acord amb el que s'estableix en matèria de registres administratius per la legislació vigent, continguda fonamentalment amb caràcter general en la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les Administracions públiques.  
Els consorcis de residus i ens locals competents dels serveis de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, han de disposar en la seua pàgina web de les memòries anuals de gestió de totes les seues instal·lacions, en versió i format digital descarregable, des de la seua posada en funcionament. Anualment, han d'actualitzar els arxius disponibles amb les noves memòries anuals. Les instal·lacions privades de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables que, sota contractes administratius de gestió amb consorcis de residus i ens locals competents de la valorització i eliminació, transferències i gestió d'ecoparcs, facen la valorització o eliminació de residus domèstics i assimilables o rebutjos, han de publicar anualment les dades completes de la gestió feta, en el format escaient, si més no digital descarregable.  
La Generalitat, dins de les seues disponibilitats pressupostàries ordinàries, facilitarà l'intercanvi d'informació entre l'Administració i els administrats obligats a través d'eines informàtiques. Així mateix, ha d'integrar en la mesura que siga possible per al compliment d'aquestes finalitats les plataformes informàtiques existents, com, entre altres, la plataforma ESIR del ministeri amb competències en medi ambient.  
  
CAPÍTOL II  
Disposicions relatives a residus domèstics i assimilables  
  
Article 12. Determinacions urbanístiques per a les instal·lacions de gestió  
Les instal·lacions de gestió de residus domèstics i assimilables executades, contemplades o previstes en els plans zonals vinculen les determinacions de qualsevol altre instrument d'ordenació urbanística i territorial. Tot això, d'acord amb el que estableix la Llei 6/2014, de 25 de juliol, i les seues modificacions o desplegaments.  
En virtut de la previsió normativa de la Llei 5/2014, de 25 de juliol, de la Generalitat, d'ordenació del territori urbanisme i paisatge, o norma que la substituïsca, i per al compliment dels objectius del present PIRCVA, com a pla d'acció territorial de caràcter sectorial, queden reservades totes aquelles zones incorporades en els diferents plans zonals com a aptes per a la ubicació d'instal·lacions de gestió de residus domèstics i assimilables.  
La reserva tindrà caràcter temporal, i s'extingirà a mesura que les diferents instal·lacions de gestió derivades de l'execució dels plans zonals obtinguen l'autorització ambiental integrada per al conjunt de les instal·lacions de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables corresponents a l'àmbit territorial de cadascun dels plans zonals.  
  
La disposició addicional tercera de la Llei 6/2014, de 25 de juliol, de la Generalitat, de prevenció, qualitat i control ambiental d'activitats a la Comunitat Valenciana estableix, literalment:  
1. De conformitat amb la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, les determinacions contingudes en el Pla integral de residus i en els plans zonals de residus vinculen als diferents instruments d'ordenació urbanística. Atés el seu caràcter vinculant, les zones aptes i emplaçaments seleccionats en aquells tenen la consideració d'àrees de reserva de sòl amb destinació dotacional per a les instal·lacions de gestió de residus emparades pel pla zonal, per la qual cosa no ha de ser necessària la tramitació de cap pla especial per a la seua execució en sòl no urbanitzable, ja que es considera implícita la compatibilitat amb el planejament urbanístic. Això sense perjudici de la submissió a avaluació d'impacte ambiental del projecte tècnic de les instal·lacions que hagen d'executar-se, que es portarà a efecte en el si del procediment per a l'atorgament de l'autorització ambiental integrada o llicència ambiental d'aquestes instal·lacions.  
2. En el cas que les instal·lacions i infraestructures de gestió de residus se situaren en àrees diferents de les definides en el pla zonal de residus de què es tracte, o bé en el cas en què les zones aptes no estigueren delimitades territorialment en el pla zonal, ha de tramitar-se per a aquestes àrees el corresponent pla especial a fi d'establir la reserva de sòl dotacional i altres determinacions que resulten necessàries conformement amb la legislació urbanística.  
Quan resulte exigible un pla especial, l'avaluació ambiental d'aquest pot efectuar-se conjuntament amb la del projecte d'instal·lació en el si del procediment d'autorització ambiental integrada.  
3. Els projectes de gestió de residus contemplats en la llei de residus de la Comunitat Valenciana, o norma que la substituïsca, com a documents de desenvolupament de la planificació i de gestió dels plans zonals respecte d'aquells residus la gestió dels quals siga servei públic, no requeriran la tramitació de cap pla especial per a la seua aprovació i execució, sempre que es donen les condicions previstes en l'apartat 1.  
En aquells supòsits en què, seguint les prescripcions dels plans zonals de residus, els projectes de gestió de residus siguen aprovats i, si escau, adjudicats pels consorcis o altres entitats competents per a la gestió de residus domèstics i assimilables, les instal·lacions i infraestructures previstes en aquells es consideren obres de titularitat pública local, per la qual cosa, en aplicació del que es disposa en la legislació urbanística no és necessari sotmetre a aprovació autonòmica aquests projectes de gestió, excepte si modifiquen l'ordenació estructural.  
En els supòsits en els quals la Generalitat promoga les infraestructures públiques de gestió de residus, s'ha d'aplicar el règim establit en la legislació específica aplicable al projecte. La tramitació del projecte d'obra pública s'efectuarà conformement amb el procediment d'aprovació i adjudicació dels projectes de gestió de residus contemplat en els articles 35 i següents de la llei de residus de la Comunitat Valenciana o norma que la substituïsca, coincident en tots els seus tràmits amb el procediment establit per la legislació urbanística per a l'aprovació dels plans especials.  
En tot cas, tant d'iniciativa pública com d'iniciativa privada, cabrà en la tramitació i aprovació dels projectes de gestió de residus domèstics i assimilables la tramitació d'urgència, d'acord a la normativa bàsica estatal en la matèria.  
Referent a això, per tant, quant a instal·lacions promogudes per les administracions públiques territorials, bé directament o mitjançant els seus concessionaris i agents, en les condicions anteriorment indicades, no caldrà la tramitació de cap pla especial ni declaració d'interés comunitari; mentre que en les instal·lacions promogudes pels particulars es manté la necessitat que aquests obtinguen la declaració d'interés comunitari.  
Respecte de les àrees de reserva, es justificarà adequadament, una vegada es desenvolupen totes les instal·lacions previstes en el pla zonal incloses les seues possibles modificacions o ampliacions, la necessitat de mantindre aquestes àrees. Per a fer-ho, el consorci de residus o ens local competent dels serveis de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, com a òrgan competent per a l'aprovació dels projectes de gestió de residus, podrà proposar justificadament el manteniment de la zona de reserva en aquelles àrees que considere necessàries per a la prestació del servei de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables. En cas contrari, decaurà la condició d'àrea de reserva i els terrenys afectats es regularan urbanísticament d'acord amb les seues característiques i condició primitiva quant a la seua ordenació dins del planejament urbanístic.  
  
Article 13. Establiment de zones d'influència  
D'acord a les precaucions de la Llei 6/2014, de 25 de juliol, de la Generalitat, de prevenció, qualitat i control ambiental d'activitats a la Comunitat Valenciana, així com la Llei 5/2014, de 25 de juliol, de la Generalitat, d'ordenació del territori, urbanisme i paisatge de la Comunitat Valenciana, modificada per la Llei 1/2019 de 5 de febrer, de la Generalitat, de modificació de la Llei 5/2014, o normativa que la substituïsca, amb caràcter general:  
S'estableix com a zona d'influència una distància mínima de 500 metres lineals, sempre que es tracte d'un sòl no urbanitzable, comptats des de qualsevol punt del perímetre de les instal·lacions de valorització i/o eliminació de residus domèstics i assimilables executades, contemplades o determinades en els plans zonals, a fi de garantir al màxim el funcionament d'aquestes enfront de la possible ubicació posterior d'activitats, modificacions del planejament municipal o un altre tipus d'actuacions que hagen de comprometre la continuïtat d'aquestes.  
  
Igualment, s'ha d'aplicar aquesta distància mínima a les instal·lacions de valorització addicionals, respecte de les fraccions no valorades materialment en les plantes de tractament de residus domèstics i assimilables (comunament conegudes com a rebutjos de planta).  
  
Article 14. Plans locals de gestió residus domèstics i assimilables  
  
D'acord amb el que es determina en la Llei 22/2011 i les seues modificacions, les entitats locals poden establir plans locals de residus, en l'àmbit de les seues competències.   
Aquests plans locals de residus, no poden contravindre el que es disposa en la normativa comunitària, estatal ni autonòmica de residus. A la Comunitat Valenciana, els plans locals de residus han d'executar-se de forma col·laborativa amb els consorcis de residus de la Comunitat Valenciana de l'àrea geogràfica de què es tracte o entitat local dels serveis de valorització i eliminació competent, i també amb la Generalitat i la diputació corresponent. A tals efectes, el pla local de residus ha de preveure la subscripció dels corresponents convenis de col·laboració, almenys amb el consorci de residus o l'entitat local competent dels serveis de valorització i eliminació competent de què es tracte, per a assegurar que les mesures del pla local de gestió de residus estan d'acord amb la jerarquia europea en matèria de gestió de residus, pel que fa com a mínim a la prevenció de la generació de residus, la preparació per a la reutilització i el reciclatge en origen. Tot això sense menyscapte del cost que han de sufragar totes les unitats del Consorci o l'entitat local dels serveis de valorització i eliminació corresponent, respecte dels costos fixos de gestió.  
Els plans locals de residus que s'aproven després de l'entrada en vigor del present PIR-CVA, han de contindre, almenys, una memòria justificativa de tots els serveis de la seua competència, amb indicació clara dels rendiments de la recollida selectiva a obtindre, una memòria econòmica vinculant per a l'entitat local i un document de síntesi, de no més de cinquanta pàgines. En aquesta documentació caldrà justificar i quantificar les accions adoptades per a aconseguir una millora de la recollida selectiva en origen en les entitats locals de què es tracte, a fi d'aconseguir, almenys, els objectius quantitatius i qualitatius nacionals i comunitaris establits en la Llei 22/2011 de residus i les seues modificacions, i també en el Pla estatal marc de residus i el present PIRCVA.  
  
Addicionalment, vist l'horitzó temporal dels diferents plans locals, hauran de preveure la seua adequació al que s'indica en les noves directives del Parlament Europeu i del Consell de 30 de maig de 2018, del paquet d'economia circular, publicades en el DOUE de 14/06/2018 (principalment les directives 850/2018, 851/2018 i 852/2018 de 30 de maig, així com la 849/2018).  
En el pla local de residus, s'ha de justificar quantitativament i qualitativament el compliment dels objectius de reciclatge de recollides selectives, i l'entitat local responsable ha de justificar, sota la seua responsabilitat, que el sistema o sistemes de recollida seleccionats siguen capaços d'aconseguir els objectius de recuperació normativament vinculants. S'han d'estudiar almenys, de forma comparativa, els sistemes de recollida porta a porta, càrrega posterior i càrrega lateral.  
Així mateix, els plans locals de residus inclouran una guia pràctica per a la correcta separació dels residus i les mesures de conscienciació, transparència i tutoria sobre la ciutadania en la implantació dels processos i educació ambiental que s'han d'aplicar en cada municipi. En el cas de nous desenvolupaments urbans o reformes importants dels existents, haurà d'estudiar-se, així mateix, el sistema de recollida selectiva pneumàtic per a totes les fraccions de recollida selectiva.  
Les entitats locals responsables dels serveis de recollida de residus de més de 50.000 habitants censats segons l'INE de la Comunitat Valenciana hauran de disposar almenys, abans de l'1 de gener de 2021, d'una recollida porta a porta o equivalent, almenys per a la fracció bioresidus i envasos lleugers, juntament amb un sistema d'identificació d'usuari que permeta aplicar polítiques econòmiques i fiscals a favor de la recollida selectiva en origen en favor de la ciutadania, com el pagament per generació, en alguna ruta de recollida, unitat completa de gestió, pedania, barri, districte o similar que determine l'entitat local. En defecte d'això, prèvia justificació en el pla local de residus, hauran de comptar amb un sistema de recollida alternatiu, que permeta la identificació dels usuaris i l'aplicació igualment de polítiques econòmiques i fiscals a favor de la recollida selectiva en origen en favor de la ciutadania, com el pagament per generació.  
L'absència de conveni de col·laboració per part de l'entitat local corresponent, quant a la transferència, valorització i eliminació dels residus, amb el consorci de residus corresponent, obliga l'entitat local a ajustar-se al que es disposa pel consorci de residus en tots i cadascun dels preceptes establits pel pla zonal, i no es poden aplicar modificacions a aquest, que a criteri del consorci, interferisquen en el seu normal funcionament.  
No obstant l'anterior, el consorci estarà obligat a respectar les millores en els processos de recollida, transport, transferència i valorització de residus que li proposen les seues entitats locals a través dels corresponents plans locals de residus segons les competències d'aquestes. En la Comunitat Valenciana, l'únic pla local de residus aprovat com cal per l'entitat local a aquest efecte, és el Pla de minimització de residus de la Vall d'Albaida.  
Almenys, les àrees urbanes de més de 10.000 habitants han de disposar d'un pla local de residus abans de l'1 de gener de 2021.  
Dins de tots els plans locals de gestió de residus de totes les entitats locals responsables dels serveis de recollida de residus a la Comunitat Valenciana, abans de l'1 de gener de 2021 tots els municipis de fins a 5.000 habitants censats segons l'INE, hauran de disposar, almenys, d'un educador ambiental a jornada completa per a la millora de la gestió dels residus domèstics i assimilables, a fi de donar un servei de proximitat a la ciutadania, el comerç i les empreses sobre les millors pràctiques en matèria de gestió de residus i els nous criteris i oportunitats de l'economia circular en l'àmbit municipal. Específicament, en tot el que fa referència a la prevenció en la generació de residus domèstics i assimilables, la preparació per a la reutilització i les recollides selectives en origen.   
  
Els municipis menors de 5.000 habitants, podran agrupar-se per a compartir aquest educador ambiental.  
Per a municipis majors de 5.000 habitants censats segons l'INE, s'haurà de disposar de més d'un educador ambiental, segons la següent proporció:  
a) Fins a 5.000 habitants dada de l'INE: mínim un educador ambiental a jornada completa.  
b) Entre 5.001 habitants i 9.999 habitants dada de l'INE: mínim dos educadors ambientals a jornada completa.  
c) Entre 10.000 habitants i 50.000 habitants dada de l'INE: mínim tres educadors ambientals a jornada completa.  
d) Entre 50.001 habitants i 99.999 habitants dada de l'INE: mínim quatre educadors ambientals a jornada completa.  
e) Entre 100.000 habitants i 199.999 habitants dada de l'INE: mínim cinc educadors ambientals a jornada completa.  
f) Entre 200.000 habitants i 299.999 habitants dada de l'INE: mínim sis educadors ambientals a jornada completa.  
g) Entre 300.000 habitants i 399.999 habitants dada de l'INE: mínim set educadors ambientals a jornada completa.  
h) Entre 400.000 habitants i 1.000.000 habitants dada de l'INE: mínim huit educadors ambientals a jornada completa.  
 Les tasques d'educació ambiental a incloure en els plans locals de residus, nova obligació normativa a la Comunitat Valenciana, hauran de coordinar-se amb aquelles que desenvolupen els consorcis de residus i ens locals competents de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs de la Comunitat Valenciana, però no podran, en cap cas, substituir o ser substituïdes per aquestes, ja que amb aquesta mesura es pretén disposar de més mitjans humans i materials per al foment de la prevenció en la generació de residus, la preparació per a la reutilització i el foment de les recollides selectives en origen.  
No obstant això, les entitats locals de la Comunitat Valenciana podran establir convenis amb els consorcis de residus i ens locals competents de la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, sobre una gestió col·laborativa d'aquests nous mitjans d'educació ambiental.  
La Generalitat, dins de les seues disponibilitats pressupostàries ordinàries, podrà col·laborar econòmicament en el desenvolupament d'aquestes noves labors d'educació ambiental local. Igualment, en l'àmbit de les seues competències, les diputacions provincials podran col·laborar econòmicament amb els municipis i mancomunitats en aquestes noves tasques d'educació ambiental local.  
Els nous serveis d'educació ambiental local podran prestar-se de forma directa, mitjançant personal funcionari, laboral o empleats públics de les entitats locals, o bé mitjançant gestió indirecta, segons decidisca en cada cas cada entitat local responsable. Tot això d'acord, en tot cas, amb el degut respecte a l'autonomia local en la matèria.  
  
Per als municipis de menys de 10.000 habitants, les entitats locals podran sol·licitar l'elaboració d'un pla local tipus a les diputacions provincials, d'acord amb les competències d'aquestes segons la Llei 27/2013, de 27 de desembre, de racionalització i sostenibilitat de l'Administració local.   
Aquest pla local haurà d'estar aprovat per l'entitat local corresponent abans de l'1 de setembre de 2021.  
Anualment, la Conselleria amb competències en residus realitzarà una anàlisi dels plans locals de gestió de residus aprovats i el seu rendiment ambiental. En els casos de baix rendiment ambiental de recollida selectiva en origen, per davall de la mitjana de la Comunitat Autònoma per a la tipologia de municipi de què es tracte, la Conselleria amb competències en matèria de residus podrà requerir a l'entitat local l'aprovació formal d'un nou Pla local de gestió de residus, on es comprometen recursos i objectius per part de l'entitat local per a la consecució dels objectius normatius.  
La Conselleria competent en matèria de residus, a través de la direcció general competent en matèria de residus, establirà un registre de convenis entre les entitats locals amb plans locals de residus aprovats per aquestes i els consorcis de residus i ens locals competents de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, que es podrà consultar a través de la pàgina web de la Conselleria.  
En cas que alguna de les entitats locals de la Comunitat Valenciana, a través del seu Pla local de Residus, adopte una estratègia de «Residu Zero» (segons la definició de l'Aliança Internacional per al Residu Zero), aquesta serà d'obligat compliment i acceptació per part del consorci de residus de què es tracte.  
Els consorcis de residus i ens locals competents dels serveis de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, d'acord amb la normativa de contractes del sector públic, podran licitar nous projectes de gestió independents corresponents a altres tipus de residus domèstics, com podes o mobles i estris, entre altres, les dades dels quals de gestió foren insuficients en els seus plans zonals corresponents per a això, però dels quals actualment hi haja una evidència fefaent de tones mínimes necessàries per a la creació d'una unitat de gestió independent. A aquest efecte, els consorcis podran variar els fluxos inicialment previstos en els seus plans zonals. La gestió integral de les fraccions de poda i mobles i estris haurà de fer-se de forma separativa quan entre en vigor del present pla, amb l'objectiu de maximitzar-ne el reciclatge i valorització.  
  
Els consorcis de residus i ens locals competents dels serveis de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, hauran d'aplicar polítiques econòmiques i fiscals a favor dels municipis i la seua ciutadania, per al foment de les recollides selectives en origen per part de les seues entitats locals, especialment per a bioresidus i els residus recollits a través dels ecoparcs o altres recollides selectives en origen. Aquestes polítiques podran executar-se a través de línies de subvenció, aportacions econòmiques o en materials per al reciclatge, així com qualsevol altre mecanisme ajustat en dret que incentive el reciclatge en origen.  
D'acord en cada cas amb el que preveuen els articles 6, 7 i 8 de la Llei 10/2000, de residus de la Comunitat Valenciana, o norma que la desplegue o substituïsca, així com amb la resta de la normativa de règim local aplicable i els plans zonals de gestió de residus, en virtut de les competències de la Generalitat, els consorcis i ens locals competents per a la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables i les diputacions provincials podran col·laborar econòmicament o en mitjans materials en la redacció dels plans locals de residus que es despleguen.   
  
En tot cas, correspondrà a les entitats locals responsables del servei de recollida l'aprovació i execució dels plans locals de residus.  
  
En l'àmbit temporal del present pla, la Generalitat, a través de la conselleria competent en matèria de residus, elaborarà una base de dades amb les principals dades de gestió de totes les entitats locals responsables dels serveis de recollides municipals, almenys per a les fraccions bioresidus, envasos, vidre, cartó i la resta. Per a això, podrà comptar amb la informació dels diferents SCRAP que operen a la Comunitat Valenciana.  
Una vegada aprovats els plans locals de residus domèstics per part de l'entitat local responsable, les ordenances municipals de residus domèstics hauran d'adaptar-s'hi en el termini màxim de dotze mesos des de l'aprovació definitiva del pla local.  
Atesa la importància en pes d'aquest material i la seua capacitat de ser reciclat, s'estableix una ràtio mínima de disposició en contenidors de vidre d'un contenidor de 3 m3/204 habitants censats, o disposició en contenidors equivalent. Tots els municipis i entitats locals de la Comunitat Valenciana hauran de disposar d'aquesta ràtio de disposició en contenidors abans de l'1 de gener de 2020. A aquest efecte, podran comptar amb la col·laboració de l'SCRAP d'envasos de vidre a la Comunitat Valenciana.  
En la mesura que siga possible, en cas de sistema de recollida per contenidors, els plans locals procuraran dimensionar totes les illes de contenidors, almenys amb bioresidus, fracció restes i envasos lleugers, en l'horitzó temporal del present pla. Igualment, totes les illes amb contenidor d'envasos lleugers hauran de disposar obligatòriament d'un contenidor addicional de recollida selectiva de bioresidus.  
Aquells municipis que el 2 de gener de 2021 es troben més d'un 10 % per davall de la mitjana de reciclatge de la Comunitat Valenciana en les recollides selectives de bioresidus i envasos lleugers, obligatòriament hauran d'implantar un nou sistema de recollida porta a porta o equivalent que permeta aplicar polítiques de pagament per generació.  
  
  
Article 15. Consell de participació ciutadana  
Segons les previsions de la Llei 2/2015, de 2 d'abril, de Transparència, Bon Govern i Participació Ciutadana de la Comunitat Valenciana, abans de 2020, tots els consorcis i ens locals competents dels serveis de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables hauran de tindre un Consell de Participació Ciutadana constituït com cal i en funcionament, amb l'objectiu d'assessorar els òrgans de govern del Consorci en la presa de decisions i acords, com a òrgan consultiu i de participació ciutadana.  
  
El consorci o ens local competent dels serveis de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables de, aprovarà, per acord del seu òrgan de govern màxim, unes normes de funcionament del Consell. El Consell es regirà d'acord amb les normes de funcionament aprovades. En el document d'informació del present, s'annexa un model de Normes de funcionament possibles.  
  
Article 16. Adscripció de municipis a altres plans zonals. Situacions de gestió transitòries. Revisió de la nomenclatura de plans zonals i àrees de gestió  
L'agrupació d'algunes de les zones PIR97 en els plans zonals i la seua nomenclatura basada en números romans ha posat de manifest dificultats en la identificació de l'àmbit territorial a què es refereix el pla zonal o l'àrea de gestió. No resulta fàcil la correlació entre la distribució comarcal o les mancomunitats existents i les zones de gestió, ja que, com ocorre en algunes ocasions, o bé no està estandarditzada la nomenclatura de les comarques o bé les zones de gestió inclouen diverses comarques. Tot això motiva l'adopció d'una nova nomenclatura relacionada amb l'àrea geogràfica concreta i en què se substitueix la numeració romana per números aràbics adaptant-se a l'agrupació actual de les zones de gestió per a facilitar al mateix temps la identificació de l'àmbit provincial al qual es refereixen.  
La nova nomenclatura dels plans zonals s'estableix mitjançant l'assignació de números aràbics de forma correlativa de nord a sud de la Comunitat Valenciana. Les àrees de gestió adopten una nomenclatura unívoca que inclou la primera lletra del nom de la província a la qual pertanyen, seguida d'un número aràbic assignat també de forma correlativa de nord a sud de la Comunitat Valenciana, conformement amb el que s'estableix en la següent taula.  
  
Nomenclatura anterior dels plans zonals Nomenclatura anterior d'àrees de gestió Nova nomenclatura de plans zonals Nova nomenclatura d'àrees de gestió  
Pla zonal de la zona I - Pla zonal 1 G1  
Pla zonal de les zones II, IV, V - Pla zonal 2 G2  
Pla zonal de les zones III, VIII AG 2 Pla zonal 3 C3/V1  
Pla zonal de les zones III, VIII AG 1 Pla zonal 3 V2  
Pla zonal de les zones VI, VII, IX - Pla zonal 4 V3  
Pla zonal de les zones X, XI, XII AG 1 Pla zonal 5 V4  
Pla zonal de les zones X, XI, XII AG 2 Pla zonal 5 V5  
Pla zonal de la zona XV - Pla zonal 6 A1  
Pla Zonal de la Zona XIV - Pla zonal 7 A2  
Pla Zonal de la Zona XIII - Pla zonal 8 A3  
Pla Zonal de la Zona XVI - Pla zonal 9 A4  
Pla Zonal de la Zona XVIII - Pla zonal 10 A5  
Pla Zonal de la Zona XVII - Pla zonal 11 A6  
  
  
En virtut del que estableix la Llei 22/2011, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, les entitats locals poden desenvolupar plans locals de residus propis.  
D'acord amb els principis de relació i col·laboració de les Administracions públiques establits amb caràcter general en la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les Administracions públiques i a petició de totes dues entitats locals, es modifica l'adscripció a plans zonals dels següents municipis:  
  
  
Municipi Pertinença a pla zonal anterior Pertinença a pla zonal actual Nova nomenclatura d'àrees de gestió  
Montán III i VIII AG 2 II, IV i V C2  
San Antonio de Benagéber VI, VII, IX III i VIII, AG 1 V2  
  
  
Addicionalment, s'estableixen els següents condicionants:  
a) Amb caràcter transitori, un consorci de residus, pot subscriure mitjançant conveni amb un altre consorci de residus, la destinació dels seus residus domèstics i assimilables o dels seus rebutjos de residus domèstics i assimilables, fora de la seua àrea geogràfica, per un període màxim de tres anualitats. En qualsevol cas, es prioritzarà, en les col·laboracions, els principis d'eficiència ambiental, capacitat i proximitat en les instal·lacions de gestió. El conveni a subscriure entre les parts haurà de ser prèviament autoritzat per la direcció general competent en matèria de residus.  
b) Igualment, dintre del període temporal del present pla, en cas d'impossibilitat d'ubicació d'alguna de les instal·lacions de gestió en una àrea geogràfica, de forma transitòria, els consorcis poden subscriure mitjançant conveni la gestió col·laborativa de la mateixa, durant un temps determinat, amb l'autorització expressa de la Generalitat, a través de la direcció general competent en matèria de residus. Això possibilitarà al consorci receptor de residus, per interés públic autonòmic dels serveis de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, a l'ampliació de les seues instal·lacions de gestió per al temps de què es tracte (plantes de tractament, abocador de residus i d'altres) per damunt de les capacitats inicialment previstes en els seus projectes de gestió i plans zonals, sempre que existisca una viabilitat tècnica i ambiental per a això; i aquestes ampliacions seran assumibles i amortitzables per l'adjudicatària del projecte de gestió receptora. En tot cas, comptant amb el vistiplau del consorci receptor i assegurant que no es compromet la durabilitat i l'abast dels objectius de gestió del mateix consorci, i prèvia la tramitació administrativa i ambiental necessària entre les parts.  
  
El consorci o ens local competent dels serveis de valorització i eliminació receptor pot ampliar les seues instal·lacions, quan aquesta ampliació no excedisca les àrees de reserva del pla zonal i no comprometa el seu futur desenvolupament, a fi que no produïsca efectes significatius adversos en la gestió de residus i el territori del consorci receptor. En cas que l'ampliació excedisca les zones de reserva del consorci receptor i afecte zones de sòl no urbanitzable (d'ara en avant SNU), en les quals l'ús no estiga expressament recollit en el planejament vigent, ha de tramitar-se en aquests casos, el corresponent pla especial per a determinar la compatibilitat de l'ús.  
El consorci emissor dels residus o rebutjos de residus ha de justificar el trasllat dels residus a un altre pla zonal i la no ocupació de zones de reserva de forma innecessària a fi de no provocar efectes sobre el territori. Tot això sense perjudici que la nova implantació haja de sotmetre's a la corresponent avaluació d'impacte ambiental del projecte.  
  
S'entén per «impossibilitat d'ubicació d'alguna de les instal·lacions», l'aparició de circumstàncies noves i causes imprevistes en el moment de l'adjudicació del contracte de desenvolupament del projecte de gestió que impossibiliten la ubicació o desenvolupament d'alguna de les instal·lacions del consorci. Entre aquestes, principalment, encara que de forma no exhaustiva, circumstàncies relacionades amb la geologia del terreny, l'economicitat del servei públic o nous impactes ambientals detectats sobre els diferents emplaçaments inicialment previstos.  
  
El present articulat no podrà emparar incompliments del consorci emissor dels residus del seu pla zonal o incompliments de l'empresa concessionària d'aquest consorci o ens local competent dels serveis de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables respecte de les seues obligacions contractuals.  
En l'expedient d'autorització que es tramite davant de la direcció general competent en matèria de residus, les parts explicitaran de forma prèvia, clarament, el període de vigència de la col·laboració sol·licitada, així com les dates i les fites d'inici d'aquesta.  
c) A l'entrada en vigor del present PIR-CVA, els consorcis de residus de la Comunitat Valenciana i ens responsables de la valorització i eliminació, estaran obligats a aprovar mesures compensatòries de caràcter econòmic, similars a les dels municipis amb instal·lacions de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables establits en els plans zonals, per a municipis confrontants als termes municipals on se situen instal·lacions d'eliminació de rebutjos de residus, sempre que per a accedir-hi siga obligatori passar per un vial municipal del municipi que hi confronta pertanyent al mateix pla zonal. L'ús d'aquestes aportacions econòmiques s'ha de ser preferentment per a la millora de la gestió dels residus domèstics i assimilables de tota mena.   
  
Aquestes mitjanes seran compensades directament al municipi de què es tracte, pel consorci o per l'empresa concessionària del projecte de gestió de què es tracte, seguint els principis d'economia i eficàcia en la gestió. Els criteris de càlcul seran les tones de residus i/o rebuig de residus de trànsit pels vials municipals afectats, i també qualsevol altra variable objectiva i quantificable que es consensue entre l'entitat local i el consorci. La mesura no s'aplicarà a vials provincials, autonòmics, nacionals o travessies per a les quals no hi haja alternativa.  
  
d) En els consorcis establits a l'article 38 del present pla, de forma extraordinària, el consorci pot aprovar mesures econòmiques compensatòries en favor dels municipis on se situen estacions de transferència de residus. Tot això, sense menyscapte d'altres acords voluntaris de compensació econòmica per albergar instal·lacions de valorització, eliminació i transferència de residus domèstics i assimilables. Tot tenint en consideració el principi d'autonomia local.  
  
Article 17. Instal·lacions de valorització de residus domèstics i assimilables  
1. La gestió dels residus ha de basar-se en polítiques de residu zero, a desenvolupar tant per les entitats locals de la Comunitat com per la Generalitat. És a dir, polítiques de gestió adequada de cada residu, seguint la jerarquia europea de gestió de residus. No obstant això, la implantació d'aquesta nova sistemàtica de gestió abasta un període de posada en marxa més enllà de l'horitzó temporal del present pla i contempla, igualment, la posada en marxa d'altres polítiques, com el nou paquet d'economia circular de la UE, segons les directives 849/2018, 850/2018, 851/2018 i 852/2018, de 30 de maig de 2018.  
La gestió dels residus basada en aquestes polítiques de residu zero haurà de tindre com a prioritat en l'horitzó temporal del present PIRCVA aconseguir el personal suficient de l'Administració en nombre i qualificació adequats per tal de poder preparar i controlar la millora contínua de la gestió que serà necessària, tant en les entitats locals, com els consorcis de residus i ens locals competents de la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, així com a la Generalitat. A aquests efectes, els consorcis i ens locals competents dels seveis de valorització i eliminació, podran aprovar, conforme al procediment administratiu corresponent, plans i estratègies específiques per a determinats fluxos de residus, que redunden en un increment de la prevenció en la generació de residus i/o una reducció en la generació de rebutjos a abocador d'aquestes fraccions. Aquesta prescripció serà obligatòria a les àrees de gestió indicades a l'article 38 del present Pla. Aquests plans i estratègies seran d'obligat compliment en l'àrea de gestió de què es tracte, amb els tràmits pertinents previs, per l'empresa o empreses concessionàries del consorci o ens local competent de la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, així com per les entitats locals d'aquest.  
  
2. En l'horitzó temporal del present pla, la generació total de rebutjos no valoritzables, amb destinació a l'abocador, es limitarà com a màxim al 42 % sobre la totalitat de residus produïts (prenent en consideració la totalitat de residus entrats en les plantes TMB, més les tones d'entrada en plantes de fracció orgànica, més les tones totals recollides selectives en origen i les tones totals entrades en ecoparcs), fins al 31 de desembre de 2019. A partir del 31 de desembre de 2019, els objectius seran:  
31 desembre 2020: 35 % de rebuig a l'abocador sobre la totalitat de residus produïts.  
31 desembre 2021: 34 % de rebuig a l'abocador sobre la totalitat de residus produïts.  
31 desembre 2022: 30% de rebuig a l'abocador sobre la totalitat de residus produïts.  
3. Amb independència de la tecnologia emprada i del procés de tractament, totes les instal·lacions de valorització de residus domèstics i assimilables en massa han de tindre rendiments globals de recuperació de materials, excloent la matèria orgànica, no inferiors al 9% en la línia d'envasos i subproductes recuperats, sobre entrades dels residus en planta de tractament final de residu urbà en massa. En qualsevol cas, abans de l'1 de juny de 2020, la línia de classificació d'envasos de totes les plantes de classificació d'envasos i de tractament mecànic biològic de residus domèstics i assimilables de la Comunitat, bé siguen públiques o privades de tota índole, hauran de disposar d'una configuració en circuit tancat, a fi de reprocessar els materials que no siguen inicialment valorats i recuperar-los de forma completa en un o diversos cicles de reciclatge, tendint a una maximització de l'efectivitat de la classificació d'envasos sobre el total de materials recuperables d'entrada. Addicionalment, les instal·lacions de valorització han de disposar de capacitat suficient per a la gestió separativa de la fracció orgànica selectiva.  
  
4. En l'horitzó temporal del present pla de gestió de residus, a fi de la planificació autonòmica en matèria de gestió de residus domèstics i assimilables i les seues inversions corresponents, no es preveu el desenvolupament d'instal·lacions d'incineració de residus a la Comunitat Valenciana. No es contempla el desenvolupament d'instal·lacions de valorització energètica de la fracció de rebuig (operació de valorització R1 de l'annex II B de la Directiva 2008/98/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 19 de novembre de 2008, sobre residus) procedent de les plantes de tractament. No es preveu, en cap cas, el desenvolupament de noves instal·lacions d'aquesta tipologia associades a la gestió de residus domèstics i assimilables competència de les administracions públiques, ja siga mitjançant incineració (operació de gestió D10 de la Directiva marc de residus de 2008), coincineració (operació de gestió R1 de la Directiva marc de residus de 2008) o valorització energètica (operació de gestió R1 de la Directiva marc de residus de 2008, R1).  
  
Fins que es dispose de la suficient capacitat de gestió en els nous sistemes de prevenció, reutilització i recollida selectiva, seguint la jerarquia europea de gestió de residus, abans que l'eliminació, la fracció rebuig de les plantes de tractament mecanicobiològic (PTMB), inclosa la fracció orgànica bioestabilizada no arreplega separadament que no siga apta per a ús agrícola, s'haurà de destinar a operacions de valoració, sempre comptant amb la valoració material (segons la definició de la Directiva UE 2018/851) i la transformació de materials, en tot cas, prèvia transformació en CSR (segons norma UNE-EN 15359:2012 o norma que la desplegue o substituïsca, que proporcione majors garanties ambientals en la fabricació d'aquests materials). La producció de CSR contribuirà al percentatge de materials valorats en determinades condicions. La destinació del CSR serà la recuperació material o generació d'energia elèctrica per a autoconsum en les mateixes PTMB o altres instal·lacions, que generen economia en el servei públic i reduïsquen els percentatges de rebuig d'abocador, així com la utilització com a matèria primera per a la síntesi de biocombustibles i bioproductes de segona generació que puguen ser reintroduïts en el mercat (operació de gestió diferent de la D10 i de la R1 segons annex II de la Directiva Marco de Residus 2008 en tot cas). El percentatge de CSR estimat per instal·lació de gestió de residus domèstics i assimilables serà de fins a un màxim d'un 15 % sobre la totalitat de residus entrats en planta.  
  
5 D'acord amb la jerarquia en les operacions de gestió de residus, les instal·lacions de valorització de la fracció de rebuig no reciclable, i també les de valorització de les fraccions orgàniques i cel·lulòsiques han de ser instal·lacions que complisquen la normativa ambiental, siguen eficients econòmicament i integren els principis de la nova economia circular. En tot cas, es basaran en tecnologies contrastades a escala industrial. En funció del desenvolupament de tecnologies més avançades es pot proposar la fabricació de biocombustibles a partir de la valorització de la fracció orgànica i cel·lulòsica continguda en els RU. Aquestes tecnologies han de poder contribuir addicionalment a la reducció de les quantitats de material bioestabilitzat de baixa qualitat amb destinació a l'abocador, procedent de la fracció orgànica continguda en la fracció resta.  
Els productes resultants de la valorització material, en cas de ser residus, deuran ser gestionats per instal·lacions autoritzades per a la seua utilització posterior. Igualment, en cas d'obtindre la fi de condició de residu o ser considerats subproductes de valor comercial per al seu ús com a matèries primeres, deuran complir la normativa que resulte d'aplicació en matèria REACH, de classificació-etiquetat-envasat, tributària i de tota índole.  
6. D'acord amb la jerarquia europea de gestió residus, les operacions de valorització de la fracció de rebuig convertit a CSR, s'ha de fer en les següents condicions de compliment previ necessari:  
  
a) Els consorcis i entitats locals competents, han de tindre implantada la recollida selectiva de matèria orgànica, inclosos els grans productors (hotels, restaurants, mercats, indústries de preparació d'aliments, etc.), d'acord amb el que es disposa en el projecte de gestió aprovat.  
  
b) Els consorcis i entitats locals competents, han de disposar d'un projecte de gestió aprovat i implantant com cal de residus domèstics i assimilables per al pla zonal de què es tracte. El projecte de gestió ha d'estar implantat, complint els objectius exposats en el punt 17 present.  
  
c) Per part dels consorcis i entitats locals competents la gestió dels residus domèstics i assimilables a través dels ecoparcs ha d'estar implantada en la totalitat de l'àmbit del pla zonal, d'acord amb el projecte de gestió aprovat.  
d) Així mateix, la gestió dels residus voluminosos ha de contemplar-se en el projecte de gestió clarament, definint les actuacions a dur a terme tant per a la seua recollida per les entitats locals competents com per a la seua valorització pel consorci o entitat local dels serveis de valorització i eliminació competent.  
e) Els consorcis i entitats locals competents han de disposar de polítiques econòmiques i pressupostàries per al foment de la recollida separada en origen, almenys de bioresidus, envasos, paper/cartó i vidre i residus recollits als ecoparcs, en l'àmbit de la totalitat dels municipis del consorci, i que s'assolisquen valors d'aportació selectiva globals superiors a la mitjana de la Comunitat Valenciana.  
  
7. Seguint la jerarquia europea de gestió de residus, s'han de prioritzar les instal·lacions que convertisquen els rebutjos de planta en altres matèries primeres de valor comercial i en segon lloc les operacions de valorització de la fracció de rebuig que garantisquen l'autosuficiència energètica de les plantes de tractament de residus domèstics i assimilables i també altres usos, mitjançant processos termoquímics diferents de la incineració-coincineració (diferents de les operacions de gestió D10 y R1 de la Directiva marc de residus 2008). Aquestes instal·lacions poden donar solució a la fracció de rebuig de cada planta de tractament mecànic biològic i també si escau, a materials bioestabilitzats considerats fora d'especificació per a la seua aplicació en l'agricultura, o a un conjunt de plantes, mitjançant la valorització de CSR per a la seua transformació en biocombustibles i bioproductes, a més de generació de calor i energia. Aquestes instal·lacions, tant en dimensió com en ubicació, han de respondre a l'economia d'escala proporcional a l'àrea geogràfica de què es tracte. S'ha d'acreditar, així mateix, per part del consorci de l'àrea geogràfica de què es tracte, que el CSR, compost exclusivament per materials no perillosos, conté, en tot cas, biomassa dins de la seua composició, amb un mínim d'un 15% de biomassa. Igualment, el consorci o entitat local dels serveis de valorització i eliminació corresponent, haurà de certificar que a aquestes tècniques es destinen fraccions residuals dels rebutjos de residus domèstics i assimilables no reciclables, segons han sigut introduïts en les plantes de tractament per les entitats locals responsables de la recollida.  
  
8. S'ha de justificar com cal i de forma prèvia, davant la conselleria competent en matèria de residus, que les diferents alternatives tecnològiques utilitzades per a valorar la fracció de rebuig o la fracció orgànica/cel·lulòsica, diferents de la incineració-coincineració com a tècnica de gestió de residus (diferents de les operacions de gestió D10 y R1 de la Directiva marc de residus 2008), han de complir la normativa ambiental aplicable (atmosfera, sòl, residus, aigua, etc.) i que contribuiran a la reducció de les emissions de C02 i a la millora de la gestió global dels residus proposats, per disminuir el percentatge de rebuig en abocadors i augmentar el percentatge de materials valorats per a altres usos en el marc de l'economia circular. El disseny d'aquestes instal·lacions ha d'ajustar-se a les necessitats reals de valorització de les fraccions no recuperables o no reciclables segons processos jeràrquicament prevalents.   
En qualsevol cas, caldrà que consorci o entitat local dels serveis de valorització i eliminació corresponent, certifique que a estes tècniques es destinen fraccions residuals dels rebutjos de residus domèstics i assimilables no reciclables, així com la disponibilitat prèvia de tot allò que s'indica en el punt 17.6 del present pla.  
  
9. Donat l'horitzó temporal del present PIR-CVA fins al 31 de desembre de 2022, d'acord amb el principi jeràrquic establit a la UE, es tindrà en compte l'existència actual de sectors industrials amb potencialitat per a la valorització energètica i material de la fracció de rebuig amb conversió en CSR, només en el cas de residus no perillosos amb contingut en biomassa que justifiquen la seua inviabilitat de reutilització, reciclatge i valorització material prèvia, segons les operacions de gestió establides en la normativa bàsica estatal. Per a això, s'haurà de justificar amb l'autorització de Conselleria competent en matèria de residus, el compliment d'aquesta jerarquia. Igualment, s'haurà de justificar l'adequació de les operacions de valorització energètica en matèria d'emissions a l'atmosfera, salut laboral i salut ambiental.  
  
En tot cas, es consideraran aquests sectors per a residus no perillosos o únicament combustibles no reciclables o no valoritzables alternativament. Preferentment, com a substitució d'altres materials industrials perillosos o altres combustibles més contaminants d'aquestes instal·lacions industrials. En qualsevol cas, caldrà que es certifique pel consorci o entitat local dels serveis de valorització i eliminació corresponent, que es destinen a aquestes tècniques, fraccions residuals dels rebutjos de residus domèstics i assimilables no reciclables, així com la disponibilitat prèvia de tot el que s'indica en el punt 17.6 del present pla.  
  
10. Seguint la jerarquia de gestió de residus, en tot cas ha de prioritzar-se la gestió addicional del rebuig mitjançant noves instal·lacions diferents de la incineració-coincineració-valorització energètica, com a tècnica de gestió de residus, segons el que es determina en l'article 17.7 del present, enfront del que indica l'article 17.9.  
11. D'acord amb la jerarquia europea en matèria de gestió de residus i altres principis rectors d'aquesta, ateses les competències exclusives de les entitats locals en matèria de recollida selectiva de residus domèstics i assimilables, els consorcis i entitats locals competents de la valorització i eliminació, en els quals les seues entitats locals responsables dels serveis de recollida implanten abans del 2 de gener de 2021 una recollida selectiva porta a porta o equivalent amb sistema de pagament per generació directa a la ciutadania, almenys per a bioresidus, envasos i paper-cartó, per a almenys el 60 % de la seua població censada, podran eximir-se del compliment dels articles 17.4.2n paràgraf, 17.5, 17.7, 17.8 i 17.9 d'aquest. No obstant això, aplicarà a aquestes àrees geogràfiques igualment el que es preveu en l'article 17.4, primer paràgraf, del present.  
12. Les instal·lacions de valorització de tota mena de residus domèstics i assimilables, en l'horitzó temporal del present pla, hauran de comptar amb sistemes de videovigilància interior i exterior als quals es connecten les administracions públiques consorciades, informació en temps real (màxim diària) del flux de residus, així com informació en temps real segons les millors tècniques disponibles, dels principals paràmetres ambientals de gestió (mesuraments cada deu minuts de tots els paràmetres viables). Les sèries de dades que es generen estaran disponibles en les pàgines web dels consorcis i entitats locals competents de la valorització i eliminació, en temps real o si no es pot, amb una periodicitat mínima setmanal.   
  
La recopilació completa d'aquestes dades serà inclosa addicionalment en la memòria anual de gestió de cada instal·lació.  
13. S'estableixen com a criteris generals per a la ubicació de plantes de transferència o valorització de residus domèstics i assimilables mitjançant tractament mecànic i/o biològic de la fracció resta, o bé de la fracció orgànica selectiva, les següents:  
a) Preferentment sòl dotacional, industrial o en defecte d'això no urbanitzable comú.  
b) Preferentment, distància a nuclis urbans consolidats d'almenys 500 m en sòl no urbanitzable, mesurats des del tancament perimetral de la instal·lació fins a l'eix central del carrer més pròxim de què es tracte. Aquesta distància podrà eximir-se en cas d'instal·lacions d'àmbit rural.  
  
14. S'estableixen com a criteris generals per a la ubicació de les instal·lacions i equipaments de valorització material definits en aquest, seguint els principis de proximitat i economia en la gestió, l'interior de les actuals instal·lacions de valorització i eliminació de residus domèstics o bé les seues parcel·les immediatament adjacents disponibles. Així, segons les següents:  
a) Preferentment, sòl dotacional, industrial o, si no és el cas, no urbanitzable comú.  
b) Preferentment, distància a nuclis urbans consolidats d'almenys 500 m, mesurats des del tancament perimetral de la instal·lació fins a l'eix central del carrer més pròxim de què es tracte.  
15. S'estableixen com a criteris generals per a la ubicació de les instal·lacions i equipaments d'eliminació de rebutjos de residus domèstics i assimilables les següents:  
a) Preferentment sòl dotacional, o, si no n'hi ha, urbanitzable comú.  
  
b) Sòl qualificat com geològicament apte en el Pla Zonal de residus de què es tracte o, si no n'hi ha, amb informe favorable de l'Institut Geològic i Miner d'Espanya (IGME).  
c) Preferentment, distància de 2 Km a nuclis urbans consolidats, mesurats des del tancament perimetral de la instal·lació fins a l'eix central del carrer més pròxim de què es tracte.  
16. Les determinacions generals dels articles 17.13, 17.14 i 17.15 podran concretar-se amb més definició en les bases tècniques dels consorcis de residus i ens locals competents de la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs i els seus projectes de gestió aprovats, i es podran apartar dels criteris generals indicats en aquests articles com a preferents en cas d'ampliació d'instal·lacions preexistents o ubicació alternativa que complisca els paràmetres ambientals sol·licitats en la normativa de protecció ambiental d'aplicació per a la instal·lació de què es tracte. Supletòriament, de forma addicional, segons les prescripcions de viabilitat de la Llei 5/2014, de 25 de juliol, d'ordenació del territori, urbanisme i paisatge de la Comunitat Valenciana així com de Llei 1/2019, de 5 de febrer, que la modifica.  
  
Article 18. Comissió de coordinació de consorcis  
1. A fi de satisfer el principi de responsabilitat compartida, es crea una comissió de coordinació dels consorcis constituïts, que actuarà com a òrgan consultiu de la Conselleria amb competències en matèria de residus de la Generalitat.  
2. Estarà composta pels següents membres:  
a) Presidència: la persona titular de la conselleria que tinga atribuïdes les competències en matèria de residus, o persona en qui delegue.  
b) Vicepresidència: la persona titular de la direcció que tinga atribuïdes les competències en matèria de residus, o persona en qui delegue.  
c) Vocals. En nombre total de vint-i-nou vocals conformement amb els següents criteris de designació:  
i. Vint-i-sis vocals corresponents a les presidències de cada consorci o administració competent, o persones en qui deleguen, més un membre de l'assemblea de cada administració competent, designat pel president o presidenta.  
ii. Tres vocals corresponents a les presidències de les diputacions provincials d'Alacant, Castelló i València, o persones en qui deleguen.  
  
Tots els membres de la comissió de coordinació tindran veu i vot, i decidirà, en cas d'empat, el vot de qualitat de la presidència.  
  
Els seus membres poden estar eventualment assistits per consellers tècnics, econòmics o jurídics, amb veu però sense vot.  
Actuarà com a secretaria de la comissió de coordinació un funcionari o funcionària de la direcció general competent en matèria de residus, designat a proposta de la persona titular d'aquesta direcció general, després de la deliberació de la comissió en la seua sessió constitutiva.  
D'acord amb les previsions de la Llei 9/2003, de la Generalitat, de 2 d'abril, per a la igualtat entre dones i homes, així com de l'article 14 de la Llei orgànica 3/2007 de 22 de maig, per a la igualtat efectiva de dones i homes, per a la constitució i funcionament de la comissió de coordinació, com a òrgan col·legiat de l'Administració, es procurarà que la seua composició s'ajuste al principi de presència equilibrada de dones i homes.  
3. Són funcions de la Comissió de Coordinació de Consorcis:  
a) Servir de fòrum de debat i intercanvi d'experiències entre les administracions competents per a l'execució dels diferents plans zonals de residus domèstics i assimilables de la Comunitat Valenciana.  
  
b) Constituir una via de participació per a altres agents interessats en la gestió dels residus domèstics i assimilables des d'un punt de vista social, econòmic i mediambiental.  
c) Homogeneïtzar, en la mesura que siga possible, els processos de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, vigilant el compliment dels rendiments mínims en tots els plans zonals i, conseqüentment, tendir a unificar els costos de tractament corresponents, en el cas de tecnologies i capacitats comparables entre les diferents instal·lacions.  
d) Impulsar de manera decidida la recollida separada de residus domèstics i assimilables en totes les formes previstes en els plans zonals, donant suport als ajuntaments i altres entitats locals, amb la doble finalitat de complir els objectius de valorització i eliminació dels plans zonals, i també donar una adequada resposta a les demandes creixents dels ciutadans de la Comunitat Valenciana.  
e) Proposar a la Generalitat l'adopció de noves normes tècniques que permeten adaptar-se al desenvolupament tecnològic futur i també, si escau, altres normes que, respectant el principi de «qui contamina paga», possibiliten de manera contínua la millora global de la gestió dels residus domèstics i assimilables a la Comunitat Valenciana.  
f) En general, assessorar la conselleria competent en matèria de medi ambient en els assumptes que es referisquen a la producció i gestió dels residus domèstics i assimilables a la Comunitat Valenciana.  
g) Desenvolupar un marc de seguiment per a mesurar el progrés i avaluar l'eficàcia de les accions incloses en el PIR cap a l'economia circular.  
4. La comissió s'ha de reunir una vegada a l'any com a mínim i sempre que es complisquen els requisits legals per a la seua convocatòria, a similitud del funcionament dels òrgans de govern de les entitats locals.  
5. La Comissió de Coordinació de Consorcis ha d'actuar com a òrgan consultiu de la Conselleria amb competències en matèria de residus de la Generalitat pel que fa a la gestió de residus domèstics i assimilables.  
6. En tot allò que no estiga regulat, la comissió es regirà supletòriament pel règim establit per als òrgans col·legiats per la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les Administracions públiques i la Llei 40/2015, d'1 d'octubre, de règim jurídic del sector públic.  
Per operativitat en la gestió, a conseqüència de l'experiència des de l'entrada en vigor del Pla integral de residus de 2013, passen a ser novament competències de la Generalitat, a través de la direcció general competent en matèria de residus, les següents:  
a) Resoldre els possibles conflictes generats entre zones PIR-CVA per l'assignació dels residus domèstics i assimilables en el seu àmbit territorial, tot per cooperar amb la Generalitat en l'objectiu primordial de garantir l'adequat tractament de tots els residus generats en la Comunitat. Tot això, sense menyscapte dels acords bilaterals a què puguen arribar de comú acord els consorcis de residus i els ens responsables, referent al present, amb el vistiplau de la Generalitat.  
b) Decidir, en cas d'incidències que afecten el normal funcionament de qualsevol de les instal·lacions de residus domèstics i assimilables, quines altres instal·lacions han de fer-se càrrec dels seus residus, sota el principi bàsic de la solidaritat interterritorial en aquesta matèria. Tot això, sense menyscapte dels acords bilaterals a què puguen arribar de comú acord els consorcis de residus i els ens responsables, referent al present, amb el vistiplau de la Generalitat.  
Tot això sense menyscapte dels acords bilaterals a què puguen arribar de mutu acord diversos consorcis de residus per a la millora de la gestió dels seus residus, sempre seguint els principis de gestió del present PIR-CVA. No obstant això, en cas de conflicte o falta d'acord entre els consorcis de residus i/o ens locals competents de la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, previ expedient administratiu, que inclourà tràmit d'audiència a ambdues partes implicades, prevaldrà el criteri de la Generalitat, a través de la direcció general competent en matèria de residus. Igualment, en aquest aspecte, d'acord amb els supòsits previstos a aquest respecte en l'article 16 del present pla.  
7. Es creen els grups de treball tècnic de «Gestió econòmica en residus (1)», «Recollida selectiva i gestió d'ecoparcs (2)», «Plantes de tractament (3)», «Segellat d'abocadors (4)» i «Comunicació, sensibilització i informació (5)». Els grups de treball tècnic s'han de reunir almenys tres vegades a l'any. En les reunions dels grups de treball, segons estimen els seus representants, es podran convidar diferents agents ambientals, socials o econòmics de la gestió dels residus.  
  
  
Article 19. Sistema impositiu específic per a la gestió de residus domèstics i assimilables  
1. En el marc de la legislació vigent en matèria tributària de les entitats locals, de caràcter bàsic, i respecte a l'autonomia local en aquesta matèria, en la gestió dels residus domèstics i assimilables es distingiran, en general, les següents taxes en atenció al seu fet imposable:  
  
a) Taxes d'àmbit municipal per la recollida i transport de residus domèstics i assimilables.  
b) Taxes d'àmbit supramunicipal per la valorització, eliminació, transferència (si escau) i gestió dels ecoparcs d'aquest àmbit.  
2. La taxa municipal de recollida i transport de residus domèstics i assimilables, en cas que existisca a criteri de l'entitat local segons la normativa específica nacional i autonòmica en la matèria, l'ha d'aprovar l'entitat local corresponent mitjançant ordenança fiscal. Aquesta taxa pot associar-se a la d'altres serveis municipals, tals com neteja de vials, parcs i jardins, i altres espais d'ús comú, però en cap cas s'ha d'associar al servei de valorització i eliminació de residus que presten els consorcis o altres administracions competents.  
  
3. La taxa per tractament de residus, d'àmbit supramunicipal, ha de ser establida pels consorcis o administracions competents, incloent en aquesta taxa les operacions de valorització i eliminació, gestió d'ecoparcs i, si escau, transferència de residus domèstics i assimilables. Aquesta taxa s'ha d'aplicar sobre la totalitat de residus domèstics i assimilables lliurats per cada municipi dels que conformen el consorci o administració competent, inclosos tots els ecoparcs admesos, però caldrà que tinguen el mateix tipus de gravamen tots els municipis, independentment de la seua grandària i de la distància als centres de tractament o a les estacions de transferència.  
4. Per a la determinació de totes dues taxes, es tindrà en compte el compliment dels següents criteris:  
a) El cost de la recollida, transport, valorització i eliminació dels residus domèstics i assimilables ha de ser visible i repercutir-se sobre els ens locals a fi de fer complir el principi de responsabilitat del productor.  
b) Les taxes han de ser proporcionals a la quantitat de residus generada, en funció dels paràmetres que cada entitat responsable estime oportú, tals com:   
i. Preferentment, registre en pes dels residus recollits (pagament per generació de residus), o   
ii. registre del volum d'aigua potable consumida, en què han de figurar els imports i conceptes gravats desglossats de forma clara i transparent, o  
iii. tipus d'immoble i activitat desenvolupada en aquest.  
iv. registre de volum dels residus recollits  
c) El cost de valorització i eliminació dels residus ha de tindre en compte les amortitzacions de les inversions, les despeses de manteniment i les despeses d'explotació, tots aquests ajustats a la vida útil que es considere per a l'obra civil, instal·lació o equip, segons corresponga, i per al cas particular dels abocadors, també el manteniment posterior al tancament durant almenys trenta anys.  
d) Les taxes han de ser objecte de bonificacions o exempcions proporcionals a les quantitats de residus recollides separadament, d'aplicació a totes les fraccions dels residus domèstics i assimilables que siguen objecte de recollida separada a cada moment.  
e) Les taxes han de ser objecte de bonificacions o exempcions per al cas de municipis on se situen instal·lacions de valorització o eliminació de residus domèstics i assimilables, addicionalment a l'import en ?/tn previst pel pla zonal per al municipi.  
f) Les taxes hauran de ser objecte de bonificacions o exempcions per al cas de les persones i unitats familiars en risc d'exclusió social oficialment reconegudes per l'Administració.  
g) Les taxes hauran de ser objecte de bonificacions o exempcions per al cas de compostatge domèstic i comunitari, per a les tones equivalents destinades a aquest sistema, en relació amb els costos variables de gestió, amb independència dels costos fixos del sistema de recollida i valorització de residus, a criteri de l'entitat local corresponent.  
h) Les taxes municipals de recollida i transport han de quedar clarament diferenciades de les taxes supramunicipals de valorització i eliminació. Es tracta, en definitiva, d'una desagregació dels conceptes impositius, atés que a més de conceptes diferents les entitats destinatàries dels fons corresponents també ho són: municipis per a la recollida i transport, i consorcis o altres administracions competents per a la valorització i eliminació.  
i) Es deuran establir taxes diferenciades, tant municipals com supramunicipals, pera als grans generadors de residus, que vinguen així definits a les respectives ordenances fiscals de les entitats locals corresponents, calculades, preferentment, proporcionalment a la quantitat de residus generats o sistema alternatiu indicat al segon apartat del present 19.4.  
5. Per al cas de les noves taxes supramunicipals de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, que hagen d'implantar-se després de l'entrada en vigor del PIR-CVA, en aquelles àrees geogràfiques on encara no existisca, en el cas que per part del consorci es considere millor opció tècnica i econòmica, aquest pot substituir l'obligació d'imposar la taxa supramunicipal, per la percepció dels imports econòmics corresponents per part de les entitats locals que el formen, seguint els paràmetres indicats en el paràgraf 2 de l'apartat 19.4 del present.  
  
Aquestes aportacions econòmiques poden substituir l'obligació d'imposició de la nova taxa supramunicipal, sempre que el consorci complisca els principis de sostenibilitat financera i bon funcionament, d'acord amb les seues finalitats estatutàries (compliment dels períodes mitjans de pagament i altres obligacions exigibles a les entitats locals per part de la normativa nacional i autonòmica). Aquesta solució ha de ser aplicable mentre complisca la legalitat vigent en matèria d'estabilitat financera. En qualsevol cas, no obstant això, l'entitat que s'aculla a aquesta possibilitat, ha d'estar obligada a aprovar inicialment i actualitzar any a any, la documentació necessària d'una possible taxa supramunicipal de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables de gestió consorciada, per si fóra obligat legalment, la seua posada en marxa en alguna anualitat.  
En tot cas, els imports percebuts, han de procedir principalment de taxes municipals de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, separades de les de recollida. L'incompliment dels condicionants del present apartat, implicaria, després de la primera anualitat d'incompliment, l'obligació de la imposició de la taxa supramunicipal de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables per part del consorci.  
6. La Generalitat, en l'àmbit de les seues competències, estudiarà la viabilitat tècnica, ambiental, jurídica i econòmica, sobre la possible imposició d'una taxa supramunicipal autonòmica, que, almenys, cobrisca els nous costos d'amortització i explotació dels consorcis de residus i ens locals competents de la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, com a conseqüència de l'entrada en vigor sobrevinguda del nou paquet d'economia circular de la UE, amb l'objectiu de contribuir a un finançament adequat dels serveis públics de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables.  
7. Amb l'objectiu d'afavorir la prevenció en la generació de residus, la preparació per a la reutilització i les recollides selectives de qualitat en origen, així com la proximitat i l'autosuficiència en la gestió, en cas que el consorci o entitat local dels serveis de valorització i eliminació preexistent ho justifique com cal davant la conselleria competent en matèria de residus, després de l'autorització de la conselleria competent en matèria de residus, aquest pot gestonar residus industrials no perillosos i/o RCD procedents de la seua àrea geogràfica, establint per a això preus públics de gestió. En tot cas, d'acord amb el que es preveu en l'article 12.5.c) de la Llei 22/2011, o norma que la modifique o substituïsca.  
  
Aquests ingressos extraordinaris s'han de destinar obligatòriament, en primera instància, a la implementació de polítiques econòmiques i fiscals per part del consorci de residus o entitat local dels serveis de valorització i eliminació de què es tracte, per al foment d'activitats relacionades amb la prevenció en la generació de residus, la preparació per a la reutilització i les recollides selectives de qualitat: bioresidus, envasos, vidre i cartó. Aquesta admissió ha de realitzar-se seguint igualment els principis de precaució en matèria de vida útil de les instal·lacions, per la qual cosa necessàriament, el consorci o entitat de què es tracte, ha d'acreditar estar per davall dels límits legals de percentatges de rebuig a l'abocador que marca el present PIR-CVA. En tot cas, els residus admissibles i admesos que siguen susceptibles de valorització o reciclatge, han de ser sotmesos a aquestes operacions.  
  
8. La fiscalitat econòmica del servei de valorització dels bioresidus recollits separadament, ha d'obeir el cost real d'aquest servei. I és, en tot cas, una fiscalitat de cost unitari per tona inferior a la fiscalitat econòmica dels residus domèstics i assimilables en massa. Les entitats locals han de procurar fer repercutir positivament, en les seues taxes de gestió de residus, els comportaments ambientals positius en matèria de gestió de residus dels seus ciutadans, en favor d'un menor cost per a la ciutadania, o bé revertir aquests menors costos en una millora del servei a prestar.  
  
9. Els consorcis de residus i ens locals competents de la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, poden subscriure mitjançant conveni i acordar, voluntàriament, la disposició, després dels tràmits pertinents, d'una taxa comuna o igualitària, provincial, de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables.  
10. La Generalitat i els consorcis de residus i ens locals competents de valorització i eliminació poden subscriure mitjançant conveni, després dels tràmits administratius pertinents, el control per part de la Generalitat de les bàscules de pesatge de les instal·lacions de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, i aleshores la Generalitat hauria de compensar al consorci o ens competent de la valorització i eliminació pels costos d'explotació d'aquestes bàscules.  
  
11. A fi d'establir en els costos de gestió, l'adequada eficiència en la gestió del servei públic, els consorcis i ens locals competents de la valorització i eliminació, després dels tràmits pertinents, estan obligats a admetre i executar tota subvenció econòmica o en equipament que se'ls presente per part de les administracions nacional, autonòmica o provincial, que redunde en una millora de la gestió dels residus domèstics i assimilables. Igualment, els consorcis de residus i ens locals de valorització i eliminació de residus poden incorporar, tel com indique la normativa sectorial sobre aquest tema, finançament europeu dins del projecte de gestió, encara que aquest es trobe ja iniciat, i, per a això, s'hauran de recalcular a la baixa els corresponents estudis economicofinancers, en el moment procedent.  
  
Article 20. Ecoparcs  
1. Amb la finalitat que tots els municipis puguen disposar dels serveis propis dels ecoparcs amb independència de la seua capacitat econòmica, s'introdueixen en el PIRCVA nous criteris d'ubicació d'ecoparcs a la Comunitat Valenciana, de manera que no siguen instal·lacions d'ús exclusiu per a cada municipi sinó compartides entre municipis pròxims d'acord amb el que s'estableix en els plans zonals. Els criteris de disponibilitat mínima d'unitats d'ecoparcs són els següents:  
  
a) S'identificarà el municipi de major població del pla zonal, on obligatòriament ha de situar-se un ecoparc. A partir d'aquest, es traçarà un radi de 5 km mesurat des de la porta de l'ecoparc, que delimite la seua àrea d'influència, dins de la qual han de quedar identificats els nuclis domèstics i assimilables dels municipis que se situen dins d'aquesta i, per tant, l'adscripció d'aquests a l'ecoparc o ecoparcs situats dins d'aquesta. En cas que, amb els 5 km de radi existisquen zones de nuclis urbans no atesos, es podrà complementar el servei amb ecoparc mòbil.  
b) En funció de la població existent en l'àrea d'influència, es concretarà el nombre i la tipologia d'ecoparcs a instal·lar segons el que s'estableix en la Norma tècnica d'ecoparcs de la Comunitat Valenciana. Per als supòsits en els quals corresponga més d'un ecoparc per àrea d'influència, ha de tindre's en compte per a la seua ubicació la distribució poblacional.  
c) S'identificarà el següent municipi del pla zonal que tinga major nombre d'habitants i el nucli urbà dels quals no es trobe en l'àrea d'influència de l'anterior ecoparc o ecoparcs. En aquest municipi se situarà un altre o uns altres dels ecoparcs necessaris, amb els mateixos criteris exposats en el punt anterior.  
d) Aquest procediment s'ha d'aplicar progressivament fins que tots els nuclis domèstics i assimilables municipals queden inclosos en una àrea d'influència i tinguen assignat almenys un ecoparc.  
2. Es regula la utilització d'ecoparcs mòbils per a zones rurals de baixa densitat de població i zones urbanes d'alta densitat de població, subjectes a les necessitats que es detecten, bé per falta de sòl dotacional o per optimització de recursos. En qualsevol cas, els ecoparcs mòbils sempre han de tindre una gestió dels residus associada a l'ecoparc fix més pròxim a la zona en la qual preste servei, o, si no n'hi ha, una instal·lació fixa de transferència o valorització condicionada per a rebre els seus residus de forma separada, i poden substituir els ecoparcs fixos en determinats municipis, on es considere com a millor opció tècnica i ambiental.  
Els ecoparcs mòbils s'utilitzaran, segons les necessitats, en:  
a) Els nuclis de població que no disposen de sòl dotacional suficient per a la ubicació d'un ecoparc fix adequat a la grandària del municipi.  
  
b) Els nuclis amb alta densitat de població estacional, com a reforç temporal d'un eco parc fix, o per a millorar la proximitat del servei als ciutadans.  
c) Els nuclis dispersos de població l'ús conjunt de la qual per part de diversos municipis resulte de major rendibilitat que la disposició d'ecoparcs fixos individuals, amb la valoració en conjunt tant els costos d'inversió i amortitzacions, com els d'explotació i manteniment.  
d) En aquells supòsits en què la distància entre els nuclis domèstics i assimilables siga major de 5 km, es pot optar entre la construcció d'un ecoparc fix o un ecoparc mòbil associat al fix més pròxim o al de major grandària de la seua zona.  
e) En general, en tots aquells casos en els quals es considere com a millor opció en l'àmbit logístic, considerant tant la població servida, la seua dispersió geogràfica, i la quantitat de residus a recollir, enfront d'un ecoparc fix.  
3. Es crea la instal·lació denominada «Àrea d'aportació», consistent en una instal·lació fixa inferior a 300 m2 (menor superfície que el tipus A), amb possibilitat de construir-se a una sola cota, per a la gestió exclusiva de residus no perillosos, per part del consorci o entitat local dels seveis de valorització i eliminació competent, en cas que aquest ho considere adequat dins del seu projecte de gestió d'ecoparcs (i àrees d'aportació). A l'efecte d'autorització, caldrà ajustar-se al que es disposa per a l'ecoparc de tipus A. Aquesta instal·lació requerirà almenys de tancament perimetral, porta d'accés, paviment de formigó adequada i dos contenidors d'un mínim de 15 m3 cadascun, almenys per a RCD i mobles i estris. A l'efecte de la seua vigilància, aquesta podrà compartir-se amb altres unitats similars o que ho realitze l'entitat local on se situe.  
4. A fi d'homologar les instal·lacions dels ecoparcs i el seu funcionament, el PIRCVA inclou la Norma tècnica reguladora de la implantació i funcionament dels ecoparcs a la Comunitat Valenciana, que s'inclou com a annex 1.1 al present document d'ordenació. En cas de discrepància entre la norma tècnica i el document d'ordenació vinculant, prevaldrà el document d'ordenació vinculant.  
  
Aquesta norma resulta d'aplicació tant per a aquelles instal·lacions que es troben en funcionament, com per a aquelles que es projecten en el futur.  
Les instal·lacions existents en el moment de l'aprovació del PIRCVA hauran d'adaptar-se a les prescripcions d'este en el termini màxim d'un any a partir de la data de la seua aprovació, d'acord amb el que establix l'article 40 del present document d'ordenació.  
La Norma Tècnica reguladora de la Implantació i Funcionament dels Ecoparcs a la Comunitat Valenciana té caràcter vinculant.  
Els consorcis i ens locals competents dels serveis de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, hauran de disposar, abans de l'1 de gener de 2021, d'un sistema informàtic de gestió dels balanços de masses d'entrades i eixides dels ecoparcs, tant fixos com mòbils, les dades dels quals hauran de bolcar setmanalment en la corresponent base de dades autonòmica.  
  
D'acord amb la normativa bàsica estatal, abans de 2022 els consorcis i entitats locals responsables de la valorització i eliminació, hauran d'habilitar, en cada una de les seues àrees de gestió, almenys una instal·lació de preparació per a la reutilització de voluminosos i RAEES, en un ecoparc fix, instal·lació de valoració principal, planta de transferència o instal·lació separada específica respecte d'això, segons determine cada entitat responsable. En tot cas, la instal·lació de preparació per a la reutilització haurà d'estar degudament preparada.  
  
En aquest sentit, en la mesura del que preveu la Llei 9/2017, de contractes del sector públic, i norma que la desplegue o substituïsca, es procurarà, prèvia anàlisi tècnica, jurídica i la resta de necessàries, que algunes de les fraccions recollides en els ecoparcs siguen gestionades per entitats d'economia social, entre les quals es troben voluminosos, mobles o tèxtils.  
Les disponibilitats mínimes d'unitats d'ecoparcs previstes en el present podran ser millorades per part dels consorcis de residus i ens locals competents de la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, per tal de millorar la gestió de residus.  
  
Article 21. Bioresidus  
Es considera bioresidu, d'acord amb la Directiva 2008/98/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 19 de novembre de 2008, sobre els residus i per la qual es deroguen determinades directives, i també la Directiva 2018/851 de 30 de maig de 2018, i l'article 3 apartat g) de la Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, el residu biodegradable de jardins i parcs, residus alimentaris i de cuina procedents de llars, oficines, restaurants, serveis de restauració col·lectiva i establiments de consum al detall, i residus comparables procedents de plantes de transformació d'aliments.  
  
En data 12 de desembre de 2017, la Comissió de coordinació nacional de residus, a l'empar del que s'estableix en l'article 13.b de la Llei 22/2011, de residus i sòls contaminats, a proposta de la Comunitat Valenciana, va dictaminar per unanimitat de tots els representants assistents, de forma favorable, la implantació obligatòria de la recollida selectiva de bioresidus en tot el territori nacional.  
Actualment, està en fase de modificació l'article 22 de la Llei 22/2011, de residus i sòls contaminats, per part del ministeri competent en matèria de residus.  
En primera instància, tindran prioritat la prevenció en la generació de bioresidus, i també el compostatge domèstic i comunitari, en aquelles zones adequades per a això, d'acord amb l'Ordre 18/2018, de 15 de maig, de la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, per la qual es regulen les instal·lacions de compostatge comunitari en l'àmbit territorial de la Comunitat Valenciana o norma nacional que la modifique o substituïsca, tenint en compte la inexistència actual de normativa nacional que regule aquesta matèria.  
  
Abans de 2020, tots els municipis i entitats locals responsables dels serveis de recollida de residus, han de tindre implantada una recollida separada de bioresidus, comptant amb els sistemes de recollida més eficients per a cada cas. L'entitat local competent del servei de recollida, ha d'ajustar i justificar com cal, el model de recollida, especialment en els municipis amb una piràmide poblacional d'envelliment amb una mitjana superior als 60 anys de la població. S'ha d'afavorir en tot cas, el principi de proximitat i l'accessibilitat de la població al sistema de recollida. En el pla local de residus, s'ha de justificar quantitativament i qualitativament el compliment dels objectius de recuperació de bioresidus, i l'entitat local responsable ha de justificar, sota la seua responsabilitat, que el sistema o sistemes de recollida seleccionats, són capaços d'assolir els objectius de recuperació normativament vinculants. S'han d'estudiar almenys, de forma comparativa, els sistemes de recollida porta a porta, càrrega posterior i càrrega lateral.  
  
En el cas de seleccionar-se la recollida selectiva de bioresidus per mitjà de contenidors, obligatòriament haurà de ser a través de sobretapa o tapa amb reducció de grandària respecte de la tapa ordinària de fracció resta, i la tapa més gran, en cas que n'hi haja, no haurà d'estar accessible o haurà d'estar tancada per a la recollida selectiva de matèria orgànica per a la ciutadania. En cas de grans productors, es podrà habilitar l'accés restringit a la tapa gran, si és necessari, mitjançant sistemes específics d'accés amb clau o similar, segons el sistema de contenerització de què es tracte.  
D'acord amb la jerarquia de residus i a fi de reduir l'emissió de gasos d'efecte d'hivernacle originats per l'eliminació de residus en abocadors, i conformement amb el que estableix l'article 24 de la Llei 22/2011 i les seues modificacions, s'ha d'implantar la recollida separada i el tractament adequat dels bioresidus, per a produir compost segur per al medi ambient i altres materials produïts a partir dels bioresidus.  
  
Els requisits mínims per a la gestió de bioresidus i els criteris de qualitat per al compost i el fem procedents de bioresidus s'ajustaran al que s'estableix a aquest efecte per la normativa comunitària i la normativa bàsica estatal que es dicte en la matèria. Tot això, sense perjudici que, amb caràcter supletori, es dicten disposicions referent a això autonòmiques per part de la conselleria amb competències en residus, amb rang d'ordre de la conselleria amb competències en matèria de residus, fins a l'entrada en vigor de les corresponents de caràcter estatal.  
  
En el cas de grans productors públics i privats de bioresidus, tots ells estaran obligats a afavorir i implantar la recollida selectiva de bioresidus, i també a formar al personal encarregat de la segregació en origen abans del seu lliurament, incloent-hi la separació entre envasos i bioresidus, en cas que calga. En cada cas, els legalment obligats han de suportar el cost d'aquestes operacions.  
D'altra banda, en funció de l'estat de les tecnologies més avançades es pot plantejar la fabricació de biocombustibles de segona generació a partir de les fraccions orgàniques i cel·lulòsiques contingudes en els RU mitjançant processos bioquímics.  
Els objectius mínims a escala autonòmica, de recollida selectiva de bioresidus, dins de l'horitzó temporal del present pla, amb l'objectiu d'executar el que es determina en la Llei 22/2011, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, seran els següents:  
31 de desembre de 2020: 25 % de la totalitat de bioresidus produïts.  
  
31 de desembre de 2021: 30 % de la totalitat de bioresidus produïts.  
  
31 de desembre de 2022: 50 % de la totalitat de bioresidus produïts.  
  
En qualsevol cas, seran aplicable a tals efectes, a escala d'àrees de gestió dels plans zonals, per a les seues entitats locals integrants, igualment, els objectius establits en els corresponents plans zonals de desenvolupament, vigents, en cas de ser majors que els indicats en el present.  
  
Amb l'objectiu bàsic de reduir les quantitats depositades en abocador controlat i preservar la vida útil d'aquestes instal·lacions, la conselleria competent en matèria de residus, vetlarà perquè l'ús de material bioestabilitzat en agricultura, complisca, en tot cas, els estàndards de qualitat que exigisca en cada cas la normativa bàsica estatal en matèria de fertilitzants i afins.  
Així mateix, es reduirà progressivament l'ús d'aquest material en agricultura, durant la vigència del present PIR-CVA, per a la seua l'aplicació com a esmena, com a conseqüència de la implantació de la recollida selectiva de bioresidus. En aquest sentit, caldrà ajustar-se al que es disposa per la normativa bàsica de desenvolupament que es genere sobre aquest tema, amb les situacions transitòries que la posada en marxa d'aquesta aporte.  
Amb l'objectiu de millorar l'explotació dels depòsits controlats de rebutjos de residus urbans, incrementar la seua vida útil i reduir els volums ocupats per terres de cobertura, abans de l'1 de gener de 2021, el rebuig en bales de tots els abocadors de rebutjos de residus de la Comunitat Valenciana haurà d'estar retractilat mitjançant retractiladora específica que s'ha de situar en les instal·lacions que determine cada consorci o ens local competent de la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferència i gestió d'ecoparcs.  
  
Article 22. Objectius de reciclatge per a diverses tipologies de residus  
El present pla estableix objectius quantitatius anuals per a la gestió de residus. Anualment, la conselleria competent en medi ambient avaluarà el nivell de compliment dels objectius, i per a fer-ho utilitzarà els sistemes de càlcul que s'indiquen per a cada anualitat en la normativa bàsica estatal, de forma coherent i igualitària amb el que s'indica en el PEMAR i per a la resta de comunitats autònomes.  
A fi de plantejar objectius quantitatius a determinades fraccions de residus, de forma homogènia amb el Pla estatal marc de residus, val a dir que:  
a) Residus domèstics:  
31 desembre 2019: 50% reciclats respecte de la totalitat de residus produïts.  
31 desembre de 2020: 65% reciclats respecte de la totalitat de residus produïts.  
31 de desembre de 2021: 66% reciclats respecte de la totalitat de residus produïts.  
31 desembre 2022: 67% reciclats respecte de la totalitat de residus produïts.  
b) Residus d'envasos lleugers (sistema de comptabilització actual nacional):  
  
Metalls (alumini-acer):  
31 desembre 2019: 80% de totes dues fraccions per separat  
31 desembre 2020: 90 % de les dues fraccions per separat  
  
Plàstics:  
31 desembre 2019: 74%  
31 desembre 2020: 75%  
  
Bric:  
31 desembre 2019: 88%  
31 desembre 2020: 90%  
  
Paper-cartó:  
31 desembre 2019: 85%  
31 desembre 2020: 90%  
  
Vidre:  
31 desembre 2019: 75%  
31 desembre 2020: 80%  
  
En qualsevol cas, prevaldran els que l'Estat indique per a la Comunitat Valenciana com a contribució a l'objectiu nacional, durant el present pla, en cas que una norma bàsica ho indique.  
c) RAEES:  
S'hauran d'aconseguir, almenys, els objectius següents:  
Recollida separada fins a 31 de desembre de 2019: 65 % de la mitjana del pes AEE (aparells elèctrics i electrònics posats en el mercat dels tres anys anteriors), segons indica literalment el PEMAR, o, si no és possible, el 85% dels RAEE generats, una vegada la Comissió Europea establisca la metodologia per a l'estimació d'aquests residus generats.  
Els objectius de recollida separada per als exercicis 2020, 2021 i 2022, seran els establits conformement amb l'article 29 del RD 110/2015, de 20 de febrer o, si no, aquella norma que el modifique, desplegue o substituïsca.  
Els objectius de valorització, seran segons RD 110/2015, de 20 de febrer (annex XIV del RD) o aquella norma que el desplegue, modifique o substituïsca.  
d) PNFU:  
S'ha d'elaborar un inventari d'apilaments de pneumàtics abandonats PNFU.  
La Generalitat fomentarà l'aplicació de les millors tècniques disponibles (d'ara en avant MTD) a la gestió de PNFU.  
  
Preparació per a la reutilització:  
31 de desembre de 2019: 14%  
31 de desembre de 2020: 15%  
31 de desembre de 2021: objectiu de la normativa bàsica nacional  
31 de desembre de 2022: objectiu de la normativa bàsica nacional  
  
Reciclatge:  
31 de desembre de 2019: 43% (acer 100 %)  
31 de desembre de 2020: 45% (acer 100 %)  
31 de desembre de 2021: objectiu de la normativa bàsica nacional  
31 de desembre de 2022: objectiu de la normativa bàsica nacional  
  
Valorització material i altres formes de valorització:  
31 de desembre de 2019: 35%  
31 de desembre de 2020: 30%  
31 de desembre de 2021: objectiu de la normativa bàsica nacional  
31 de desembre de 2022: objectiu de la normativa bàsica nacional  
  
e) Piles i bateries:  
Índexs de recollida separada, piles i acumuladors portàtils:  
31 de desembre de 2019: 46%  
En qualsevol cas, els objectius per als exercicis 2020, 2021 i 2022 seran els establits per la normativa bàsica nacional, segons el RD nacional aplicable o norma que el desplegue, modifique o substituïsca.  
  
Índexs de recollida separada, piles i acumuladors d'automoció:  
31 de desembre de 2019: 98%  
En qualsevol cas, els objectius per als exercicis 2020, 2021 i 2022 seran els establits per la normativa bàsica nacional, segons el RD nacional aplicable o norma que el desplegue, modifique o substituïsca.  
Índexs de recollida separada, piles i acumuladors industrials:  
31 de desembre de 2019: 98 % (cadmi, Cd), 98 % (plom, Pb), 65 % (les que no contenen Cd ni Pb)  
En qualsevol cas, els objectius per als exercicis 2020, 2021 i 2022 seran els establits per la normativa bàsica nacional, segons el RD nacional aplicable o norma que el desenvolupe, modifique o substituïsca.  
  
Índexs de reciclatge de piles i acumuladors:  
Pb-àcid: abans de 2020: 65 %  
Ni-Cd: abans de 2020: 75 %  
Resta de piles i acumuladors. Abans de 2020: 50 %  
En qualsevol cas, els objectius per als exercicis 2020, 2021 i 2022 seran els establits per la normativa bàsica nacional, segons el RD nacional aplicable o norma que el desenvolupe, modifique o substituïsca.  
  
f) Llots:  
31 desembre 2019 (càlculs sobre la quantitat total de llots produïts):  
  
85 % mínim valorització material (en els sòls o un altre tipus de valorització com a compostatge).  
15 % altres sistemes de gestió autoritzats. Eliminació en abocador màxim 6%.  
  
31 desembre 2022 (càlculs sobre la quantitat total de llots produïts):  
  
90 % mínim valorització material (en els sòls o un altre tipus de valorització com a compostatge).  
10 % altres sistemes de gestió autoritzats. Eliminació en abocador màxim 4%.  
Per a l'ús i gestió dels llots, s'estarà al que es disposa per l'Ordre 22/2017, de 3 d'agost, de la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, per la qual es regula la utilització dels llots de depuració en el sector agrari de la Comunitat Valenciana, i també l'Ordre 10/2018, de 27 de febrer, de la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, sobre la utilització de matèries fertilitzants nitrogenades en les explotacions agràries de la Comunitat Valenciana, i també les normes que les desenvolupen o substituïsquen.  
g) Residus agrícoles:  
La Generalitat, a través de la direcció general amb competències en matèria de residus, en col·laboració amb els sectors, elaborarà una guia de bones pràctiques en relació a la gestió de residus agraris i desenvolupament de campanyes de sensibilització i informació a agricultors, organitzacions professionals agràries i altres agents econòmics.  
Es promourà l'autorització de sistemes col·lectius de responsabilitat ampliada del productor (d'ara en avant SCRAP) que gestione aquests residus no perillosos i perillosos.  
Habilitació de punts nets agraris o zones d'apilament, en contenidors, en l'àmbit d'experiències pilot, condicionats escaientment, als ecoparcs i àrees d'aportació vigilats de manera presencial de la Comunitat Valenciana, de comú acord amb els consorcis i entitats locals competents de la gestió dels ecoparcs i els SCRAP corresponents.  
  
La Generalitat, juntament amb els agents econòmics i socials implicats, elaborarà una guia d'ajuda a l'agricultor a fi de realitzar una correcta classificació dels seus residus respecte als diferents codis LER i la seua perillositat o no.  
Addicionalment, la Generalitat, en col·laboració amb els consorcis de residus i ens locals competents de la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, realitzarà, juntament amb els sectors afectats, proves de recollida selectiva en ecoparcs i reciclatge dels elements de goma de reg per degoteig que siguen substituïts en les labors agrícoles. A aquest efecte, es podran habilitar només els ecoparcs fixos que per dimensions i infraestructura puguen prestar aquest servei, a criteri dels consorcis i ens locals competents de la gestió dels ecoparcs.  
La Generalitat, juntament amb les organitzacions professionals agràries i altres agents econòmics i socials, promourà l'elaboració d'un pla específic de gestió de residus agrícoles on s'especifique cada tipus de residus, amb la millor solució tècnica-econòmica-ambiental per a la gestió de cada residu, i, en aquest sentit, de comú acord entre les parts implicades, els ecoparcs vigilats presencialment podran prestar servei de suport per a la millora de la gestió de determinats residus agrícoles, com ara residus d'envasos fitosanitaris o restes de podes agrícoles.  
  
Amb vista a una adequada contribució de la Comunitat Valenciana als objectius nacionals, per a tot el que no està establit en el present document, en tot cas, hauran de complir-se els rendiments tant de reciclatge, preparació per a la reutilització com de recollida separada establits en el Pla estatal marc de residus per a 2020, aprovat per Acord del Consell de Ministres de 6 de novembre de 2015, publicat en el BOE el 12 de desembre de 2015, o document que l'actualitze, modifique o substituïsca durant la vigència del present pla.  
h) General:  
En la línia del que indica la Directiva 851/2018, entre altres, en els articles 11 bis, 37 i 38, la Generalitat farà publiques les dades de gestió de residus domèstics i assimilables, com a molt tard, l'1 d'agost de l'any posterior a l'any de les dades de què es tracte. No obstant això, en tot cas, la validació de les dades es realitzarà d'acord amb el procediment que s'establisca a nivell nacional  
Podran publicar-se anteriorment dades provisionals, en virtut de les dades que la Generalitat vaja recopilant de les diferents fonts de subministrament de la informació.  
  
Article 23. Restauració de llocs històricament degradats per l'abocament de residus  
D'acord amb les previsions de la Llei 22/2011 i les seues modificacions, el pla de residus ha de contindre les previsions de restauració dels llocs històricament degradats per l'eliminació de residus.  
A aquest efecte, s'autoritza la Generalitat i les entitats locals de la Comunitat Valenciana, en cas necessari, per a la subscripció de convenis de col·laboració, pel període legalment establit en la Llei 21/2017, de 28 de desembre, de mesures fiscals, de gestió administrativa i financera i d'organització de la Generalitat, per la qual es modifica la Llei 10/2000, de residus, de la Comunitat, o norma que la substituïsca, d'acord amb el que preveu l'article 49 de la Llei 40/2015, o norma que la substituïsca, a fi de complir a la necessitat d'execució d'obres de segellament i manteniment postclausura dels llocs històricament degradats per l'abocament de residus degudament identificats en els documents d'ordenació o d'informació dels diferents plans zonals de gestió de residus i del present PIRCVA; d'aquesta manera, se sumaran les necessitats pressupostàries necessàries entre diverses administracions públiques.  
  
Els projectes de gestió de residus dels consorcis de residus i ens locals competents de la valorització i eliminació de residus, poden incloure labors destinades al segellat i manteniment postclausura d'antigues zones degradades per gestió de residus municipals (actuals domèstics i assimilables)  
En les actuacions de segellament que s'executen, es prioritzarà l'ús de materials dins de les noves directrius d'economia circular de la UE, i també les MTD necessàries que facen viables els projectes de segellament a executar, i també es vetlarà per la restauració del paisatge segons el projecte tècnic que s'aprove respecte d'això.  
  
Article 24. Responsabilitat ampliada del productor en matèria de residus i altres mecanismes de gestió que garantitzen la reducció de residus a abocador  
1. Mesures de protecció addicional del territori per a la gestió adequada dels residus. Generalitats  
D'acord amb les previsions de les Directives del paquet d'economia circular de la UE (Directives 849/2018, 850/2018, 851/2018, 852/2018, DOUE de 14/06/2018), així com a la nova Directiva de plàstics d'un sol ús aprovada i pendent de publicació, així com a les competències de la Generalitat en matèria de protecció del territori i ordenació del territori, es considera:  
Abans de l'1 de gener de 2021, les entitats locals de la Comunitat Valenciana, conformement amb el seu àmbit competencial, analitzaran i implantaran una recollida separativa obligatòria dels residus de bolquers i productes d'higiene íntima d'entre els domèstics i assimilables, a l'objecte que pel consorci o entitat de gestió competent, aquests siguen destinats a la millor gestió de residus possible. Aquesta recollida selectiva pot substituir-se a través de la recollida separada de la fracció resta quan es garantisca un adequat tractament en les instal·lacions de valorització de residus, tot complint els objectius de depòsit en abocador. Aquesta recollida separativa pot realitzar-se a escala d'ajuntaments, mancomunitats, en coordinació amb les diputacions provincials o a través dels consorcis de residus, segons acorden les entitats locals responsables a la Comunitat Valenciana, en cada cas. Tot això, sense detriment de l'obligació de compliment de terminis més estrictes impostos a escala nacional, en cas que siga escaient.  
Els residus de bolquers i productes d'higiene íntima que es recullen selectivament en origen, hauran de ser tractats pels consorcis de residus i ens locals competents de la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, en instal·lacions adequades a aquesta tipologia de residus, bé mitjançant línies noves de processament en les seues instal·lacions actuals o bé mitjançant noves instal·lacions. Referent a això, els consorcis de residus i ens locals competents de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, que ho consideren, amb l'autorització de la conselleria competent en matèria de medi ambient, podran signar convenis per a la gestió conjunta d'aquesta fracció a través d'instal·lacions específiques noves d'algun d'aquests, en tot cas, d'acord amb la normativa de contractes aplicable.  
  
La Generalitat, junt al Ministeri amb competències en matèria de residus i la resta de comunitats autònomes, analitzarà la implantació d'una nova recollida selectiva de residus tèxtils, a implantar-se en la Comunitat, abans de 2021. Aquesta recollida separativa pot realitzar-se en l'àmbit d'ajuntaments, mancomunitats, en coordinació amb les diputacions provincials o a través dels consorcis de residus, segons acorden les entitats locals responsables a la Comunitat Valenciana, en cada cas. Per a això, s'adoptarà el sistema més adequat a la tipologia dels residus de forma coordinada amb la resta del territori nacional. Tot això, sense menyscapte de l'obligació de compliment de terminis més estrictes impostos a escala nacional, en cas que siga escaient. El nou sistema de recollida selectiva pot desenvolupar-se per acords voluntaris amb els productors i gestors d'aquest tipus de residus fins al moment de la seua obligatorietat en l'àmbit nacional. Igualment, en virtut de la Llei 9/2017, de contractes del sector públic, s'ha d'analitzar i fer possible tant com es puga la col·laboració d'aquests nous sistemes de recollida selectiva amb entitats d'economia social.  
  
Tot això, d'acord amb l'autonomia local en matèria de gestió de residus, segons la Llei 7/1985, de 2 d'abril, reguladora de les bases del règim local, així com la Llei 10/2010, de 9 de juliol, d'ordenació i gestió de la Funció Pública Valenciana, sense detriment de les fórmules de gestió locals associatives, previstes a aquestes normes, a través de les Mancomunitats, els Consorcis i ens locals competents per a la valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables consolidats i operatius a la Comunitat Valenciana, així com la normativa sectorial de residus vigent a la Comunitat.  
Per a aconseguir els objectius fixats en el present pla, que persegueixen l'aplicació de la jerarquia en la gestió de residus, i sempre d'acord als preceptes de la Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, i a la normativa bàsica de cada flux de residus, la Generalitat ha de potenciar la prevenció en la generació de residus, la preparació per a la reutilització, el reciclatge d'alta qualitat i la valorització de materials, sempre reduint les quantitats destinades a depòsit en abocador, mitjançant, entre altres, les següents mesures:  
  
a) Establint, des de l'1 de gener de 2020, mecanismes d'incentius fiscals que potencien l'ús d'envasos de més d'un ús entre els residus domèstics: envasos reutilitzables, reciclables i fabricats amb material reciclat. Addicionalment, anàlisi i establiment d'altres sistemes addicionals i complementaris, com la recollida porta a porta de diverses fraccions, i també l'ús de materials reciclats per a la fabricació de béns de consum. Per a la implantació de la recollida porta a porta d'envasos domèstics, les entitats locals poden comptar amb la retribució econòmica, en servei o equivalent que figure en el conveni marc subscrit entre la Generalitat i l'SCRAP de què es tracte, des del moment de la inclusió en aquest.  
b) Ha de fixar reglamentàriament per al sector HORECA (hotels, restaurants i servei d'àpats) quantitats o objectius mínims de preparació per a la reutilització de determinats envasos i begudes, com a primer escaló en la jerarquia de gestió que és la prevenció de residus, d'acord amb el que determinen les noves directives europees de gestió de residus i la seua transposició a l'ordenament jurídic nacional, tret que per la normativa bàsica estatal estiguen obligats a estar en un SCRAP i es complisquen els objectius de reciclatge.  
S'estableix com a obligatòria la recollida selectiva d'oli usat vegetal, vidre i envasos lleugers en el sector HORECA, sempre que existisca de forma adequada un sistema de recollida per a olis usats, i també una disposició en contenidors adequada subministrada pels sistemes de responsabilitat ampliada del productor d'envasos lleugers i vidre. Quant a l'obligació de la recollida selectiva d'envasos lleugers i vidre, d'acord amb els condicionants exposats en el present, ha d'implementar-se abans de l'1 de gener de 2021 i la recollida selectiva d'envasos lleugers s'haurà d'implementar abans del dia 1 de juny de 2021. Tot això tret que cap norma bàsica de l'estat impose terminis menors.  
  
Els titulars d'establiments en què es desenvolupen activitats del sector HORECA han de dur a terme, en l'interior de les instal·lacions, la separació en origen dels residus d'envasos que es generen com a conseqüència de l'exercici d'aquestes activitats.  
Per al compliment de l'anterior obligació, a l'interior de les citades instal·lacions s'haurà de disposar de contenidors específics o un altre tipus de mitjans materials o procediments, perquè, en l'exercici ordinari de l'activitat, puga realitzar-se el depòsit d'aquells residus d'envasos de manera diferenciada de la resta dels residus que es generen. Per tant, el depòsit dels residus d'envasos a l'interior dels establiments haurà de dur-se a terme de manera que el seu posterior lliurament en els contenidors de recollida selectiva habilitats a aquest efecte en les proximitats de les instal·lacions puga realitzar-se de manera directa i sense haver de realitzar cap altra separació posterior.  
D'acord amb l'ordenament jurídic nacional, les anteriors obligacions de separació en origen es podran incloure de manera preceptiva en les llicències i permisos necessaris per a l'exercici de les activitats esmentades quan l'ajuntament siga competent per a l'atorgament d'aquestes llicències.  
c) Establirà mesures per a afavorir la reciclabilitat i compostabilitat dels envasos i altres materials, respecte dels envasos i altres materials d'un sol ús, relatives principalment a l'ecodisseny. Referent a això:  
  
1. A partir de l'1 de juliol de 2021, queda prohibida la venda de plats, coberts, bols, tasses de plàstic i safates alimentàries d'un sol ús fets de plàstic que no entren dins de l'àmbit d'aplicació de la Directiva 94/62/CE, relativa a envasos i residus d'envasos, excepte els que siguen compostables d'acord amb la norma UNE EN 13.432:2000 o estiguen sotmesos a una responsabilitat ampliada del productor.  
  
2. A partir de l'1 de juliol de 2021, queda prohibida la distribució, la venda i l'ús de productes que generen o puguen generar microplàstics o nanoplàstics (tals com els produïts per l'acció dels oxodegradables o microplàstics afegits intencionadament entre altres) , i de les versions no reutilitzables d'encenedors, maquinetes d'afaitar, cartutxos i tòners d'impressora i fotocopiadora, no sotmesos a una responsabilitat ampliada del productor, o sistema equivalent que en tot cas, garantitze com a mínim la seua reciclabilitat o reutilització dins dels nous paràmetres de l'economia circular de la UE, segons es tracte. Els obligats en cada cas, de la venda, comercialització o distribució de les versions reutilitzables dels elements anteriors caldrà que garantisquen la seua gestió adequada al finalitzar la vida útil.  
3. A partir de l'1 de juliol de 2021, queda prohibida la venda de càpsules de café d'un sol ús fabricades amb materials no fàcilment reciclables, orgànicament o mecànicament. A partir de la mateixa data, només es poden distribuir i comercialitzar a la Comunitat Valenciana les palletes de begudes, els bastonets de les orelles i els bastonets per a caramels fabricats amb materials compostables segons la norma UNE EN 13.432:2000, llevat que siguen reciclables i sotmesos a un sistema de responsabilitat ampliada del productor, o sistema equivalent que garantitze almenys el seu reciclatge efectiu.  
4. El govern de la Generalitat podrà regular la restricció o la prohibició d'altres productes d'un sol ús o materials que, com a residus, presenten dificultat especial en la seua gestió per la seua grandària o composició, amb l'objectiu que no siguen rebuig en l'abocador i de facilitar, en tot cas, almenys, la seua reciclabilitat.  
Els terminis anteriorment indicats, poden ser ampliats en sis mesos més, per part de la conselleria competent en matèria de residus, en cas que els sectors afectats presenten plans concrets de reducció fins a la seua eliminació, amb el corresponent cronograma gradual, dels materials i productes indicats anteriorment en els apartats c.1, c.2 i c.3 d'aquest.  
Addicionalment, però, els terminis esmentats poden ser escurçats fins a la data d'aplicació a la Comunitat Valenciana, des de la data que indique la nova directiva del Parlament Europeu i del consell sobre plàstics usats d'un sol ús, aprovada i pendent de publicació.  
  
De la mateixa manera, les mesures preventives del present, podran ser modificades i substituïdes per les que s'implanten a nivell nacional o europeu en el cas que s'adopten mesures eficaces alternatives per garantir, com a mínim, l'adequat reciclat dels elements descrits en el present, prevalent les mesures del present en cas d'absència de mesures que garantisquen de forma adequada el reciclat dels mateixos a nivell nacional o europeu.  
d) Ha d'analitzar de comú acord amb els sectors afectats i amb la resta de comunitats autònomes i l'Estat el possible establiment d'etiquetatge ambiental dels envasos que s'han de col·locar en els centres de venda físics, en línia o d'un altre tipus, segons s'acorde entre les parts, en zones visibles per al consumidor. D'aquesta manera, el consumidor tindrà un coneixement precís del grau de reciclabilitat dels envasos, per a poder exercitar el dret de compra amb informació veraç, fidel i transparent sobre aquest tema.  
e) Establirà límits a la comptabilització com a envasos reciclats a la Comunitat Valenciana, d'aquells que s'exporten fóra de la UE, d'acord amb el que establisca el paquet d'economia circular de la UE, d'acord amb el Reial decret 252/2006 de 3 de març, o la norma nacional que el substituïsca o modifique. Per a això, els SCRAP aportaran anualment a la Generalitat la relació d'envasos gestionats mitjançant aquest procediment.  
f) La Generalitat, al costat del ministeri competent en matèria de residus, la resta de comunitats autònomes i la Federació Espanyola de Municipis i Províncies, analitzarà mesures que incentiven l'ús de material reciclat per a la fabricació de productes. Entre altres, proposar als SCRAP responsables la reducció o modularitat del cost per la responsabilitat ampliada del productor o altres mesures econòmiques i fiscals viables.  
g) Els consorcis i entitats municipals i supramunicipals competents dels serveis de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, abans de 2021, han d'implantar en les seues instal·lacions de valorització de residus domèstics i assimilables, una valorització separativa addicional almenys de vidre que garantisca, en tot cas, l'absència de vidre reciclable en els materials de compost i bioestabilitzat, així com en el rebuig a abocador. Per a això, a aquest efecte, poden comptar amb els sistemes col·lectius de responsabilitat ampliada dels productors competents.  
h) Tots els esdeveniments festius de la Comunitat Valenciana, tant d'àmbit local, comarcal, provincial, autonòmic, nacional o internacional que es desenvolupen a la Comunitat Valenciana, estaran obligats a una gestió selectiva dels seus envasos i residus d'envasos. Així mateix, en la mesura que siga possible, han de reduir la quantitat de residus d'envasos produïts, mitjançant la incorporació d'envasos reutilitzables.  
i) Totes les entitats locals de la Comunitat Valenciana competents de les recollides selectives en origen, hauran d'implantar una recollida selectiva comercial porta a porta, almenys de paper-cartó per al xicotet comerç, des del moment en què disposen d'una retribució econòmica d'ingressos per part dels SCRAP, per a la recollida selectiva en origen, a cost total, segons la modificació que referent a això es practique en la Llei 11/1997, d'envasos i residus d'envasos, per aplicació del que es preveu literalment en la Directiva 2018/852, de 30 de maig de 2018, i la resta de directives del paquet d'economia circular de la UE. Es procurarà igualment, l'establiment de mesures antifurt i antivandalisme en la disposició en contenidors de paper-cartó, a càrrec de les associacions empresarials i els SCRAP corresponents.  
  
j) Dins dels sis mesos següents a l'entrada en vigor del present pla, serà obligatòria la recollida selectiva d'envasos lleugers, paper-cartó, vidre i bioresidus, en tots els establiments de gestió pública o publicoprivada, com ara hospitals, centres de dia, residències de la tercera edat, col·legis, edificis-dependències-oficines de totes les administracions públiques situats a la Comunitat Valenciana. És responsabilitat de cada establiment organitzar la seua gestió de residus bé a través de gestors privats o bé utilitzar el servei de recollida municipal si existeix, incloent-hi, si és necessari, l'obligació de la recollida selectiva separada en les licitacions i contractes de serveis de neteja i manteniment d'aquestes dependències. En el cas de la gestió municipal, els SCRAP hauran de col·laborar amb la Generalitat establint les condicions de la recollida en el Conveni marc per als envasos adherits al sistema.  
  
k) En relació a la recollida selectiva en origen en els locals d'oficines privats, centres d'oci, centres comercials, centres fabrils, centres de logística i distribució, supermercats, hipermercats i centres de gran afluència de població en general, serà obligatòria la recollida selectiva en origen per al seu posterior reciclatge, almenys d'envasos lleugers, plàstics no envasos, vidre, paper-cartó i bioresidus. Referent a això, és responsabilitat de cada establiment organitzar la seua gestió de residus bé a través de gestors privats o bé utilitzar el servei de recollida municipal si n'hi ha. En el cas de la gestió municipal, els SCRAP hauran de col·laborar amb la Generalitat establint les condicions de la recollida en el Conveni marc per als envasos adherits al sistema. Aquesta obligació haurà d'entrar en vigor abans de l'1 de gener de 2020 per als locals descrits en el present dels municipis de més de 5.000 habitants censats segons dada INE, així com abans de l'1 de gener de 2021 per als locals descrits en el present en els municipis de menys de 5.000 habitants censats segons la dada INE.  
  
2. Altres consideracions respecte de la RAP. Envasos  
Hom ha d'impulsar la posada en marxa de sistemes complementaris als actuals SIG/SCRAP, en la mesura en què milloren els resultats de l'actual SIG, que facen possible la reducció de la generació de residus, la seua preparació per a la reutilització i el seu reciclatge, conformement amb els principis de l'economia circular, i que perseguisquen reduir la contaminació i brutícia en ciutats i entorns naturals.  
Per a això, prèviament, s'ha d'analitzar la viabilitat i l'oportunitat dels diversos models de recollida selectiva de residus, tenint en compte la seua eficàcia en el compliment dels objectius de la normativa aplicable, i avaluant la seua aportació com a sistemes complementaris a l'actual SIG. Entre aquests, s'estudiaran i valoraran els sistemes de depòsit, devolució i retorn.  
En qualsevol cas, abans de la implantació de qualsevol nou model de gestió, caldrà ajustar-se al que es disposa en la Llei 22/2011, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, quant a la necessitat de justificar la viabilitat tècnica, econòmica i social, i també la resta d'estudis necessaris, les condicions de possible aplicació i la contribució al compliment dels objectius de reciclatge establits per les directives europees i altres disposicions aplicables. Cal seguir en tot cas la jerarquia de gestió de residus.  
En tot cas, referent a això, d'acord amb el que es determina en la Llei 22/2011, de residus i sòls contaminats, la Generalitat podrà actuar addicionalment conformement amb el que s'estableix en l'article 8 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, o normes que les desenvolupen, modifiquen o substituïsquen.  
  
  
CAPÍTOL III.  
Disposicions relatives a residus industrials  
  
Article 25. Instal·lacions de gestió de residus industrials  
D'acord amb la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana o de la norma que la modifique o substituïsca, la instal·lació, l'ampliació, la modificació substancial i el trasllat de les indústries o activitats productores, i també gestores de residus, és competència de la iniciativa privada, i correspon a l'Administració de la Generalitat, a través de la Conselleria amb competències en matèria de medi ambient, l'autorització o el registre, la vigilància, el control i, si escau, la sanció d'aquestes activitats.  
En conseqüència, el PIRCVA no estableix limitacions a la iniciativa privada per a la implantació d'instal·lacions per a la gestió correcta de residus industrials, sempre que aquestes instal·lacions complisquen el que s'estableix en la normativa vigent en matèria de residus.  
D'acord amb els objectius del PIRCVA, s'orienta a la iniciativa privada per a aconseguir l'autosuficiència d'instal·lacions de gestió de residus a la Comunitat Valenciana per a determinades operacions de gestió de residus industrials, d'acord amb el principi de proximitat, addicionalment, amb caràcter general d'acord amb la normativa bàsica estatal en la matèria i d'acord amb la jerarquia de gestió de residus i els principis del paquet d'economia circular, després de l'entrada en vigor en el període de vigència d'aquest PIRCVA.  
En particular, en els casos en què, de resultes de l'anàlisi efectuada en el PIRCVA, es conclou en la manca d'instal·lacions per a concretes operacions de gestió en relació amb determinats residus, es determina que la iniciativa pública puga actuar, amb caràcter subsidiari, respecte de la iniciativa privada, quan aquesta no emprenga accions per a la creació de les instal·lacions de gestió necessàries o quan les que s'establisquen siguen insuficients o notòriament inadequades. Tot això, amb caràcter general, d'acord amb la normativa bàsica estatal en la matèria i d'acord amb la jerarquia de gestió de residus i els principis del d'economia circular, després de l'entrada en vigor en el període de vigència d'aquest PIRCVA.  
A l'efecte de la gestió de residus industrials, pot ajustar-se al que disposa el ministeri competent en matèria de residus, en virtut de la Llei 22/2011, de residus i sòls contaminats, i de la norma que la desplegue o substituïsca, quant a la condició de residu i subproducte, segons el procediment arbitrat per aquesta norma. Referent a això, s'habilitarà normativament, amb rang d'ordre de qui ocupe la conselleria competent en matèria de residus, la llista de subproductes industrials.  
  
Els objectius de gestió per als residus industrials, es basen a obtindre una reducció en la gestió de residus industrials d'un 10 % respecte de la producció de l'any 2010, abans de 2020.  
  
Article 26. Centres de transferència a polígons industrials  
S'estableix l'obligatorietat que els polígons industrials compten, almenys, amb un centre de transferència de residus, perillosos i no perillosos, com a mínim, amb capacitat suficient per a donar servei als residus que siguen produïts en les indústries del polígon, principalment xicotets productors.  
Si no pot ser, però, es pot substituir l'obligació anterior per la disposició de terrenys amb compatibilitat urbanística dins del polígon per a albergar instal·lacions de gestió de residus perillosos i no perillosos. Tot això, d'acord amb la Llei 14/2018, de 5 de juny, de la Generalitat, de gestió, modernització i promoció de les àrees industrials de la Comunitat Valenciana, o la norma que la modifique, substituïsca o desplegue. Per a la selecció del terreny als polígons de creació nova caldrà ajustar-se al que dispose l'ajuntament en què s'ubiquen, perquè la ubicació responga a criteris tècnics, ambiental i de seguretat.  
  
A aquest efecte, en el planejament urbanístic de noves zones industrials o que estiga previst a l'ordenació de sectors de sòl urbanitzable d'ús predominant industrial, s'ha de comptar amb l'existència d'una o diverses parcel·les la qualificació urbanística de les quals permeta albergar, almenys, una infraestructura de transferència de residus industrials, perillosos i no perillosos.  
Així mateix, en relació amb els polígons industrials ja existents, aquesta obligatorietat ha de ser també tinguda en compte en les revisions del planejament general que s'efectuen a partir de l'entrada en vigor del PIRCVA .  
En tot cas, la ubicació d'aquestes instal·lacions es considera compatible amb l'ús industrial.  
L'existència d'aquestes infraestructures no pot implicar l'obligatorietat de les empreses situades al polígon de gestionar els seus residus a través d'aquests centres.  
En cas que una o diverses de les empreses situades al polígon opten per la gestió privada dels residus, no se'ls repercutirà cap quantia en concepte de taxa o preu públic per la prestació d'aquests serveis.  
  
En qualsevol cas, les tarifes o preus públics o privats que finalment es fixen en relació amb aquests centres de transferència, han de reflectir tots els costos reals del servei prestat a valor de mercat, i en tot cas, els impostos sobre residus perillosos i no perillosos.  
  
  
Article 27. Plans de prevenció i reducció de residus  
A fi de facilitar al productor de residus, tant perillosos com no perillosos, l'elaboració dels plans de prevenció i reducció de residus industrials, la conselleria competent en matèria de medi ambient ha d'ordenar reglamentàriament, mitjançant una ordre de la conselleria competent en matèria de residus, el seu contingut, de manera que puguen ser avaluables i comparables, amb objectius quantificables, abans de l'1 de juliol de 2021, amb la finalitat de determinar els percentatges efectius de minimització de residus de forma dissociada d'aquest creixement econòmic que puga esdevindre's en determinats sectors industrials. Igualment ha de determinar el calendari d'implementació en l'horitzó de vigència del present pla, abans de l'1 de gener de 2022.  
Com a mínim, se n'hauran de contemplar obligatòriament en els plans de prevenció i reducció de residus perillosos, el tractament previ mitjançant les tècniques i MTD disponibles destinades a la reducció o pèrdua de perillositat dels residus, perquè siguen tractats posteriorment.  
En tot cas, estaran obligats a la presentació del pla aquells productors per als quals així s'especifique en la normativa bàsica estatal.  
  
  
Article 28. Millora en la gestió de residus industrials  
Les majors dificultats que es detecten en la gestió dels residus industrials se centren en la identificació correcta dels codis LER i en la determinació dels tractaments més adequats a cada tipus de residus, i també les deficiències en informació sobre generació i tractament.  
  
De conformitat amb les previsions de la normativa bàsica estatal, Llei 22/2011, de residus i sols contaminats, així com el PEMAR, o normes que les desenvolupen o substituïsquen, es proposa com a objectius qualitatius generals per a millorar la gestió de residus industrials les següents prescripcions:  
a) Aplicació dels principis de proximitat i autosuficiència, amb caràcter general, en la gestió dels residus industrials que fomenten la implantació d'instal·lacions de gestió al voltant de les àrees productores, sempre d'acord amb la normativa bàsica estatal en la matèria i amb la jerarquia de gestió de residus i els principis del paquet d'economia circular després de l'entrada en vigor en el període de vigència del present PIRCVA.  
b) Aplicació del principi de jerarquia en la gestió dels residus industrials mitjançant informació i formació sobre els tractaments mediambientalment més adequats.  
c) La separació dels diferents materials reciclables en origen en les indústries productores. Per a això, abans de l'1 de gener de 2020, en l'àmbit estricte de les seues competències, els ajuntaments que disposen als seus termes municipals de polígons industrials o tinguen previsió de tenir-los, han de redactar una ordenança de les seues competències, en la qual s'explicite l'obligació de la separació dels materials reciclables en origen.  
d) Fomentar l'aplicació de les MTD relatives a la prevenció de residus en cada sector industrial, en particular per als sectors que generen residus perillosos.  
e) Fomentar l'aplicació de les MTD de tractament de residus i establiment de criteris tècnics i requisits exigibles a les instal·lacions de tractament de residus industrials i les empreses que gestionen els residus, en el si de la Comissió de Coordinació Nacional de Residus, d'acord amb la normativa estatal.  
f) Establiment de campanyes d'inspecció per a eradicar la gestió de residus realitzada per empreses o particulars no autoritzats, en col·laboració amb altres organismes públics, com el ministeri competent en medi ambient, el Seprona, la Policia Autonòmica i la Direcció General de Duanes.  
g) Establiment de campanyes específiques a agents il·legals que operen sense tindre cap autorització per a fer-ho.  
h) Establiment de procediments administratius de control i mitjans telemàtics per a millorar la informació sobre la generació i gestió de residus industrials i la traçabilitat d'això, tot comptant amb la indústria i d'acord amb la normativa estatal.  
i) No es preveu la incineració, coincineració ni valorització energètica de residus perillosos de qualsevol tipus susceptibles de tractaments previs o alternatius, en l'àmbit geogràfic de la Comunitat Valenciana.  
  
j) Es fomentarà la valorització material davant de l'energètica dels residus, així com davant de la incineració, valorització energètica i la coincineració, tot seguint la jerarquia de gestió de residus. No s'admet la valorització energètica, incineració ni coincineració dels residus perillosos d'origen industrial que no justifiquen la seua inviabilitat de reutilització, reciclatge i valorització material prèvia, segons les operacions de gestió establides en la normativa bàsica estatal. Per a això, s'haurà de justificar, amb l'autorització de Conselleria, el compliment d'aquesta jerarquia. Igualment caldrà justificar el compliment de les condicions imposades a les autoritzacions ambientals integrades per tal de realitzar operacions de valorització energètica, i coincineració en matèria d'emissions a l'atmosfera, salut laboral i salut ambiental.  
  
k) En qualsevol cas, no s'admetran en les operacions de valorització energètica, incineració ni coincineració, materials d'entrada en aquests processos qualificats com cancerígens, mutagènics, tòxics per a la reproducció i la lactància, corrosius o mortals en contacte amb la pell.  
  
l) Per als residus industrials assimilables a domèstics se seguirà el que es regula en aquest PIRCVA.   
m) No obstant l'anterior, les autoritats públiques podran autoritzar la coincineració o valorització energètica d'aquells residus industrials no perillosos en què, atés l'interés públic, es considere aquesta tècnica l'única alternativa de gestió possible (per exemple, en determinats casos, farines càrnies o productes decomissats).  
n) La direcció general amb competències en residus realitzarà un estudi tècnic, jurídic i econòmic sobre la viabilitat de la implantació de bonificacions fiscals dins de l'àmbit autonòmic a les indústries productores que utilitzen en els seus processos de fabricació elements monomaterials que en faciliten la recuperació posterior.  
  
  
CAPÍTOL IV  
Disposicions relatives a residus específics  
  
Article 29. Residus de construcció i demolició  
Abans de l'1 de març de 2020, mitjançant un Decret del Consell, a proposta de la conselleria competent en matèria de residus, s'ha d'establir una norma tècnica sobre el règim de producció i gestió d'RCD a la Comunitat Valenciana, a més d'una sectorització del model de gestió, a l'objecte que totes les zones de la Comunitat puguen disposar d'instal·lacions de gestió d'RCD, i complir els principis de proximitat i d'autosuficiència.  
Aquesta norma tècnica es vincularà, en el seu contingut, amb els plans locals de gestió de residus, així com amb els consorcis de residus i ens locals competents de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, si escau. Igualment, es vincularà amb les diferents ordenances municipals de gestió de residus. El Decret proposarà una ordenança tipus de gestió d'RCD.  
  
La Generalitat, en l'àmbit de les seues competències, ha de promoure, en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, la demolició selectiva amb la intenció de permetre la retirada i el maneig segur dels RCD i els recursos continguts en els residus, així com la preparació per a la reutilització i el reciclatge d'alta qualitat mitjançant la retirada selectiva dels materials.  
En aquesta norma tècnica s'han d'establir les condicions per a promoure la separació en origen dels RCD i les bones pràctiques en l'execució de les obres d'enderrocament i demolició. En compliment del que es disposa en el Reial Decret 105/2008, d'1 de febrer, pel qual es regula la producció i gestió dels residus de construcció i demolició, s'ha d'incloure un programa de prevenció i un programa de recollida i selecció en origen.  
D'altra banda i atés que no hi ha cap mena de normativa estatal, la conselleria competent en medi ambient ha de fomentar l'ús adequat dels àrids reciclats i establir mitjançant norma tècnica específica els requisits per a la utilització dels àrids reciclats i dels materials de construcció obtinguts com a producte d'una operació de valorització de residus de construcció i demolició.  
En l'atorgament de la llicència municipal d'obres s'ha d'exigir al productor d'RCD, incloure en el projecte d'execució de l'obra un estudi de gestió de residus de construcció i demolició, que ha de contindre la traçabilitat completa de la gestió del residu (on es depositen, qui els tracta, tipus de tractament, etc.), així com els apartats establits en l'article 4 del Reial Decret 105/2008, o norma que el modifique o substituïsca. Així mateix, s'exigiran, mitjançant la corresponent ordenança municipal, els mecanismes de control i inspecció i la constitució d'una fiança o una altra garantia financera equivalent en quantia suficient, per a garantir el compliment de les obligacions que li imposa l'esmentat Reial Decret 105/2008, o norma que el modifique o substituïsca, de conformitat amb el que s'estableix en l'article 6.  
Els residus perillosos que apareguen en les obres de construcció i demolició, diferents de les obres menors de construcció o reparació domiciliària, d'acord amb la normativa vigent en matèria de residus, han de ser lliurats a algun gestor autoritzat per a gestionar-los, lliurament que s'ha de fer per qui execute les obres com a posseïdor de residus, sense que li siga exigible autorització/o registre com a productor de residus perillosos de la Comunitat Valenciana. En les obres menors poden dipositar-se en l'ecoparc, si aquest està habilitat per a la recepció i emmagatzematge de tot això.  
En el cas de residus perillosos que pogueren aparéixer en les obres de construcció o reparació domiciliària menors, aquests es poden lliurar a l'ecoparc de gestió consorciada sempre que aquest els admeta en funció del volum i tipologia segons les seues pròpies normes d'ús i funcionament d'ecoparcs. En qualsevol cas, s'han de lliurar de forma segregada els residus perillosos de la resta d'RCD no perillosos. En cas de no admissió d'aquests residus en l'ecoparc pels motius indicats, s'han de lliurar a un gestor autoritzat de residus.  
  
D'acord amb el Reial Decret 105/2008, d'1 de febrer, pel qual es regula la producció i gestió dels residus de construcció i demolició, i la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, els residus procedents d'obres menors de construcció o reparació domiciliària tenen la consideració de residus domèstics i assimilables.  
  
Els objectius en matèria de gestió d'RCD són els següents:  
Abans de l'1 de gener de 2020, promoure l'establiment d'un acord marc sectorial per a impulsar la utilització d'àrids reciclats procedents d'RCD en obres de construcció.  
  
Percentatge d'RCD no perillós a preparació per a la reutilització, reciclatge i altres operacions de valorització (a exclusió de terres i pedres netes):  
31 de desembre de 2019: 68%  
31 de desembre de 2020: 70%  
31 de desembre de 2021: 73%  
31 de desembre de 2022: 75%  
  
Eliminació d'RCD no perillosos en abocador:  
31 de desembre de 2019: 32%  
31 de desembre de 2020: 30%  
31 de desembre de 2021: 27%  
31 de desembre de 2022: 25%  
  
Percentatge de terres i pedres netes (LER 170504), utilitzades en obres de terra i en obres de restauració, condicionament o reompliment:  
31 de desembre de 2019: 87%  
31 de desembre de 2020: 90%  
31 de desembre de 2021: 92%  
31 de desembre de 2022: 93%  
  
Eliminació de terres i pedres netes (LER 170504):  
31 de desembre de 2019: 13 %  
31 de desembre de 2020: 10 %  
31 de desembre de 2021: 8%  
31 de desembre de 2022: 7%  
  
Article 30. Vehicles al final de la seua vida útil  
Els gestors de residus procedents de vehicles no inclosos en l'àmbit d'aplicació del Reial Decret 20/2017, de 20 de gener, sobre gestió de vehicles al final de la seua vida útil (vehicles industrials, autobusos, motocicletes), estaran obligats a complir els mateixos requisits tècnics i operacionals actualment exigibles a les instal·lacions que gestionen vehicles al final de la seua vida útil inclosos en l'àmbit d'aplicació del Reial Decret esmentat (centres autoritzats de tractament). A aquest efecte, es concediran autoritzacions administratives específiques per a aquest tipus d'instal·lacions, per a l'atorgament de les quals es revisarà el compliment dels requisits actualment exigibles als centres autoritzats de tractament. Referent a això, cal ajustar-se al que disposa el Reial decret 20/2017 i el Reial Decret 1619/2005 a fi d'aplicar la RAP de pneumàtics usats a l'obligat en cada cas, o norma bàsica que la modifique, desplegue o substituïsca.  
Respecte a la gestió dels olis usats i el possible règim de subjecció a la RAP s'ha de complir, a més, amb el que exigeix el Reial Decret 679/2006 o norma que el modifique o substituïsca.  
Els objectius mínims de gestió que cal aconseguir són els següents:  
Reutilització i reciclatge: 90 % abans de 2020.  
Reutilització, reciclatge i valorització: 95 % abans de 2020.  
Des de l'any 2017 en avant, s'ha de destinar un percentatge del pes del vehicle, de peces o components dels VFU, a preparació per a la reutilització, als centres autoritzats de tractament, d'acord amb el Reial Decret 20/2017, o norma que el modifique o substituïsca.  
  
Article 31. Olis industrials usats  
Es consideren olis usats tots els olis minerals o sintètics, industrials o de lubricació, que hagen deixat de ser aptes per a l'ús originalment previst, com els olis usats de motors de combustió i els olis de caixes del canvi, els olis lubrificants, els olis per a turbines i els olis hidràulics. En queden exclosos els olis industrials usats que continguen més de 50 ppm de PCB, els quals s'ha de regir per la regulació específica d'aquests.  
  
La Conselleria competent en matèria de medi ambient coadjuvarà a la iniciativa privada en la implantació d'instal·lacions de regeneració d'olis industrials usats, activitat ambiental amb potencial de desenvolupament i especial valor estratègic a la Comunitat Valenciana davant de la manca d'aquest tipus d'instal·lacions.  
L'actuació de la Generalitat tendirà a garantir el compliment del principi d'autosuficiència amb caràcter general, específicament en aquest tipus de residus, en allò que siga possible, de manera que siguen tractats en instal·lacions de la Comunitat Valenciana o pròximes a aquesta, d'acord amb la normativa bàsica de l'Estat en la matèria, i d'acord amb la jerarquia en la gestió de residus i els principis del paquet d'economia circular, després de l'entrada en vigor en el període de vigència d'aquest PIRCVA.  
La iniciativa pública pot actuar, amb caràcter subsidiari, en el cas que la iniciativa privada no emprenga accions per a l'adequada gestió d'aquest tipus de residus a la Comunitat Valenciana, o quan les que s'establisquen siguen insuficients o notòriament inadequades. Tot això, per motius d'interés general i d'acord amb la normativa bàsica estatal, amb la declaració prèvia de servei públic realitzada degudament.  
  
Els objectius de recuperació d'aquest residu són els següents:  
Abans de 2020:  
Recollir el 100 % de l'oli usat generat i gestionar-lo de forma autoritzada.  
Recuperació d'olis usats generats en un 95 %.  
Regeneració d'olis usats generats en un 65 %.  
Valorització del 100 % de l'oli recollit.  
  
Article 32. Residus sanitaris  
D'acord amb l'article 8 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, la Generalitat té competència per a declarar servei públic de titularitat autonòmica totes o algunes de les operacions de gestió de determinats residus, de conformitat amb el que disposa l'article 12.3 de la Llei 10/1998, de 21 d'abril, de residus, que s'ha de realitzar mitjançant una norma amb rang de llei formal.  
  
Davant la insuficient capacitat de tractament o la manca d'instal·lacions de tractament, en relació a determinats grups d'aquests residus, considerant que la majoria dels residus sanitaris es generen en activitats hospitalàries de caràcter públic, mitjançant una norma amb rang de llei es poden declarar servei públic de titularitat autonòmica les operacions consistents en:  
a) tractament dels residus sanitaris del grup III,  
b) tractament dels residus citostàtics del grup IV.  
Les operacions de tractament seran les contemplades com a tals per als grups esmentats en el Decret 240/1994, del Consell, pel qual s'aprova el Reglament regulador de la gestió dels residus sanitaris, i en l'Ordre de 14 de juliol de 1997, de la Conselleria de Medi Ambient, per la qual es desplega el Decret esmentat, o les normes que les substituïsquen.  
  
Es determinen les següents prescripcions tècniques per a la millora de la gestió dels residus sanitaris:  
a) S'ha de fer una gestió separada dels residus dels grups I i II (intracentre i extracentre). Referent a això, per tant, els residus sanitaris del grup I s'han de transportar extracentre fins al gestor final de forma separativa dels residus sanitaris del grup II.  
b) La gestió extracentre dels residus del grup II com a residus assimilables a domèstics no poden ser sotmesos a processos de triatge en planta TMB, sinó únicament destinats a valorització energètica o eliminació en abocador.   
c) El transport de residus sanitaris s'ha de fer amb mitjans que en garantisquen en tot moment l'estanquitat.  
d) Els vehicles sanitaris del grup II seran isotèrmics en caixa tancada dotada de tancament de seguretat, impermeable a l'aigua, especialment estanca i de fàcil desinfecció. El temps de transport entre el centre productor i el centre gestor no ha de ser superior a 24 hores.  
e) Els residus del grup III poden ser eliminats com a residus assimilables a domèstics una vegada desinfectats i triturats fins a resultar visualment irrecognoscibles. El transport i eliminació d'aquests residus una vegada tractats en instal·lacions autoritzades s'ha de fer en bales retractilades.  
f) Sense perjudici de l'aplicació de les millors tècniques disponibles, el tractament dels residus citostàtics i citològics del grup IV s'ha de fer mitjançant la neutralització química o incineració a una temperatura que n'assegure la total destrucció.  
Amb caràcter general, una vegada depositats els residus sanitaris al magatzem temporal, la freqüència de retirada per a procedir al tractament d'aquests ha de ser la següent:  
a) Per als residus sanitaris no específics (grup II) la freqüència ha de ser l'habitual per als residus domèstics i assimilables.  
b) El període màxim d'emmagatzematge dels residus sanitaris específics (grup III) i residus citostàtics/citotòxics (grup IV) no ha d'excedir de 72 hores quan la producció mitjana mensual d'aquests residus siga superior a 1.000 quilograms.  
El període màxim d'emmagatzematge de residus del grup III i citostàtics i citotòxics del grup IV establit en la lletra b, de l'apartat anterior, pot prolongar-se fins als terminis i en els casos següents:  
  
a) Set dies quan la producció mitjana mensual de residus sanitaris estiga compresa entre 251 i 1.000 quilograms.  
b) Quinze dies, quan la producció mitjana mensual estiga compresa entre 50 i 250 quilograms.  
c) Trenta dies, quan la producció mitjana mensual siga inferior a 50 quilograms.  
d) Tres mesos quan es generen exclusivament residus punxants o tallants en quantitats inferiors a 3 quilograms al mes.  
No obstant això, de forma justificada, la conselleria competent en matèria de medi ambient pot reduir els terminis d'emmagatzematge anteriorment indicats a la meitat, quan l'emmagatzematge en els terminis indicats anteriorment haja causat un anormal funcionament de la instal·lació de gestió de residus sanitaris, documentada com cal i justificada de forma ferma per l'autoritat pública.  
Els objectius de tractament de residus sanitaris són els següents, respecte de la totalitat de residus sanitaris produïts:  
31 de desembre de 2019: 100 % residus sanitaris grups III i IV amb tractament previ d'esterilització. 70 % material esterilitzat a l'abocador.  
  
31 de desembre de 2020: 100 % residus sanitaris grups III i IV amb tractament previ d'esterilització. 65 % material esterilitzat a l'abocador.  
  
31 de desembre de 2021: 100 % residus sanitaris grups III i IV amb tractament previ d'esterilització. 60 % material esterilitzat a l'abocador.  
  
31 de desembre de 2022: 100 % residus sanitaris grups III i IV amb tractament previ d'esterilització. 50 % material esterilitzat a l'abocador.  
  
En qualsevol cas, la Generalitat fomentarà l'aplicació de MTD disponibles, alternatives, diferents de la incineració-coincineració-abocament-autoclau, per a esta tipologia de residus que incentive els principis de proximitat i eficiència en la gestió, mitjançant proves pilot o projectes inicials d'aquestes MTD.  
En el cas de considerar-se necessàries, l'aplicació de noves prescripcions per a la millora de la gestió d'aquest flux de residus dins de l'horitzó temporal del present pla, la Generalitat desenvoluparà un nou reglament regulador de residus sanitaris a la Comunitat Valenciana que incloga els canvis produïts en l'ordenament jurídic d'aplicació a la producció i gestió dels residus en general.  
  
Article 33. PCB i PCT  
Els objectius dels següents residus són els següents:  
Abans del 31 de desembre de cada any, s'ha de fer l'eliminació o la descontaminació de tots els aparells amb PCB-PCT acreditat que hagen aflorat l'any precedent, exceptuant-ne els transformadors amb concentració de PCB-PCT entre 50 i 500 ppm, que poden continuar en servei fins al final de la seua vida útil.  
Abans del 31 de desembre de cada any, demostració acreditada, mitjançant anàlisis químiques, del contingut o l'absència de contingut de PCB-PCT de tots els aparells que, per raons diverses, encara figuren en el grup 3 (aparells dubtosos que poden contindre PCB) de l'inventari nacional de PCB actualitzat al 31 de desembre de l'any anterior, conformement amb la normativa vigent o aplicable en cada moment.  
  
Article 34. Trasllats de residus fora de la Comunitat Valenciana  
Segons la Llei 22/2011 i les seues modificacions actualment en tramitació, la Comunitat Valenciana té les competències de control de moviment de residus, tant d'importació com d'exportació, dins de la UE.  
Així mateix, el moviment de residus des de la Comunitat Valenciana fora de la UE és competència del ministeri amb competències en matèria de medi ambient.  
En aquest sentit, la Generalitat aprova anualment el seu pla d'inspecció d'instal·lacions, entre les quals es troben el moviment de residus a l'interior de la UE.  
D'altra banda, es manté un contacte permanent amb els agents dels Cossos i Forces de Seguretat de l'Estat, principalment Seprona i Policia Autonòmica, per tal de realitzar inspeccions en zones portuàries i carreteres.  
Així mateix, es realitzaran intercanvis d'informació amb l'AEAT, sobretot quant a les bases de dades de duanes.  
  
Article 35. Programa de gestió d'eliminació de residus en abocadors  
A l'efecte del present pla, es reduiran gradualment els percentatges de residus biodegradables en abocadors, conformement amb els objectius de l'RD 1481/2001, d'eliminació de residus mitjançant el depòsit en abocadors.  
Igualment, s'estableixen els següents percentatges de reducció de residus industrials no perillosos:  
Abans del 31 de desembre de 2020: reducció d'un 10 % respecte de la producció de l'exercici 2010 (dades del PEMAR).  
Abans del 31 de desembre de 2022: reducció d'un 20 % respecte de la producció de l'exercici 2010 (dades del PEMAR).  
  
Article 36 Model d'ordenança reguladora dels ecoparcs  
Amb la finalitat de dotar les entitats locals amb un instrument de referència quant al règim de funcionament dels ecoparcs, s'inclou en l'annex 1.2 del present pla el model d'ordenança reguladora de l'ús i funcionament de l'ecoparc.  
En aquesta s'aclareix, en relació amb la definició de residus domèstics i semblants, la consideració com a tals dels residus d'empreses de manteniment, en la mesura que són generats en domicilis particulars, comerços, oficines i serveis, que són, doncs, admissibles en els ecoparcs com a residus domèstics i assimilables.  
  
Article 37. Mitjans tècnics  
Amb la finalitat d'adaptar la normativa vigent a les noves tecnologies de la informació, el registre que han de portar els productors de residus perillosos, de residus sanitaris i els gestors de residus, perillosos o no perillosos, relatiu a l'origen, quantitat, destinació, mètodes i llocs de tractament, i també les dates de generació i cessió, pot ser portat mitjançant una aplicació informàtica o qualsevol altre mitjà tècnic com a alternativa al «Llibre oficial de control» en la mesura que l'esmentada informació siga sempre accessible per a l'Administració.  
  
Article 38. Règim dels plans zonals de gestió de residus domèstics i assimilables que no han desenvolupat instal·lacions pròpies de valorització i eliminació de residus  
Les àrees de gestió dels consorcis de residus V5 i A6 de la Comunitat Valenciana que, per la seua singular problemàtica i conflictivitat, no disposen d'instal·lacions de valorització i eliminació definitives de residus domèstics i assimilables a l'entrada en vigor de la present norma (operacions de gestió R3, R12 i D5), han d'adaptar els seus projectes de gestió i, si escau, els contractes administratius adjudicats per a desenvolupar-los.  
A aquest efecte, i amb vista a conciliar les previsions dels plans zonals amb les actuals exigències sobre rendiments dels sistemes de tractament de residus inscrits en el PEMAR i en la present norma, els nous complexos de valorització i eliminació han de comprendre més d'una instal·lació de valorització i, com a mínim, una instal·lació d'eliminació de rebutjos de residus domèstics i semblants i una instal·lació d'eliminació de rebutjos de valorització de RCD.  
Les noves instal·lacions de valorització de la fracció de bioresidus, podran ser de capacitat inferior a les 20.000 tones anuals si el consorci de residus així ho estima convenient i les seues mesures tècniques i infraestructura hauran de ser adequades a la quantitat de bioresidus a tractar, i no serà obligatori, si la tramitació ambiental de la instal·lació no ho requereix, tancaments laterals superflus de les instal·lacions o qualsevol altra obligació tècnica dels plans zonals que no siga acorde a les noves condicions d'ubicació establides en el PEMAR.  
Quant a les instal·lacions de valorització i gestió de residus, han de desenvolupar-se preferentment i en primera instància les relatives a les estacions de transferència, ecoparcs i valorització de la fracció orgànica. Tot això, a fi de donar el màxim suport possible a les recollides selectives en origen i afavorir la prevenció en la generació de residus i la prevenció en la generació de rebutjos de residus.  
  
Quant a les instal·lacions d'eliminació, en una única instal·lació o en diverses, s'haurà de donar resposta a les diverses tipologies de rebutjos de residus. Entre altres, rebutjos de valorització de residus domèstics i assimilables, rebutjos de valorització d'RCD i rebutjos de la valorització de residus de mobles i estris.  
Els consorcis afectats, per les prevencions d'aquest article, per a una àgil i diligent adaptació dels seus projectes de gestió i, si s'escau, contractes administratius per a desenvolupar-los, que permeta la posada en valor de les infraestructures necessàries per a la valorització i eliminació dels residus domèstics i assimilables, bé de forma integral, bé gradualment, han de fer servir tots els instruments jurídics disponibles.  
  
En els nous projectes de gestió que cal desenvolupar, així com les modificacions o desenvolupaments dels actuals, s'ha d'integrar de forma explícita el principi de proximitat recollit en el PEMAR, pel qual les instal·lacions que s'hagen d'executar s'han de situar prop de les zones de generació de residus en un nombre adequat per a cada pla zonal. Les autoritzacions ambientals en tramitació a l'entrada en vigor d'aquesta norma, corresponents a instal·lacions de valorització, eliminació o rebuig de residus domèstics o assimilables, que satisfacin íntegrament les necessitats d'una àrea de gestió de residus, que resulten incompatibles amb les determinacions del present Pla o del PEMAR, caldrà que s'ajusten a aquestes disposicions. A tals efectes, l'ens promotor realitzarà les conseqüents adaptacions tant en la documentació objecte de l'autorització com en els negocis jurídics per al seu desenvolupament.  
S'ha de disposar d'un o més d'un nou projecte de gestió de residus domèstics i assimilables que desenvolupen les principals instal·lacions, almenys de valorització de residus domèstics i assimilables, en un termini màxim de nou mesos des de l'entrada en vigor del present PIRCVA. A aquest respecte, des de l'entrada en vigor del present PIRCVA, s'haurà de donar solució a l'àmbit geogràfic d'aquests consorcis a través d'un o de diversos projectes de gestió de residus (transferències, ecoparcs, instal·lacions de valorització, instal·lacions d'eliminació), amb l'objectiu d'avançar en la millora de la gestió dels residus en aquestes àrees geogràfiques i que una possible instal·lació amb possibles problemes, no paralitze, en cap cas, el desenvolupament de la resta d'infraestructures.  
  
Article 39. Instal·lacions de titularitat privada existents  
Les instal·lacions de gestió de residus de titularitat privada que en el moment de la publicació del PIRCVA disposen d'alguna infraestructura ja construïda, presten o hagen prestat serveis a entitats municipals per a la gestió de residus domèstics i assimilables, es tindran en compte, en la mesura que siga possible, en l'execució dels plans zonals en l'àmbit territorial dels quals s'incloguen.  
En tot cas, només es consideren instal·lacions que contribueixen positivament a la millora de la gestió de residus domèstics i assimilables i garantisquen la viabilitat tècnica, ambiental i econòmica dins del compliment dels requisits legals per a operar com a gestor de residus, englobat en tot cas sota una gestió consorciada.  
  
Article 40. Termini d'adaptació de les instal·lacions existents per a la gestió de residus domèstics i assimilables, així com dels plans zonals i dels projectes de gestió aprovats  
Les instal·lacions existents en el moment de la publicació del PIRCVA han d'adaptar-se a les prescripcions d'aquest en el termini màxim d'un any a partir de la data de l'entrada en vigor.  
A l'efecte de l'evacuació d'informes tècnics per als expedients d'aprovació de nous projectes de gestió de residus domèstics i assimilables o modificacions de projectes de gestió de residus domèstics i assimilables existents, és indiferent que l'informe tècnic d'aquests el redacte una comissió tècnica aprovada per l'òrgan de govern corresponent del consorci, o bé la gerència i/o el responsable de contractes del consorci, en cas de disposar d'aquests, nomenats pels òrgans de govern del Consorci o ens competent de valorització l eliminació, si es dona alguna de les circumstàncies següents: menor preu, major diligència, millors coneixements tècnics o major agilitat en la tramitació administrativa de l'expedient. L'expedient ha de disposar del vist i plau dels serveis tècnics de la conselleria competent en matèria de residus.  
  
Les instal·lacions no existents han de projectar-se i executar-se íntegrament conformement amb el PIRCVA. Referent a això, des de l'entrada en vigor del present PIRCVA, es podrà donar solució a l'àmbit geogràfic dels consorcis de residus i ens locals competents de valorització i eliminació de residus domèstics i assimilables, transferències i gestió d'ecoparcs, a través d'un o diversos projectes de gestió de residus (entre altres, transferències, ecoparcs, instal·lacions de valorització, instal·lacions d'eliminació, etc.), amb l'objectiu d'avançar en la millora de la gestió de residus en aquestes àrees geogràfiques.  
Tots els projectes de gestió aprovats hauran d'adaptar-se a les prescripcions del present PIRCVA en el termini màxim de dotze mesos des de l'entrada en vigor. Tot això, a excepció del que preveu l'article 38, els terminis de la qual seran de nou mesos.  
En cas de consorcis amb algunes infraestructures de valorització (operació de gestió R12, almenys) en funcionament actualment, aquests podran donar solució a la valorització i eliminació de les seues àrees geogràfiques a través d'un o més d'un projecte de gestió (transferències, ecoparcs, plantes de tractament de bioresidus, plantes de valorització de la fracció tot u, instal·lacions d'eliminació), a partir de l'entrada en vigor del present pla.  
En l'horitzó temporal del present pla, la conselleria competent en matèria de residus procedirà a revisar, actualitzar i aprovar els plans zonals de gestió de residus de cada zona, sense que això siga obstacle per a paralitzar de cap manera les millores requerides en el present PIRCVA, de compliment obligatori per a totes les parts implicades.  
  
Article 41. Adaptació dels planejaments urbanístics en revisió  
Segons allò previst a la Llei 5/2014, de 25 de juliol, de la Generalitat, d'Ordenació del Territori, Urbanisme i Passatge de la Comunitat Valenciana, modificada per la Llei 1/2019 de 5 de febrer, de la Generalitat, de modificació de la Llei 4/2014, així com d'acord amb la Llei 14/2018, de 5 de juny, de la Generalitat, de modernització i promoció de les àrees industrials de la Comunitat Valenciana, o legislació que les substituïsquen al llarg del present Pla, als expedients de revisió del planejament general que estiguen en tràmit i aquells la informació pública dels quals s'inicie amb posterioritat a l'entrada en vigor del PIRCVA, s'estarà a allò disposat a l'article 26 del present PIRCVA.  
  
  
Article 42. Vigència normativa  
Mentre s'adapten les disposicions de desplegament en matèria de residus a les especificacions contingudes en la Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats i les seues modificacions, que estableix la disposició addicional huitena d'aquesta llei, continuen vigents les normes reglamentàries i Ordres de desplegament a les quals s'al·ludeix en el PIRCVA, en allò que no s'oposen a aquesta llei o la contradiguen o hi siguen incompatibles amb aquesta, tal com ordena la disposició derogatòria única.  
  
Article 43. Foment de la recollida selectiva de bioresidus i noves instal·lacions i equips de tractament de residus, mitjançant cànons a l'abocament i la incineració   
L'obligació d'establiment de sistemes de recollida porta a porta o equivalent que permeta l'aplicació de sistemes com el pagament per generació, directament a la ciutadania, per als municipis de més de 50.000 habitants censats, per a la fracció bioresidus i envasos lleugers, serà aplicable a partir de l'1 de gener de 2021, encara que l'obligació d'implantació de la recollida selectiva de bioresidus serà aplicable a partir del 31 de desembre de 2019.  
D'acord amb les recomanacions de la UE, en la nova Directiva 851/2018, mitjançant una norma amb rang de llei, s'hi han d'establir cànons a les operacions de depòsit en abocadors i incineració de residus, tant domèstics com comercials o industrials. Aquests ingressos, després dels tràmits pertinents, han de ser finalistes i han d'utilitzar-se per al foment de la reducció, preparació per a la reutilització, recollides selectives en origen, tractament previ i valorització material, dels diferents sectors i agents gravats.  
Aquests cànons no són merament recaptatoris, sinó incentivadors de la millora de la gestió de residus i poden destinar-se parcialment a la investigació en noves fórmules de gestió de residus alternatives a l'abocament i la incineració.  
  
Article 44. Autorització administrativa de gestor de residus a la Comunitat Valenciana a instal·lacions amb problemàtiques de gestió  
En relació amb les instal·lacions de gestió de residus preexistents a l'entrada en vigor del present pla, que tinguen concedida una autorització administrativa preexistent per a qualsevol operació de gestió de residus de qualsevol tipus, en l'àmbit geogràfic de la Comunitat Valenciana i sobre les quals s'acrediten com cal problemàtiques ambientals en el seu entorn geogràfic com a conseqüència de dos o més incidents ambientals anuals en les seues instal·lacions, segons la definició legal d'incident ambiental de la normativa bàsica estatal, després del tràmit administratiu pertinent establit legalment, la Generalitat, a través de la conselleria competent en medi ambient, podrà retirar temporalment o totalment, de forma cautelar, l'autorització de gestor de residus a la Comunitat Valenciana i, per tant, la capacitat legal d'aquesta a gestionar residus a la Comunitat durant aquest període.  
  
Aquesta retirada no podrà alçar-se fins que la mercantil afectada acredite mitjançant un informe d'una entitat col·laboradora de l'administració (EMCA), acreditada com cal, amb el vistiplau del Servei de gestió de residus de la Generalitat, que s'han solucionat els problemes tècnics, tecnològics, de disponibilitat de personal tècnic o de tota mena que van causar els incidents ambientals.  
  
  
ANNEXOS  
  
ANNEX 1.1. NORMA TÈCNICA REGULADORA DE LA IMPLANTACIÓ I FUNCIONAMENT DELS ECOPARCS  
  
La instal·lació definida com a ecoparc haurà de complir les condicions que s'especifiquen en aquesta norma tècnica.  
  
1. Definició  
L'ecoparc és una instal·lació municipal tancada i vigilada, destinada a la recepció i emmagatzematge temporal i separat d'aquells residus urbans que no són objecte de recollida en vorera, amb la finalitat de facilitar-ne i garantir-ne una adequada gestió.  
Són usuaris dels ecoparcs els particulars, així com les persones físiques o jurídiques titulars de comerços, oficines i/o serveis en l'àmbit territorial al fet que done servei l'ecoparc.  
Aquest tipus d'instal·lació ha de servir com a equipament d'educació ambiental, amb l'objectiu d'informar i sensibilitzar els usuaris sobre els beneficis ambientals d'una correcta segregació dels residus.  
  
  
2. Caràcter de la norma  
El present Annex a la Revisió i Actualització del Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana (PIRCVA) desenvolupa el contingut de la Norma Tècnica reguladora de la implantació i el funcionament dels ecoparcs, el caràcter dels quals serà vinculant pel que fa únicament a les especificacions recollides en els apartats següents:  
2.1. Planificació urbanística  
2.2. Criteris d'ubicació  
2.3. Tipus d'ecoparcs  
2.4. Ecoparcs necessaris  
2.5. Projecte de construcció  
  
3. Antecedents  
La Comunitat Valencià compta des de 1997 amb un Pla integral de residus (d'ara endavant PIR97), aprovat per Decret 317/1997, de 24 de desembre, del Consell, i modificat pel Decret 32/1999, de 2 de març, del Consell.  
Mitjançant el Decret 81/2013, de 21 de juny, del Consell, d'aprovació definitiva del Pla Integral de Residu de la Comunitat Valenciana (PIRCV), es va realitzar la revisió i actualització del PIR97, i es va incorporar com a document d'ordenació la norma tècnica de reguladora de la implantació i funcionament dels ecoparcs.  
En els documents d'ordenació dels Plans Zonals de residus desenvolupats i aprovats d'acord amb el PIR97, es proposava la instal·lació d'ecoparcs per a la recollida dels residus perillosos d'origen domiciliari, així com dels residus voluminosos, residus d'aparells elèctrics i electrònics (RAEE) provinents de llars particulars, residus verds, residus de construcció i demolició (RCD) d'obra menor i altres residus no perillosos (vidre, plàstic, paper-cartó, metalls, tèxtils,...), i s'establia com a criteri de localització un ecoparc per municipi.  
  
Amb la revisió del Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana es van establir criteris per a definir les instal·lacions identificades com ecoparcs, la seua titularitat, possibles ubicacions, residus admissibles, les característiques constructives i les normes d'ús i gestió.  
  
Donades les discrepàncies sorgides en la interpretació d'algunes de les prescripcions de l'anterior norma tècnica reguladora de la implantació i funcionament dels ecoparcs del PIRCV, es proposen en la present revisió millores derivades de la nova normativa aprovada, entre les quals cal citar la Llei 22/2011, de residus i sòls contaminats; el Reial-Decret 110/2015, de 20 de febrer, sobre residus d'aparells elèctrics i electrònics; i el Pla Estatal Marc de Gestió de Residus 2016-2022.  
  
  
4. Règim legal  
La construcció, ampliació o modificació de les instal·lacions de l'ecoparc queda sotmesa a llicència ambiental (Llei 6/2014, de 25 de juliol, de la Generalitat de Prevenció, Qualitat, i Control Ambiental d'Activitats en la Comunitat Valenciana.) i d'obertura, així com llicència d'edificació a atorgar per l'Ajuntament o entitat local.  
La titularitat de la instal·lació serà sempre de l'entitat local o del Consorci corresponent, en ser el servei prestat públic i de titularitat municipal (Article 5 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de Residus de la Comunitat Valenciana; Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats; i Llei 7/1985, de 2 d'abril, reguladora de les bases de règim local).  
L'Administració Pública titular de l'ecoparc (Ajuntament, Consorci o altres formes d'agrupació local) podrà realitzar les activitats de gestió de residus domèstics i assimilables, bé directament o mitjançant qualsevol altra forma de gestió prevista en la legislació sobre règim local.  
  
Les operacions de gestió de residus que es realitzen en els ecoparcs hauran d'estar autoritzades per la conselleria competent en medi ambient, conforme a la normativa de residus.  
Pel fet que en aquestes instal·lacions es realitzen operacions de gestió de residus perillosos, queden subjectes a la prèvia formalització d'una assegurança de responsabilitat civil, que garantisca la cobertura de responsabilitats derivades dels possibles danys causats a terceres persones, a les seues coses o el medi ambient, en la quantia que es determine en la corresponent autorització. En el cas de gestió indirecta, l'assegurança de responsabilitat civil estarà subscrita per l'empresa explotadora.  
Cada ecoparc haurà de disposar d'un Reglament Intern d'Ús i Gestió, basat en les especificacions contingudes en aquesta norma tècnica.  
  
El titular de la instal·lació haurà d'emplenar, abans de l'1 de març de cada any, una memòria anual, amb el resum de les activitats realitzades l'any anterior, que serà presentada davant l'òrgan competent en matèria de residus. En aquesta memòria hauran de distingir-se els diferents orígens dels residus recollits.  
  
5. Objecte i àmbit d'aplicació  
La present norma tècnica s'ha elaborat per a la normalització dels ecoparcs de nova construcció i per als ja existents, per la qual cosa resulta d'aplicació per a tots els ecoparcs de la Comunitat Valenciana.  
  
Les instal·lacions preexistents hauran d'adaptar-se a les seues determinacions en el termini màxim de dos anys. Excepcionalment es podrà autoritzar l'ampliació d'aquest termini, a fi de no interrompre el servei de recollida selectiva de residus domèstics i assimilables, sempre que no es danye el medi ambient ni es pose en perill la salut de les persones.  
  
  
6. Característiques de les instal·lacions  
A. Planificació urbanística  
L'ecoparc ha de ser considerat un equipament públic d'infraestructura-servei urbà (IS) pertanyent a la xarxa primària i, a aquest efecte, els instruments de planificació urbanística establiran les reserves de sòl amb destinació dotacional, necessàries per a la seua implantació.  
  
  
B. Criteris d'ubicació  
i. Respecte a la qualificació del sòl  
L'ecoparc se situarà preferentment en sòl urbà, i si això no fora possible en sòl no urbanitzable comú.  
En els casos d'ubicació en sòl no urbanitzable comú, es tindran en compte els criteris següents:  
- Respecte a la proximitat de terreny forestal, es guardarà la distància que establisca la normativa vigent en matèria d'ordenació territorial i forestal. En l'actualitat aquesta distància és de 500 metres amb el terreny forestal (Decret 98/1995, de 16 de maig, del Govern Valencià, pel qual s'aprova el Reglament de la Llei 3/1993, de 9 de desembre, forestal de la Comunitat Valenciana, modificat pel Decret 148/2018, de 14 de setembre)llevat que es justifique la impossibilitat de respectar aquesta distància, en aquest cas es podrà reduir la separació al terreny forestal preparant i mantenint una zona de discontinuïtat, mai inferior a 25 metres d'amplària, separant la zona edificada de la forestal, permanentment lliure de vegetació baixa i arbustiva, i si escau, amb l'estrat arbori fortament aclarit i podat fins a dos terços de l'altura total de cada peu, així com un camí perimetral de 5 metres d'amplària (Decret 36/2007, de 13 d'abril, del Consell, pel qual es modifica el Decret 67/2006, de 19 de maig, del Consell, pel qual es va aprovar el Reglament d'Ordenació i Gestió Territorial i Urbanística.). Aquesta zona de discontinuïtat es dissenyarà conforme a la metodologia establida pel Pla de Silvicultura Preventiva de la Comunitat Valenciana. Tot això per a previndre situacions de risc d'incendi de la massa forestal.  
  
- Es tindrà en compte l'existència de pous de proveïment, fonts i altres recursos hídrics per a evitar riscos de contaminació, havent de complir-se, si escau, les distàncies mínimes establides en la normativa vigent. Amb caràcter general i segons la normativa actual, s'estableix un perímetre de protecció de 300 metres, comptats des del límit exterior del punt de captació, llevat que existisca un perímetre fixat per l'òrgan competent o que estudis detallats justifiquen una distància diferent de la indicada (LLlei 5/2014, de 25 de juliol, de la Generalitat, d'ordenació del territori, urbanisme i paisatge, de la Comunitat Valenciana.).  
  
  
ii. Respecte a l'accessibilitat  
L'ecoparc haurà de situar-se en zones de fàcil accés per als usuaris, d'acord amb els criteris següents:  
- Se situaran preferentment en el nucli urbà o urbanitzable i si això no fora possible, s'estimarà un trajecte màxim d'uns 15 minuts des d'aquests. La distància recorreguda en aquest temps ha d'estar directament relacionada amb les condicions de trànsit de la zona i, per tant, depèn de la densitat de població i de la xarxa viària. Es poden aprofitar localitzacions pròximes a les zones industrials o d'oci del municipi, nusos de comunicació viària o zones de pas.  
- La instal·lació haurà d'estar ben comunicada per carretera i en la mesura que siga possible es preveuran rutes per als vianants, parada de transport públic i carril bici.  
- Els accessos hauran de disposar d'una il·luminació correcta, especialment les rutes per als vianants.  
- Els accessos hauran de ser dissenyats i senyalitzats convenientment per a evitar situacions perilloses.  
  
7. Tipus d'ecoparcs  
En atenció al nombre d'usuaris potencials als quals es dirigeix la instal·lació, s'estableixen cinc models d'ecoparc: tipus A, tipus B, tipus C, tipus D i ecoparc mòbil.  
  
  
  
Taula 1. Tipus d'ecoparcs  
  
Ecoparc Població potencial Disposició Superfície (m²) Nombre contenidors Grandària contenidors  
TIPUS A Fins a 1.000 1 cota 300-500 4-6 9 m³  
TIPUS B 1.001 € 5.000 1 cota 500-1.000 6-8 9/18 m³  
TIPUS C 5.001- 10.000 2 cotes 1.500-3.000 8-10 18/26 m³  
TIPUS D Més de 10.001 2 cotes 2.500-5.000 10-15 18/26 m³  
Mòbil Segons necessitats - (Camió) - Segons gestor  
  
  
i. Ecoparc tipus A  
És la instal·lació més senzilla, en la qual tots els seus elements s'organitzen al voltant d'una esplanada central. Disposarà d'una oficina de recepció, de 4 a 6 contenidors de 9 m³, d'un espai cobert, amb sistema de recollida de possibles vessaments, per a l'emmagatzematge dels residus perillosos i un altre de diferent per a residus d'aparells elèctrics i electrònics. La superfície aproximada per a aquesta instal·lació és de 300 € 500 m².  
  
ii. Ecoparc tipus B  
És una instal·lació xicoteta dissenyada a una sola cota organitzada entorn d'una esplanada central en els marges de la qual es col·loquen els elements necessaris descrits en l'apartat anterior, però amb contenidors de 9/18 m³ de capacitat. La superfície estimada per a aquesta instal·lació és de 500 € 1000 m².  
  
iii. Ecoparc tipus C  
És una instal·lació de grandària mitjana dissenyada en dues cotes per a facilitar l'aportació dels residus en els contenidors. El vial de circulació es troba en la cota superior i els diferents contenidors de 18/26 m³ i la resta dels elements en el nivell inferior. En funció del volum de residus que es depositen, la instal·lació pot estar dotada d'una bàscula i/o una màquina compactadora. La superfície necessària per a aquesta instal·lació és de 1500 € 2000 m².  
  
iv. Ecoparc tipus D  
És el model més gran d'ecoparc. S'articula d'una manera similar a l'anterior, si bé els contenidors tindran 18/26 m³ de capacitat i es disposarà d'un accés específic per als camions de transport dels residus (càrrega i descàrrega), diferenciat del dels vehicles dels usuaris. La superfície estimada per a aquest model és de 2500 € 5000 m².  
  
  
v. Ecoparc mòbil  
Es tracta d'un vehicle de recollida selectiva de residus que actua en diferents zones de la població amb una periodicitat i un recorregut preestablit. El vehicle vindrà equipat amb un contenidor amb diferents compartiments per a la recollida selectiva dels residus. Aquest servei haurà de ser usat preferentment per a recollir residus voluminosos i residus perillosos en zones urbanes denses i en zones rurals de baixa densitat de població.  
L'entitat titular de l'ecoparc mòbil haurà de difondre adequadament els horaris i punts de recollida per a fomentar la participació ciutadana.  
Els ecoparcs mòbils es consideren un complement als ecoparcs fixos, per la qual cosa no eximeixen de les necessitats mínimes dels fixos (tipus A, B, C i D)  
  
vi. Àrea d'aportació  
Es crea la instal·lació denominada «Àrea d'aportació», consistent en una instal·lació fixa inferior a 300 m² (menor superfície que el tipus A), per a la gestió exclusiva de residus no perillosos, per part del Consorci o entitat municipal o supramunicipal competent, en cas que aquest ho considere adequat dins del seu projecte de gestió d'ecoparcs (i àrees d'aportació). A l'efecte d'autorització, s'estarà al que es disposa per a l'ecoparc tipus A. Aquesta instal·lació requerirà almenys clos perimetral, porta d'accés, solera de formigó adequada i dos contenidors d'un mínim de 15 m³ cadascun, almenys per a RCD i mobles i estris. A l'efecte de la seua vigilància, aquesta podrà compartir-se amb altres unitats similars o realitzar-se per l'entitat local on se situe.  
  
  
8. ecoparcs necessaris  
El criteri seguit per a estimar el nombre d'ecoparcs necessaris a la Comunitat Valenciana, tenint en compte la població de dret del municipi i/o comarca i la seua dispersió geogràfica ha sigut el següent:  
  
En zones rurals amb baixa densitat de població, l'ecoparc se situa en el municipi de major població de cada pla zonal amb una àrea d'influència de 5 quilòmetres per a donar servei als municipis veïns. En funció del nombre d'habitants als quals de servei es determinarà el número i tipus d'ecoparc/s a construir. Aquest procediment s'aplicarà progressivament fins que tots els nuclis urbans municipals queden inclosos en una àrea d'influència i tinguen assignats almenys un ecoparc. Associat a aquest ecoparc i en funció de les característiques de la zona, es podrà complementar el servei amb ecoparc mòbil.  
  
Procedint d'aquesta manera en la totalitat del territori de la Comunitat Valenciana, s'obté la distribució d'ecoparcs fixos següent, per Pla Zonal:  
  
Taula 2. Estimació del nombre d'ecoparcs per àrea de gestió  
  
Àrea de gestió Nomenclatura anterior Tipus A Tipus B Tipus C Tipus D  
C1 I 15 12 5 5  
C2 II, IV, V 20 8 2 7  
C3/V1 AG2 III, VIII 6 5 2 4  
C3/V1 AG2 III, VIII 3 1 1  
V2 AG1 III, VIII 1 13  
V3 VI, VII, IX 16 26 1 9  
V4 AG1 X, XI, XII 1 9 11 10  
V5 AG2 X, XI, XII 13 33 6 5  
A1 XV 3 4 4 13  
A2 XIV 1 7 1 7  
A3 XIII 1 4 5 4  
A4 XVI 4  
A5 XVIII 1 4 1 6  
A6 XVII 2 1 9  
  
  
  
9. Projectes de construcció  
L'ecoparc es dissenyarà conforme a criteris de funcionalitat i accessibilitat, preveient mesures per a facilitar les operacions de depòsit de residus i de retirada dels contenidors, sense oblidar criteris paisatgístics i mediambientals que afavorisquen la seua integració en l'entorn.  
  
i. Senyalització  
La ubicació de l'ecoparc haurà d'estar prou senyalitzada en tot el terme municipal i, com a mínim, en tots els accessos al nucli urbà del seu municipi d'ubicació.  
A l'entrada de la instal·lació es disposaran, en llocs ben visibles, un o diversos cartells informatius que continguen com a mínim la informació següent:  
- Nom de la instal·lació.  
- Horari d'obertura.  
- Residus admesos.  
- Limitacions quantitatives i qualitatives d'aportació.  
- Taxes administratives que pertoquen.  
- Entitat responsable de l'explotació de la instal·lació.  
- Dades de contacte (telèfon, fax, pàgina web, correu electrònic, etc.).  
Així mateix, la instal·lació disposarà de la senyalització interna necessària per a facilitar la circulació dels usuaris i la identificació dels residus que es poden depositar en cadascun dels contenidors. En el cas dels ecoparcs tipus C i D podria ser recomanable disposar en l'entrada d'un pla guia en el qual consten les diferents zones de contenidors.  
  
  
ii. Infraestructura i equipaments  
- La instal·lació disposarà d'un tancament perimetral que impedisca l'accés fora dels horaris d'obertura, així com de portes d'entrada i eixida diferenciades per a vehicles i vianants.  
- Tot el sòl de la instal·lació estarà pavimentat i impermeabilitzat mitjançant asfalt i formigó (a excepció de les zones enjardinades).  
  
- La pavimentació haurà de ser diferenciada en funció de l'àrea a considerar. Així hem de:  
L'àrea de recorregut d'usuaris comptarà amb un paviment bituminós.  
L'àrea de maniobra dels camions comptarà amb un paviment de formigó.  
- S'instal·laran els contenidors necessaris en número i capacitat, segons el tipus d'ecoparc i de característiques adequades al tipus de residu a depositar.  
- Els vials interiors de circulació tindran una amplària mínima de 4 metres amb la finalitat de fer un ús àgil i adequat de la instal·lació.  
  
- S'adoptaran les mesures necessàries per a facilitar les operacions de depòsit dels residus en els contenidors.  
- Es preveurà la facilitat de la descàrrega dels residus dins de les caixes o contenidors, bé siga limitant la seua altura o mitjançant plataformes o molls de càrrega.  
- Ha de preveure's una àrea de maniobra per als camions que s'ocupen del transport dels contenidors, procurant que no dificulte l'accés als particulars.  
- Tots els models d'instal·lació disposaran dels elements comuns següents:  
- Una oficina de recepció i, almenys, un lavabo.  
- Un espai cobert i ventilat per a emmagatzemar els residus perillosos, amb sòl de material impermeable i cubetes de seguretat per a l'emmagatzematge dels residus líquids.  
- Un espai específic cobert per a l'emmagatzematge temporal dels residus d'aparells elèctrics i electrònics amb paviment impermeable i amb instal·lació de recollida de vessaments. Es disposarà de gàbies, contenidors o altres sistemes equivalents per a l'emmagatzematge dels RAEE (Reial-decret 110/2015, de 20 de febrer, sobre residus d'aparells elèctrics i electrònics).  
- Es dotarà a la instal·lació d'una xarxa d'aigua per a la neteja i el reg de les zones verdes. Si es considerara oportú, podria instal·lar-se un depòsit de recollida d'aigua de pluja i posteriorment utilitzar-la com a aigua de reg.  
- Es dotarà a la instal·lació de l'equipament necessari contra incendis.  
- La instal·lació es dissenyarà amb sistema de drenatge per al desguàs d'aigües pluvials.  
- S'instal·laran els punts de llum exteriors a una altura màxima de 3,5 metres i en tot cas disposaran d'una pantalla superior que dirigisca el feix de llum cap avall, amb la finalitat de minimitzar la contaminació lumínica.  
- A l'interior de la instal·lació es preveuran zones enjardinades amb espècies vegetals autòctones.  
La instal·lació serà accessible per a tots els usuaris, especialment per a les persones amb mobilitat reduïda, havent de respectar-se els criteris establits en la normativa sectorial que resulte d'aplicació. A tal fi, el projecte tècnic de la instal·lació incorporarà un estudi de mobilitat en el qual s'analitze el compliment de tots els criteris establits en la normativa sectorial i les solucions oferides per a facilitar l'accés al públic en general (Llei 1/1998, de 5 de maig, d'Accessibilitat i Supressió de Barreres Arquitectòniques, Urbanístiques i de la Comunicació (DOGV 3237, 07.05.1998), i Decret 39/2004, de 5 de març, del Consell de la Generalitat, pel qual es desenvolupa la Llei 1/1998, de 5 de maig (DOGV 4709, 10.03.2004)).  
  
10. Residus admissibles  
En qualsevol dels tipus d'ecoparc, s'admetran els residus domèstics i assimilables que es relacionen a continuació, segons la codificació establida en la Llista Europea de Residus (Codi de la Llista Europea de Residus, d'acord amb la Decisió 2014/955/UE de la Comissió, de 18 de desembre de 2014, per la qual es modifica la Decisió 2000/532/CE, sobre la llista de residus, de conformitat amb la Directiva 2008/98/CE, del Parlament Europeu i del Consell):  
  
CAPÍTOL 15 RESIDUS D'ENVASOS (inclosos els residus d'envasos de la recollida selectiva municipal); ABSORBENTS, DRAPS DE NETEJA.  
150101 Envasos de paper i cartó  
150102 Envasos de plàstic  
150103 Envasos de fusta  
150104 Envasos metàl·lics  
150105 Envasos compostos  
150106 Envasos mesclats  
150107 Envasos de vidre  
150109 Envasos tèxtils  
150110\* Envasos que contenen restes de substàncies perilloses o estan contaminats per elles  
150111\* Envasos metàl·lics, inclosos els recipients a pressió buits, que contenen una matriu sòlida i porosa perillosa  
150202\* Absorbents, materials de filtració (inclosos els filtres d'oli no especificats en una altra categoria), draps de neteja i robes protectores contaminades per substàncies perilloses.  
150203 Absorbents, materials de filtració, draps de neteja i robes protectores diferents dels especificats en el codi 15 02 02  
  
CAPÍTOL 20 RESIDUS MUNICIPALS (residus domèstics i residus assimilables procedents dels comerços, indústries i institucions), incloses les fraccions recollides selectivament.  
200101 Paper i cartó  
200102 Vidre  
200110 Roba  
200111 Teixits  
200113\* Dissolvents  
200114\* Àcids  
200115\* Àlcalis  
200117\* Productes fotoquímics  
200119\* Plaguicides  
200121\* Tubs fluorescents i altres residus que contenen mercuri  
  
200123\* Equips rebutjats que contenen clorofluorocarburs  
200125 Olis i greixos comestibles  
200126\* Olis i grasses diferents dels especificats en el codi 20 01 25  
200127\* Pintures, tintes, adhesius i resines que contenen substàncies perilloses  
200128 Pintures, tintes, adhesius i resines diferents dels especificats en el codi 200127  
200129\* Detergents que contenen substàncies perilloses  
200130 Detergents diferents dels especificats en el codi 200129  
  
200133\* Bateries i acumuladors especificats en els codis 16 06 01, 16 06 02 o 16 06 03 i bateries i acumuladors sense classificar que contenen aqueixes bateries  
200134 Bateries i acumuladors diferents dels especificats en el codi 20 01 33  
200135\* Equips elèctrics i electrònics rebutjats, diferents dels especificats en els codis 20 01 21 i 20 01 23, que contenen components perillosos  
200136 Equips elèctrics i electrònics rebutjats diferents dels especificats en els codis 20 01 21, 20 01 23 i 20 01 35  
200137\* Fusta que conté substàncies perilloses  
200138 Fusta diferent de l'especificada en el codi 20 01 37  
200139 Plàstics  
200140 Metalls  
200201 Residus biodegradables de parcs i jardins  
200202 Terra i pedres  
200307 Residus voluminosos  
  
ALTRES RESIDUS ADMISSIBLES  
170107 Mescles de formigó, rajoles, teules i materials ceràmics diferents de les especificades en el codi 170106  
170904 Residus mesclats de la construcció i demolició diferents dels especificats en els codis 170901,170902 i 170903.  
170903\* Altres residus de construcció i demolició (inclosos els residus mesclats) que contenen substàncies perilloses.  
(Únicament fa referència als residus i enderrocs provinents d'obres menors de la construcció i reparació domiciliària)  
080399 Altres residus de la distribució i utilització de tintes d'impressió  
(Inclou cartutxos de tòner i d'impressió usats)  
090107 Pel·lícules i paper fotogràfic que contenen plata o compostos de plata.  
(Inclou les radiografies d'origen domiciliari)  
160103 Pneumàtics al final de la seua vida útil  
(els provinents de domicilis particulars)  
  
  
11. Residus admissibles en funció del seu origen  
Seran admissibles en l'ecoparc els residus domèstics i assimilables, considerant-se com a tals, d'acord amb l'article 3.b de la Llei 22/2011, de 28 de juliol, de residus i sòls contaminats, els generats en les llars com a conseqüència de les activitats domèstiques. Es consideraren també residus domèstics els similars als anteriors generats en serveis i indústries.  
S'inclouen també en aquesta categoria els residus que es generen en les llars d'aparells elèctrics i electrònics, roba, piles, acumuladors, mobles i estris així com els residus i enderrocs provinents d'obres menors de construcció i reparació domiciliària.  
A aquest efecte, en la mesura en què es generen en domicilis, comerços, oficines i/o serveis, els residus derivats d'activitats de manteniment (per exemple; manteniment d'instal·lacions elèctriques, d'aire condicionat, lampisteria, pintura, i altres reparacions domiciliàries) a tercers efectuades en aquests llocs tindran la consideració de residus domèstics i assimilables, podent el titular de l'activitat de manteniment depositar-los en l'ecoparc, sempre que s'acompanye document fefaent que acredite l'operació de manteniment efectuada.  
  
Quan la procedència del residu siga diferent de la de domicilis particulars, l'Ajuntament podrà establir limitacions de quantitats a depositar i/o periodicitat en la realització dels lliuraments a l'ecoparc. Així mateix, es podran establir taxes o preus públics a pagar per les empreses que facen ús de les instal·lacions públiques per al depòsit de residus domèstics o assimilables. Tot això sense perjudici de la facultat de gestionar-los per si mateixos o entregar-los a gestors autoritzats, de conformitat amb allò previst en l'article 17 de la Llei 22/2011, de residus i sòls contaminats.  
  
12. Residus no admissibles  
En cap cas, no seran admissibles en l'ecoparc els residus següents:  
  
a) Residus provinents de la recollida selectiva de matèria orgànica.  
b) Residus sanitaris.  
c) Residus radioactius.  
d) Residus generats per les activitats mineres o extractives.  
e) Vehicles fora d'ús  
f) Materials explosius (de pirotècnia, airbags, etc.).  
g) Residus mesclats.  
  
13. Normes d'ús i gestió de l'ecoparc  
Tots els ecoparcs han de disposar d'un Reglament Intern d'ús i gestió, en el qual es recullen com a mínim les especificacions següents:  
  
A. El personal de la instal·lació  
Tota instal·lació disposarà d'una persona responsable durant l'horari d'obertura al públic que s'encarregarà del control del seu funcionament, informarà els usuaris i vigilarà que aquests en facen un bon ús, mantindrà un registre diari d'entrades i eixides, organitzarà amb els gestors autoritzats la recollida dels residus, i comunicarà a l'entitat gestora de les incidències que observe.  
Tot el personal de la instal·lació haurà de disposar dels coneixements previs necessaris sobre el seu funcionament, la composició i tipus dels residus admissibles.  
L'Entitat Gestora de la instal·lació proporcionarà als seus treballadors la formació adequada sobre prevenció de riscos laborals.  
B. Horari  
La instal·lació disposarà d'un horari d'obertura al públic adaptat a les necessitats dels usuaris potencials, amb la finalitat de facilitar la seua utilització.  
Es recomana que la instal·lació romanga oberta al públic durant algun dia del cap de setmana i durant la setmana, en horaris compatibles amb l'horari laboral per a facilitar l'afluència d'usuaris.  
Així mateix, es recomana que l'horari d'obertura coincidisca amb les hores de sol per a minimitzar el consum energètic, sempre que la resta de condicionants ho permeten.  
C. Funcionament  
El responsable de la instal·lació supervisarà la quantitat i composició de tots els residus que es pretenguen depositar, amb la finalitat de comprovar que es tracta de residus admissibles. En cas de dubte sobre la procedència o naturalesa del residu, podrà rebutjar-lo, fent-ho constar en el llibre d'incidències.  
Els residus perillosos hauran de ser depositats en els contenidors pertinents, segons les indicacions específiques del personal de la instal·lació. Així mateix, es vetlarà perquè els usuaris depositen la resta de residus en els contenidors adequats. En cap cas es permetrà la retirada de residus per part d'usuaris.  
El personal de la instal·lació controlarà periòdicament l'estat dels contenidors i avisarà els gestors autoritzats corresponents per a la retirada dels residus amb la periodicitat necessària, abans de comprometre la capacitat de l'ecoparc. En cap cas la freqüència de retirada serà superior als 6 mesos per als residus perillosos.  
Es controlarà l'ús eficient de l'energia i l'estalvi hídric en els usos sanitaris, en la neteja de les instal·lacions i en el reg de les zones verdes.  
  
D. Gestió dels residus depositats  
La gestió dels residus depositats inclourà les operacions següents: recepció, classificació, emmagatzematge i lliurament a gestor autoritzat.  
  
En les operacions de gestió posteriors a la recepció del residu es prioritzarà la preparació per a la reutilització a la valorització; i aquesta a l'eliminació, mitjançant depòsit en abocador (Llei 22/2011, de residus i sòls contaminats, Reial-decret 833/1998 pel qual s'aprova el reglament de residus tòxics i perillosos ?modificat pel Reial-decret 952/1997, Reial-decret 110/2015, de 20 de febrer, sobre residus d'aparells elèctrics i electrònics i altra normativa sectorial d'aplicació.)  
  
El transport i la gestió dels residus es realitzaran sempre amb gestors autoritzats per la conselleria competent en medi ambient per als residus de què es tracte (la llista d'empreses inscrites en el Registre de Gestors Autoritzats de Residus de la Comunitat Valenciana pot consultar-se en la pàgina web de la conselleria competent en medi ambient: www.agroambient.gva.es). Les empreses que realitzen la gestió de residus perillosos utilitzaran els documents de control i seguiment establits en la legislació vigent.  
El responsable de la instal·lació portarà un registre diari en el qual es consignen les entrades i eixides de residus, especificant el tipus, quantitat, origen i destinació, així com el núm. del document de control i seguiment de residus perillosos, quan siga necessària la seua utilització.  
Abans de l'1 de març de cada any s'emplenarà una memòria anual, amb el resum de les activitats realitzades l'any anterior, que serà presentada davant la direcció general competent en matèria de residus. En l'Annex es detalla el model de memòria que s'haurà d'emplenar.  
  
E. Consideracions en la manipulació dels residus  
  
Com a norma general, serà l'entitat explotadora de l'ecoparc la que garantirà l'adequada gestió dels residus d'acord amb la legislació vigent.  
La manipulació dels residus depositats en la instal·lació es realitzarà tenint en compte les característiques especials de cadascun. En cap cas es mesclaran entre si residus de diferent composició i s'adoptaran les mesures precises per a evitar vessaments de substàncies potencialment contaminants.  
i. Residus perillosos  
- Els residus perillosos s'emmagatzemaren en una zona especialment dissenyada per a això: estarà pavimentada, ensostrada i ventilada, amb sistemes que permeten la retenció i recollida d'abocaments accidentals.  
- En el cas de residus líquids disposaran de safates o cubetes que garantisquen el confinament i posterior recollida dels possibles vessaments. Així mateix, es comptarà amb l'adequada quantitat d'absorbent no inflamable per a solucionar els possibles vessaments accidentals durant la manipulació dels residus líquids.  
- Els residus perillosos es depositaran convenientment segregats per tipus, envasaments, identificats i etiquetatges conforme a l'indicat en l'article 14 del Reial-Decret 833/1988.  
- Es respectaran les classificacions i el tipus de contenidor per a emmagatzematge dels residus perillosos, segons els criteris dels gestors als quals es destinen.  
- Les bateries s'han de col·locar de manera que no es puga abocar el líquid que contenen i sobre safates que recullen els possibles abocaments accidentals.  
- Per als olis usats d'automoció es prendran les precaucions necessàries per a evitar abocaments, sobretot en el traspàs de recipients. S'avisarà els usuaris dels riscos i la prohibició de mesclar olis de naturaleses diferents (els de motor amb els alimentaris, per exemple).   
   
- Per als residus de dissolvents, pintures o vernissos, el responsable de la instal·lació avisarà els usuaris de la prohibició de mesclar aquests residus amb uns altres de diferents característiques, i recomanarà que es depositen tancats i en el seu envàs original, amb la finalitat de facilitar la seua identificació i així poder garantir-ne la correcta gestió.  
- Pel mateix motiu s'hauran de separar les piles botó de la resta de piles, depositant-se en contenidors clarament diferenciats.  
  
ii. Residus d'Aparells Elèctrics i Electrònics (RAEE)  
- El Reial-Decret 110/2015, de 20 de febrer, sobre residus d'aparells elèctrics i electrònics, obliga les entitats locals a establir els sistemes que facen possible la recollida separada de, almenys gratuïtament per a l'usuari, dels RAEE domèstics.  
- Les condicions d'emmagatzematge en els ecoparcs hauran de contemplar el que s'estableix en l'Annex VIII.1 del RD 110/2015 per a les instal·lacions de recollida d'entitats locals.  
- Pel fet que alguns aparells elèctrics i electrònics poden presentar en la seua constitució components perillosos, s'emmagatzemaran obligatòriament en zones cobertes i sobre superfícies impermeables, dotats de sistemes per a la recollida de possibles vessaments.  
- Les Entitats Locals inclouran en les instal·lacions de recollida espais habilitats per als RAEE que puguen ser destinats a la preparació per a la reutilització.  
- En el cas de RAEE contenint gasos fluorocarbonats (CFC, HCFC i HFC o hidrocarburs gasosos, HC): Frigorífics, congeladors, equips d'aire condicionat, etc., ha d'evitar-se el trencament del circuit de refrigeració de l'aparell (que és exterior i té forma de reixeta) per a evitar la fuita del gas confinat i l'oli.  
- En el cas de RAEE contenint tubs de raigs catòdics (TRC) com televisors, monitors, etc., és important evitar el trencament dels tubs de raigs catòdics, perquè contenen components perillosos, com plom i sulfurs de cadmi i zinc. Es recomana la utilització de gàbies específiques per a pantalles.  
- Els llums fluorescents, els llums de baix consum, les làmpades LED de la categoria 3 del Reial-Decret 110/2015, sobre residus d'aparells elèctrics i electrònics hauran d'emmagatzemar-se en un únic contenidor.  
- Les lluminàries compactes amb llums fluorescents o de baix consum, els mòbils i els equips de telecomunicacions hauran d'emmagatzemar-se en contenidors específics per a cada tipus de residu i d'acord amb les especificacions tècniques d'aquests contenidors incloses en el RD de RAEE.  
  
iii. Pneumàtics  
- Per a la recepció i emmagatzematge de pneumàtics usats s'estarà al que es disposa en la normativa vigent en la matèria. En l'actualitat s'estarà al que es disposa en el Reial-Decret 1.619/2005, de 30 de desembre, sobre la gestió de pneumàtics fora d'ús.  
- En l'ecoparc sols es podran acceptar pneumàtics provinents dels domicilis particulars i en cap cas els generats com a conseqüència d'activitats econòmiques.  
- En aquest sentit, i amb l'objectiu de previndre el frau i assumir la responsabilitat de la recollida i correcta gestió dels NFU depositats pels particulars, els Consorcis de residus i ens municipal o supramunicipals de gestió dels ecoparcs, podran subscriure acords amb els SCRAP de NFU per a delimitar del total de NFU depositats, aquells que es troben dins del seu àmbit de responsabilitat d'acord amb les obligacions que li imposa la normativa aplicable.  
  
- S'entendrà per pneumàtic únicament la coberta de cautxú, havent-se de depositar la llanda metàl·lica en el contenidor destinat als residus metàl·lics.  
- L'emmagatzematge dels pneumàtics es realitzarà tenint en compte les normes de seguretat establides en la normativa de protecció d'incendis vigent, amb la finalitat d'evitar el risc d'incendi i la seua propagació.  
  
F. Neteja i manteniment de les instal·lacions  
Les instal·lacions han de presentar en tot moment un adequat estat de neteja i manteniment. Les operacions de neteja inclouran les mateixes instal·lacions i la maquinària amb els seus equips, els accessos des de l'exterior i l'entorn més immediat.  
Les instal·lacions i la seua maquinària han d'estar en perfecte estat de manteniment amb la finalitat de minimitzar la generació d'olors, fums i sorolls que puguen suposar molèsties per als usuaris i els confrontants. Així mateix, s'adoptaran les mesures oportunes per a evitar que les aigües pluvials s'acumulen a l'interior dels contenidors o puguen afectar els residus reutilitzables depositats.  
Les instal·lacions estaran degudament equipades amb les mesures contra incendis exigides per la normativa en vigor. I estarà absolutament prohibit fumar en les zones d'emmagatzematge de productes inflamables.  
G. Taxes administratives per prestació del servei  
  
Per als residus procedents d'oficines, comerços i serveis es podrà reportar la taxa administrativa corresponent en funció de l'activitat d'origen, de les unitats o magnituds depositades i del residu de què es tracte. Aquestes taxes seran establides pel titular de la instal·lació a través de l'ordenança fiscal corresponent.  
Per al cas de residus admissibles diferents dels de procedència domiciliària, es reportarà en tot cas la taxa administrativa corresponent en funció de les unitats o magnituds depositades del residu de què es tracte. En aquest cas, la quantia de la taxa o preus públics a pagar per les empreses que facen ús de les instal·lacions públiques per al depòsit de residus domèstics o assimilables no podrà ser deficitària i haurà d'assegurar el cost de les operacions de gestió.  
La informació relativa a les taxes que han de ser abonades, així com de l'ordenança fiscal que les aprova haurà de figurar en lloc visible a l'entrada de l'ecoparc.  
H. Activitats de sensibilització i educació ambiental  
Les entitats locals realitzaran actuacions de sensibilització i difusió ambiental per a donar a conèixer als ciutadans l'existència i els beneficis de l'ecoparc. S'organitzaran periòdicament col·loquis i jornades divulgatives en els col·legis i instituts, així com amb les associacions de veïns i de comerciants de la localitat. Es col·locaran cartells per la població i es farà ús dels mitjans de comunicació locals amb aquesta fi.  
  
Les instal·lacions es podran utilitzar per a activitats educatives relacionades amb la temàtica ambiental. Per a això es dissenyarà un programa d'activitats educatives que resulte atractiu per a tots els estrats de població. Serà convenient establir col·laboracions periòdiques amb les escoles, instituts i associacions socials municipals.  
I. Control de la gestió de l'ecoparc  
El personal de la instal·lació portarà un registre informatitzat en el qual es farà constar:  
- L'ús de les instal·lacions per part dels usuaris. El responsable de la instal·lació emplenarà per a cada dia una fitxa d'entrada en la qual conste la data; la composició dels residus depositats i la quantitat de cadascun d'ells.  
- Els incidents i reclamacions que s'hagen produït. El responsable de la instal·lació documentarà aquestes circumstàncies en una fitxa explicativa, sense perjudici que s'emplenen els fulls de reclamacions exigits per la normativa reguladora de consum.  
- La gestió dels residus depositats. El responsable de la instal·lació emplenarà una fitxa d'eixida en cadascuna dels lliuraments de residus als gestors autoritzats en la qual constarà la data; tipus i quantitat de residus entregats; dades de l'empresa transportista i del vehicle utilitzat, així com de l'empresa gestora; i manera de gestió que s'aplicarà a cada residu.  
- La gestió econòmica de la instal·lació. L'Entitat Gestora documentarà tots els ingressos i despeses conforme a les normes de comptabilitat i mensualment emplenarà una fitxa de gestió econòmica a manera de resum que serà remesa a l'entitat local titular de la instal·lació.  
  
- Les labors de neteja i manteniment de la instal·lació i de la maquinària. El personal encarregat haurà d'emplenar una fitxa de neteja i manteniment en la qual s'indicarà les dades del treballador, dia i la labor realitzada.  
  
14. ANNEX  
MEMÒRIA ANUAL DE GESTIÓ DE RESIDUS DOMÈSTICS I ASSIMILABLES EN ELS ECOPARCS  
  
MEMÒRIA ANUAL DE GESTORS DE RESIDUS DOMÈSTICS I ASSIMILABLES  
  
  
ECOPARC MUNICIPI:  
  
  
ANY NIF NÚM. GESTOR DE RESIDUS  
 /CV   
  
  
Titular de la instal·lació:  
(Ajuntament, Consorci...)  
Persona de contacte:  
Telèfon de contacte:  
  
  
Titular de l'activitat (adjudicatari, empresa explotadora...)   
de l'explotació:  
  
Persona de contacte:  
Telèfon de contacte:



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 8536, del 26-04-2019 (2019/4208)

DECRETO 55/2019, de 5 de abril, del Consell, por el que se aprueba la revisión del Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**VIGENTE**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/d/2019/04/05/55/dof/spa/html**

### Datos del documento

Número DOGV
:   8536

Fecha DOGV
:   26-04-2019

Sección del DOGV
:   I. DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   2019/4208

CVE


Fecha del documento
:   05-04-2019

Organismo emisor
:   Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural

Tipo de documento
:   Decreto

Análisis jurídico

 Descriptores 

:   * [Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))
    * [programa de actuación](javascript:void(0))
    * [gestión de residuos](javascript:void(0))
    * [eliminación de residuos](javascript:void(0))
    * [almacenamiento de residuos](javascript:void(0))
    * [protección del medio ambiente](javascript:void(0))
    * [ordenanza](javascript:void(0))
    * [residuo](javascript:void(0))

DECRETO 55/2019, de 5 de abril, del Consell, por el que se aprueba la revisión del Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana. [2019/4208]  
PREÁMBULO  
  
El artículo 45 de la Constitución Española establece un mandato global de protección del medio ambiente, conforme al cual los poderes públicos han de velar por la utilización racional de todos los recursos naturales, con el fin de proteger y mejorar la calidad de vida y defender y restaurar el medio ambiente, apoyándose en la indispensable solidaridad colectiva.  
De acuerdo con el artículo 50.6 del Estatut d- Autonomía de la Comunitat Valenciana, aprobado por la Ley orgánica 5/1982, de 1 de julio, corresponde a la Generalitat el desarrollo legislativo y la ejecución de la normativa básica en materia de medio ambiente, sin perjuicio de las facultades de la Generalitat para establecer normas adicionales de protección. Asimismo, en materia de ordenación del territorio, el artículo 49.1.9 del Estatut d- Autonomía atribuye a la Generalitat la competencia exclusiva.  
En este marco normativo, la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana, de conformidad con la normativa básica estatal, concreta las competencias que ostenta la Generalitat, tanto sobre el régimen jurídico de la producción y gestión de los residuos, como en lo relativo a la coordinación mediante los diferentes planes autonómicos de residuos de todas las actuaciones que se desarrollen en esta materia, partiendo del principio general de coordinación de competencias entre la Generalitat y las administraciones locales valencianas en orden a realizar una planificación concertada y eficaz.  
La ley dedica su título II a la planificación, ordenando que las actividades de gestión de residuos, tanto públicas como privadas, se ejecuten conforme a los planes de residuos aprobados por las administraciones públicas competentes. La planificación de la gestión de los residuos por la Generalitat persigue la coordinación entre las diferentes administraciones públicas con competencias en este ámbito, para lograr, entre otros objetivos, la determinación y distribución en el territorio del conjunto de instalaciones de gestión necesarias para garantizar los principios de autosuficiencia y proximidad en la gestión de residuos generados en la Comunitat Valenciana.  
Como exponente de los instrumentos de planificación contemplados en la citada ley, el Plan integral de residuos se erige en el instrumento director y coordinador de todas las actuaciones que se realicen en la Comunitat Valenciana en materia de gestión de residuos.  
Así, la Comunitat Valenciana cuenta desde 1997 con un Plan integral de residuos (en adelante PIR97), aprobado por Decreto 317/1997, de 24 de diciembre, del Consell y modificado por el Decreto 32/1999, de 2 de marzo, del Consell, que ha venido a establecer las pautas y criterios a seguir con el objetivo de lograr una gestión integral y coordinada de los residuos, y que se ha materializado principalmente en la aprobación de los distintos planes zonales previstos.  
Asimismo, fue aprobado un nuevo Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana, por Decreto 81/2013, de 21 de junio, del Consell, publicado en el DOGV el 26 de junio de 2.013 (PIRCV).   
A raíz de diversas sentencias del TSJCV, relativas a la indefensión generada por la redacción del artículo 17 del PIR-CV2013, así como otras relacionadas con las reservas de suelo para infraestructuras de gestión de residuos, se hace necesaria la revisión del mencionado Plan.  
Las diversas cuestiones asociadas a su ejecución, la necesaria adaptación al marco europeo derivado fundamentalmente de la Directiva 2006/12/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 5 de abril de 2006, relativa a los residuos y la Directiva 2008/98/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de noviembre de 2008, sobre los residuos por la que se derogan determinadas Directivas, entre ellas la Directiva 2006/12/CE, requieren la reformulación o revisión del mencionado Plan, en adelante, el presente PIRCVA. Igualmente la nueva modificación de la Directiva Marco de Residuos, Directiva 2018/851, así como las modificaciones de las Directivas de Envases y residuos de envases, Directiva 2018/852, así como la modificación de la Directiva de Vertido, Directiva 2018/850, publicadas en el DOUE el 14/06/2018. Igualmente, la Directiva 849/2018 de Residuos de Aparatos Eléctricos y Electrónicos (en adelante RAEES), de Vehículos Fuera de Uso (en adelante VFU) y Pilas y acumuladores y sus residuos.  
Igualmente, el nuevo Plan Estatal Marco de Gestión Residuos 2016-2022 (en adelante PEMAR), aprobado por Acuerdo del Consejo de Ministros de 6 de noviembre de 2015, publicado en el BOE el 12 de diciembre de 2.015, obliga a la revisión del PIR-CV, para adecuarlo al mismo.  
La modificación y adaptación del Plan integral de residuos de la Comunitat, se ajusta a la normativa nacional de gestión de residuos que le aplica, Ley 22/2011 de residuos y suelos contaminados y Plan Estatal Marco de Residuos 2016-2022.  
Partiendo de ello, el nuevo PIRCVA redefine, revisa y actualiza los objetivos y acciones que se han considerado necesarios para su adaptación a una situación en continua evolución, constituyendo la estrategia a seguir en materia de residuos en la Comunitat Valenciana.  
Dicha estrategia se enmarca en los principios establecidos en el Sexto Programa de Acción de la Comunidad Europea en Materia de Medio Ambiente (Decisión nº 1600/2002/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 22 de julio de 2002, DOUE 10/09/2002), que exhorta a que se desarrolle o revise la legislación sobre residuos, lo que incluye la distinción entre residuos y no residuos y el desarrollo de medidas de prevención y gestión de residuos, así como en la tendencia marcada por la Directiva 2008/98/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de noviembre de 2008, sobre los residuos y por la que se derogan determinadas Directivas (DOUE 22/11/2008), así como la nueva modificación de la Directiva Marco de Residuos, Directiva 2018/851, conforme a la cual la reciente política en materia de residuos debe tener también por objeto reducir el uso de recursos y favorecer la aplicación práctica de la jerarquía de residuos.  
De acuerdo con la citada Directiva 2008/98/CE y Directiva 2018/851, los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo establecido en las mismas.  
A partir del 12 de diciembre de 2010 quedan derogadas la Directiva 75/439/CEE, del Consejo, de 16 de junio de 1975, relativa a la gestión de aceites usados, la Directiva 91/689/CEE del Consejo, de 12 de diciembre de 1991, relativa a los residuos peligrosos y la Directiva 2006/12/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 5 de abril de 2006, relativa a los residuos. Hasta dicha fecha continúan, por tanto, aplicándose dichas Directivas, con las modificaciones efectuadas por la nueva Directiva 2008/98/CE, así como las recientes modificaciones de la Directiva 2018/851 marco de residuos.  
El escenario previsto en el PIRCVA, abarcando el período 2019-2022, permitirá la formulación por la Generalitat de programas de prevención de residuos, mediante el análisis de los datos relativos a dicho período a través de los objetivos, medidas e indicadores contempladas en el PIRCVA .  
La presente modificación del Plan, se basa en una transición hacia un nuevo modelo de gestión de residuos, de acuerdo con las opciones de gestión jerárquicamente prevalentes según las Directivas Europeas (prevención en la generación, reducción en origen, preparación para la reutilización, reciclado de calidad). De este modo, la presente modificación pretende servir de base para una nueva planificación autonómica de residuos completamente basada en los principios de la economía circular, según el paquete de economía circular aprobado por la UE a través de las Directivas 2018/849, 2018/850, 2018/851 y 2018/852 de 30 de mayo de 2018.  
Adicionalmente, el Plan respeta la autonomía local en materia de gestión de residuos, de acuerdo con la Ley 7/1985, de 2 de abril, reguladora de las bases del régimen local, así como la Ley 10/2010, de 9 de julio, de ordenación y gestión de la Función Pública Valenciana, sin menoscabo de las fórmulas de gestión locales asociativas, previstas en estas normas, a través de los Consorcios y entes locales competentes para la valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables consolidados y operativos en la Comunitat Valenciana.  
En el Documento de información del presente Plan se presenta un diagnóstico de cada flujo de residuos, que justifica adicionalmente la presente modificación, para mejorar los rendimientos de recuperación del sistema global de gestión de residuos actuales.  
Desde un punto de vista estructural, el artículo 26 de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana exige que el Plan integral de residuos contenga, como mínimo, una serie de documentos.  
Entre ellos, la Ley 10/2000 exige un documento de ordenación normativo y vinculante, materializado en el presente documento, y en el que se establecen las disposiciones de carácter general y de naturaleza reglamentaria que han de regir las actuaciones públicas o privadas en materia de residuos.  
En cuanto a su contenido, el PIRCVA está integrado por los siguientes documentos mínimos establecidos en el artículo 26 de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de la Generalitat, de residuos de la Comunitat Valenciana:  
Una memoria de información, justificación, documento de ordenación no vinculante.  
Un documento de ordenación normativo y vinculante.  
Además, se incluyen en el PIRCV:  
Un documento de síntesis, que contiene de forma resumida las mejoras realizadas en el presente procedimiento de modificación y adaptación, para general conocimiento.  
Adicionalmente, los siguientes anexos:  
Anexo 1.1. Norma técnica reguladora de la implantación y funcionamiento de los ecoparques.  
Anexo 1.2. Modelo de ordenanza reguladora del uso y funcionamiento del ecoparque.  
Anexo 1.3. Guía para la Implantación de recogida separada de biorresiduos.  
Anexo 2. Sistema de indicadores de la implementación del PIRCV.  
Anexo 3. Estimación de las necesidades de empleo.  
Anexo 4. Programa de divulgación e información ciudadanas.  
Anexo 5. Programa de prevención. Incluye la Orden de Prevención de residuos y la Orden de compostaje doméstico y comunitario.  
Anexo 6. Estimación de la carga de población.  
Anexo 7. Modelo ordenanza fiscal recogidas selectivas.  
Anexo 8. Modelo Normas funcionamiento Consell Participació Ciutadana.  
Anexo 9. Modelo pliego de cláusulas administrativas particulares para recogidas selectivas.  
En el ámbito material, el Plan integral de residuos se aplica a todas las tipologías de residuos, vertebrándose en tres grupos que responden a los principales orígenes de dichos residuos: residuos domésticos y asimilables, residuos industriales, y residuos específicos, grupo este último que aglutina aquellos residuos que, por su origen características especiales o legislación particular, merecen un tratamiento y análisis diferenciado.  
Adicionalmente, la presente modificación y adaptación del Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana (PIRCVA), pretende ser un mecanismo de implementación en la Comunitat, del acuerdo de 25 de Septiembre de 2015 de la ONU de los Objetivos de Desarrollo Sostenible (en adelante ODS). Entre otros, el objetivo 11 «Lograr que las ciudades y los asentamientos humanos sean inclusivos, resilientes y sostenibles», el 12 «Garantizar modelos de consumo y producción sostenibles» o el 13 «Adoptar medidas urgentes para combatir el cambio Climático y sus efectos».  
Desde el punto de vista procedimental, al igual que el PIR97, el PIRCVA tiene la naturaleza de plan de acción territorial de carácter sectorial, de conformidad con el artículo 27 de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de la Generalitat, de Residuos de la Comunitat Valenciana, aplicándose a su procedimiento de aprobación y modificación lo establecido en la normativa actualmente vigente en materia de ordenación territorial.  
En este sentido, Ley 5/2014, de 25 de julio, de ordenación del territorio, urbanismo y paisaje de la Comunitat Valenciana (LOTUP), o norma que la sustituya, prevé la elaboración de planes de acción territorial de carácter sectorial cuyos objetivos y estrategias estén vinculados a uno o varios sectores de la acción pública.  
Conforme a su artículo 16 «Los planes de acción territorial son instrumentos de ordenación territorial que desarrollan, en ámbitos territoriales concretos o en ámbitos sectoriales específicos, los objetivos, principios y criterios de la Estrategia Territorial de la Comunitat Valenciana. Su ámbito puede comprender, en todo o en parte, varios términos municipales. Los planes de acción territorial serán de carácter sectorial o integrado, en función de que sus objetivos y estrategias estén vinculados a uno o varios sectores de la acción pública. ».  
La Estrategia Territorial de la Comunitat Valenciana, aprobada mediante el Decreto 1/2011, de 13 de enero, del Consell, define las infraestructuras de gestión de residuos como parte integrante, entre otras, del sistema de infraestructuras básicas (directriz 127), define los principios directores en este sentido (directriz 128) y establece los criterios para la integración paisajística y territorial de las infraestructuras de residuos (directriz 132).  
Asimismo, el PIRCVA, en cuanto documento de planificación, ha seguido el procedimiento de evaluación ambiental estratégica establecido por la Ley 21/2013, de 9 de diciembre, de evaluación ambiental, habiéndose cumplido igualmente las disposiciones de la Ley 27/2006, de 18 de julio, por la que se regulan los derechos de acceso a la información, de participación pública y de acceso a la justicia en materia de medio ambiente, y de la Ley 2/2015, de 2 de abril, de transparencia, buen gobierno y participación ciudadana de la Comunitat Valenciana.  
De acuerdo con la normativa citada, en la elaboración del proyecto de PIRCVA se ha dado una amplia participación ciudadana e institucional.  
En concreto, en el procedimiento para la aprobación de la presente modificación y adaptación del PIRCV se han efectuado los siguientes trámites esenciales:  
1. Consulta pública previa.  
2. Elaboración de la versión preliminar del Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana.  
3. Acuerdo del Pleno de Consell de declaración de urgencia en la tramitación.  
4. Acuerdo de inicio del procedimiento de tramitación.  
5. Consulta previa a las administraciones públicas y al público interesado y redacción del documento de referencia.  
6. Informe ambiental y territorial Estratégico.  
7. Mesas de trabajo en el seno del Consejo Asesor y de Participación del Medio Ambiente (en adelante CAPMA), a través de un grupo de trabajo específico durante dos meses, donde entre otros, se encontraban de forma voluntaria la confederación empresarial de la Comunitat Valenciana (en adelante CEV), la Federación Valenciana de Municipios y Provincias y diversos integrantes del CAPMA, donde los miembros han manifestado y aportado cuanto han estimado oportuno.  
8. Información pública por el plazo de 45 días hábiles.  
9. Trámite de audiencia y alegaciones.  
10. Revisión e incorporación de alegaciones a la versión definitiva del plan.  
Asimismo, el plan se ha sometido a consulta y audiencia, para la emisión de informe, a la Federación Valenciana de Municipios y Provincias. Igualmente, de conformidad con el artículo 4.1 a) de la Ley 1/2014, de 28 de febrero, de la Generalitat, del Consell Econòmic i Social de la Comunitat Valenciana, se ha solicitado el correspondiente dictamen sobre el proyecto de Decreto al Consell Econòmic i Social de la Comunitat Valenciana.  
Adicionalmente, se ha sometido a informe del Consell Valencià de Cultura y a consulta con agentes clave, así como a dictamen preceptivo del Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana, conforme al artículo 10.4 de la Ley 10/1994, de 19 de diciembre, de la Generalitat, de creación de este órgano consultivo y el Decreto 37/2019, de 15 de marzo, del Consell, por el que se aprueba el Reglamento del Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana  
Concluido el proceso de tramitación, es competencia del Consell la aprobación definitiva de la modificación y adaptación del PIRCVA, de conformidad con lo establecido en el artículo 27.2 de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de la Generalitat, de Residuos de la Comunitat Valenciana, y de acuerdo con la Ley 5/2014, de 25 de julio, de ordenación del territorio, urbanismo y paisaje de la Comunitat Valenciana (LOTUP), aprobación que se efectúa mediante el presente Decreto.  
En relación con los documentos que conforman el PIRCVA, la naturaleza reglamentaria del documento de ordenación normativo y vinculante exige tanto su aprobación por Decreto del Consell, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 33 de la Ley 5/1983, de 30 de diciembre, del Consell, como su correspondiente publicación, según el artículo 35 de la citada Ley, incluyéndose como anexo en el presente decreto.  
Se incluyen igualmente en el presente decreto los anexos al mencionado documento de ordenación normativo y vinculante, relativos a la norma técnica reguladora de la implantación y funcionamiento de los ecoparques, en la medida que, aunque de carácter fundamentalmente técnico, tiene carácter vinculante.  
En virtud de cuanto antecede, cumplidos los trámites procedimentales, a propuesta de la Consellera de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural, conforme con el Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana y previa deliberación del Consell, en la reunión del día 5 de abril de 2019,   
  
  
DECRETO  
  
Artículo único. Aprobación definitiva de la modificación y adaptación Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana (PIRCV)  
1. Se aprueba definitivamente la revisión y actualización del Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana (PIRCVA), en cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 27 de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de la Generalitat, de Residuos de la Comunitat Valenciana, y en la Ley 5/2014, de 25 de julio, de la Generalitat, de Ordenación del Territorio, Urbanismo y Paisaje, así como en la Ley 1/2019, de 5 de febrero, de la Generalitat que la modifica, para los planes de acción territorial de carácter sectorial.  
2. Forma parte del Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana (PIRCVA) el documento de ordenación normativo y vinculante recogido como anexo en este decreto. Se incorporan, asimismo, en este decreto los anexos 1.1 del referido documento de ordenación normativo y vinculante:  
a) Anexo 1.1. Norma técnica reguladora de la implantación y funcionamiento de los ecoparques.  
3. Los restantes documentos que comprende el Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana (PIRCVA) estarán disponibles para su consulta en la página web de la Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural o Conselleria con competencias en medio ambiente que la sustituya durante la vigencia del presente plan.  
  
  
DISPOSICIÓN ADICIONAL  
  
Única. No incremento del gasto público.  
La implementación y posterior desarrollo de este decreto no implicará aumento del gasto público para la Generalitat más allá de las obligaciones que se establezcan en los correspondientes presupuestos anuales de la Generalitat, y, en todo caso, deberá ser atendido con los medios personales y materiales de la conselleria competente en materia de medio ambiente.  
  
  
DISPOSICIÓN DEROGATORIA  
  
Única. Derogación normativa  
Quedan derogados los artículos 1 a 28, así como las disposiciones adicionales primera y segunda, las disposiciones transitorias primera a cuarta y la disposición final única, así como los anexos 1.1, 1.2, 2, 3, 4, 5, 6, 7, del Decreto 81/2013 del Consell, de 21 de junio, por el que se aprobó el Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana   
  
  
DISPOSICIÓN FINAL  
  
Primera. Habilitación  
Se faculta a la persona titular de la conselleria con competencias en materia de medio ambiente para desarrollar y completar mediante Orden las disposiciones contenidas en el presente documento normativo y vinculante, en particular en lo relativo a requisitos de carácter técnico de instalaciones, modelos de documentos a cumplimentar, normas tendentes a la simplificación y eficacia administrativa, contenido mínimo adicional de planes locales de residuos y otra documentación a presentar por productores y gestores de residuos.  
  
Segunda. Entrada en vigor  
El Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana (PIRCVA) entrará en vigor el día siguiente al de la publicación de este decreto en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, con transcripción de sus determinaciones normativas.  
  
València, 5 de abril de 2019  
  
El president de la Generalitat,  
XIMO PUIG I FERRER  
  
  
La consellera de Agricultura, Medi Ambient,   
Canvi Climàtic i Desarrollo Rural  
ELENA CEBRIÁN CALVO  
  
  
  
ANEXO  
Documento de ordenación normativo y vinculante   
de la modificación y adaptación del Plan integral de residuos   
de la Comunitat Valenciana (PIRCVA)  
  
Índice  
Capítulo I. Disposiciones generales  
Artículo 1. Objeto y ámbito  
Artículo 2. Naturaleza  
Artículo 3. Efectos  
Artículo 4. Vigencia  
Artículo 5. Ámbito material  
Artículo 6. Principios básicos en la gestión de los residuos  
Artículo 7. Jerarquía de las opciones de gestión de residuos  
Artículo 8. Delimitación del concepto de residuo  
Artículo 9. Incorporación de requisitos y criterios medioambientales a incluir en los pliegos de cláusulas administrativas que rijan los contratos de la administración de la Generalitat  
Artículo 10. Recogida y almacenamiento como actividad de gestión  
Artículo 11. Memorias anuales de gestores de residuos no peligrosos de la Comunitat valenciana  
Capítulo II. Disposiciones relativas a residuos domésticos y asimilables  
Artículo 12. Determinaciones urbanísticas para las instalaciones de gestión  
Artículo 13. Establecimiento de zonas de influencia  
Artículo 14. Planes locales de gestión de residuos domésticos y asimilables  
Artículo 15. Consejo de participación ciudadana  
Artículo 16. Adscripción de municipios a otros planes zonales. Situaciones de gestión transitorias. Revisión de la nomenclatura de planes zonales y áreas de gestión.  
Artículo 17. Instalaciones de valorización de residuos domésticos y asimilables  
Artículo 18. Comisión de coordinación de consorcios  
Artículo 19. Sistema impositivo específico para la gestión de residuos domésticos y asimilables  
Artículo 20. Ecoparques  
Artículo 21. Biorresiduos  
Artículo 22. Objetivos de reciclado para diversas tipologías de residuos  
Artículo 23. Restauración de lugares históricamente degradados por el vertido de residuos.  
Artículo 24. Responsabilidad ampliada del productor en materia de residuos y otros mecanismos de gestión que garanticen la reducción de residuos en vertedero  
Capítulo III. Disposiciones relativas a residuos industriales  
Artículo 25. Instalaciones de gestión de residuos industriales  
Artículo 26. Centros de transferencia en polígonos industriales  
Artículo 27. Planes de prevención y reducción de residuos  
Artículo 28. Mejora en la gestión de residuos industriales  
Capítulo IV. Disposiciones relativas a residuos específicos  
Artículo 29. Residuos de construcción y demolición  
Artículo 30. Vehículos al final de su vida útil  
  
Artículo 31. Aceites industriales usados  
Artículo 32. Residuos sanitarios  
Artículo 33. PCB's y PCT's  
Artículo 34. Traslados de residuos fuera de la Comunitat Valenciana  
Artículo 35. Programa de gestión de eliminación de residuos en vertedero  
Artículo 36. Modelo de ordenanza reguladora de los ecoparques  
Artículo 37. Medios técnicos  
Artículo 38. Régimen de los Planes Zonales de gestión de residuos domésticos y asimilables que no han desarrollado instalaciones propias de valorización y eliminación de residuos  
Artículo 39.Instalaciones de titularidad privada existentes  
Artículo 40. Plazo de adaptación de las instalaciones existentes para la gestión de residuos domésticos y asimilables, así como de los Planes Zonales y de los Proyectos de gestión aprobados  
Artículo 41. Adaptación de los planeamientos urbanísticos en revisión  
Artículo 42. Vigencia normativa  
Artículo 43. Fomento de las recogidas selectivas de biorresiduos y nuevas instalaciones y equipamientos de tratamiento de residuos, a través de cánones al vertedero e incineración  
Artículo 44. Autorización administrativa de gestor de residuos en la Comunitat Valenciana a instalaciones con problemáticas de gestión  
  
CAPÍTULO I  
Disposiciones generales  
  
Artículo 1. Objeto y ámbito  
El presente documento tiene como objeto establecer las disposiciones de carácter general y vinculantes necesarias para la ordenación material y territorial de las actividades de gestión de residuos en la Comunitat Valenciana, con el fin de hacer efectivas las previsiones de planificación contenidas en la modificación y adaptación del Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana (en adelante PIRCVA), y posibilitar el cumplimiento de los objetivos previstos en el mismo y en la propia Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana, y la posterior normativa comunitaria y estatal en materia de residuos. Asimismo, se establecen las disposiciones especiales sobre residuos específicos que se consideran necesarias.  
Contempla igualmente medidas y prescripciones técnicas de obligado cumplimiento necesarias para implementar las previstas en el documento de ordenación vinculante, en orden a alcanzar los objetivos fundamentales previstos en la gestión de los residuos, tales como las normas técnicas necesarias para garantizar la adecuada gestión de los residuos, y la previsión de una red de instalaciones de gestión de residuos que posibilite la autosuficiencia en el tratamiento de los residuos generados en la Comunitat Valenciana, teniendo en cuenta las circunstancias geográficas y la necesidad de instalaciones especializadas para determinado tipo de residuos.  
Todo ello de acuerdo con su naturaleza y efectos contemplados en los artículos siguientes.  
  
Artículo 2. Naturaleza  
En cuanto documento integrante del PIRCVA, participa de su naturaleza de Plan de Acción Territorial de carácter sectorial, elaborado, formulado, tramitado y aprobado conforme a lo establecido en la Ley 5/2014, de 25 de julio, de la Generalitat, de Ordenación del Territorio, Urbanismo y Paisaje, de la Comunitat Valenciana, o norma que la sustituya, tal como prevé el artículo 27 de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de Residuos de la Comunidad Valenciana, y en base a las determinaciones establecidas en el artículo 28 de la Directiva 2008/98/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de noviembre de 2008 sobre los residuos y por la que se derogan determinadas Directivas, así como la modificación de la misma a través de la Directiva 2018/851.  
Ostenta, por tanto, carácter normativo. Las determinaciones contenidas en el presente documento tienen naturaleza reglamentaria, establecidas en desarrollo de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana. Constituyen prescripciones de ordenación, tanto en lo referente al régimen aplicable a las actividades de gestión de residuos, como en lo relativo a la planificación territorial para posibilitar el cumplimiento de los objetivos previstos.  
  
  
Artículo 3. Efectos  
Según los artículos 39 y 40 de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana, las determinaciones contenidas en el PIRCVA y en los planes zonales vinculan a los distintos instrumentos de ordenación urbanística y son de obligado cumplimiento tanto para las entidades públicas como para las entidades privadas.  
Tales determinaciones vinculan a los distintos instrumentos de ordenación urbanística y de planificación territorial y sectorial, constituyendo prescripciones obligatorias para entidades públicas y privadas en cuanto a las actividades de gestión de residuos y otras actuaciones, planes o programas sectoriales en la materia.  
La autorización de las instalaciones de gestión de residuos, así como las actividades tanto públicas como privadas de gestión de residuos se adecuarán a lo establecido en el PIRCVA, y específicamente a las prescripciones contempladas en el presente documento.  
  
Artículo 4. Vigencia  
El presente documento, en cuanto parte integrante del PIRCVA, tiene vigencia hasta el 31 de diciembre de 2022.  
A la vista de la necesidad de revisión y en su caso adaptación, sexenal establecida para los planes y programas de gestión de residuos por el artículo 14.5 de la Ley 22/2011, de 28 de julio, de Residuos y suelos contaminados y sus modificaciones y de las recomendaciones de la UE de establecer periodos de vigencia iguales a los de los Planes Estatales de residuos, siendo el actual Plan Estatal Marco de Residuos (PEMAR 2015), para el periodo 2016-2022, procede la revisión del periodo de vigencia del PIRCV (nuevo PIRCVA), dado que el Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana actual se aprobó en 2013 y procede por tanto, su revisión y adaptación, en este caso.  
En cualquier caso, será posible su modificación a fin de adecuar sus determinaciones normativas a la normativa sectorial aplicable en materia de residuos.  
En caso necesario, la vigencia del mismo, podrá ser prorrogada por periodos anuales, por acuerdo del Pleno del Consell, hasta la entrada en vigor del nuevo Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana, cuya consulta pública previa deberá formalizarse con anterioridad a la adopción del acuerdo de prórroga anteriormente mencionado.  
En relación con los Planes Zonales de gestión de residuos, documentos de ordenación de desarrollo del PIR-CVA mediante los que se instrumentaliza en el territorio de la Comunitat Valenciana, la política europea, nacional y autonómica de gestión de residuos, mediante la presente se considerarán a todos los efectos vigentes, para su adecuado desarrollo y la consecución de sus fines, en todo aquello que no contradigan lo especificado en el presente PIRCVA.  
En todo caso, el presente PIR-CVA, prevalece sobre los Planes Zonales, en la medida en que el PIR-CVA es el documento de planificación en materia de ordenación territorial y gestión de residuos de rango superior en la Comunitat Valenciana.  
  
Artículo 5. Ámbito material  
1. El presente documento de ordenación, elaborado en el marco del PIRCVA, opera con carácter vinculante y normativo respecto a todos los residuos generados o gestionados en el ámbito territorial de la Comunitat Valenciana, entendiendo por tales los definidos en el artículo 3.a) de la Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones:  
«Cualquier sustancia u objeto que su poseedor deseche o tenga la intención o la obligación de desechar».  
2. En concreto, partiendo de la definición expuesta, y siguiendo la estructura del PIRCVA, comprende las disposiciones normativas y vinculantes de los siguientes residuos clasificados principalmente en atención a su origen:  
Residuos domésticos, incluyéndose en el PIRCVA con esta denominación todos aquellos residuos que, comprendidos en las nuevas categorías definidas por la Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones (artículo 3 apartados b y c), son gestionados por las entidades locales.  
A este respecto, se exceptúan de este apartado, por considerarse residuos industriales según el apartado siguiente del presente plan, los residuos comerciales cuyos productores de estos residuos los gestionen por sí mismos en los términos previstos en el artículo 17.3 de la Ley 22/2011, de residuos y suelos contaminados, siempre que las entidades locales, previo procedimiento administrativo, no decidan gestionarlos conjuntamente con los domésticos, según lo previsto igualmente en la Ley 22/2011.  
A los efectos del presente Plan, por tanto, en adelante, se deberá entender la expresión respecto de «Residuos domésticos y asimilables», como aquellos definidos en la Ley 22/2011, o documento que la modifique o sustituya, en sus artículos 3 b) y 3 c) que puedan ser gestionados por los entes locales, así como los que según el artículo 17.3 de la mencionada ley gestionen los entes locales.  
- Residuos industriales, conforme a la definición que de estos efectúa el artículo 3 apartado d) de la Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones.  
- Residuos específicos:  
- Residuos de construcción y demolición (en adelante RCD)  
- Vehículos al final de su vida útil (en adelante VFU)  
- Neumáticos fuera de uso (en adelante NFU)  
- Aceites industriales usados  
- Residuos de aparatos que contengan policlorobifenilos y policloroterfenilos (en adelante PCB y PCT)  
- Residuos de pilas y acumuladores  
- Residuos de aparatos eléctricos y electrónicos (en adelante RAEE)  
- Residuos de envases y envases usados  
- Suelos contaminados  
- Residuos sanitarios  
- Residuos agropecuarios  
- Lodos de depuración  
3. De acuerdo con lo establecido en el artículo 3 de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana, el artículo 2 de la Directiva 2008/98/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de noviembre de 2008 (modificada por la Directiva 2018/851), sobre los residuos y por la que se derogan determinadas Directivas, y el artículo 2 de la Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, quedan excluidos del ámbito de aplicación del PIRCVA y del presente documento los siguientes:  
a) Las emisiones a la atmósfera, reguladas en la Ley 34/2007, de 15 de noviembre, de calidad del aire y protección de la atmósfera, así como el dióxido de carbono capturado y transportado con fines de almacenamiento geológico y efectivamente almacenado en formaciones geológicas de conformidad con la Ley 40/2010, de 29 de diciembre, de almacenamiento geológico de dióxido de carbono. Tampoco se aplicará al almacenamiento geológico de dióxido de carbono realizado con fines de investigación, desarrollo o experimentación de nuevos productos y procesos siempre que la capacidad prevista de almacenamiento sea inferior a 100 kilo toneladas.  
b) Los suelos no contaminados excavados y otros materiales naturales excavados durante las actividades de construcción cuando se tenga la certeza de que estos materiales se utilizarán con fines de construcción en su estado natural en el lugar u obra donde fueron extraídos.  
c) Los residuos radiactivos.  
d) Los explosivos, cartuchería y artificios pirotécnicos desclasificados, así como residuos de materias primas peligrosas o de productos explosivos utilizados en la fabricación de los anteriores, regulados en el Real Decreto 130/2017, de 24 de febrero, por el que se aprueba el Reglamento de Explosivos.  
e) Las materias fecales, si no están contempladas en el Reglamento CE nº 1069/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de octubre de 2009, por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales y los productos derivados no destinados al consumo humano y por el que se deroga el Reglamento CE nº 1774/2002, paja y otro material natural, agrícola o silvícola, no peligroso, utilizado en la agricultura, en la silvicultura o en la producción de energía a base de esta biomasa, mediante procedimientos o métodos que no dañen el medio ambiente o pongan en peligro la salud humana.  
De acuerdo con ello, para el supuesto de materias fecales contempladas en el Reglamento CE nº 1069/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de octubre de 2009, por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales y los productos derivados no destinados al consumo humano y por el que se deroga el Reglamento CE nº 1774/2002 (Reglamento SANDACH), se aplicará lo dispuesto en este Reglamento y, por tanto, únicamente se aplicará la normativa de residuos cuando se destinen a incineración, vertederos, o sean utilizadas en una planta de biogás o de compostaje.  
4. De conformidad con los preceptos citados en el apartado anterior, en la medida en que ya está cubierto por otra normativa, quedan excluidas de la normativa en materia de residuos y, por ende, del alcance del PIRCVA y del presente documento, las siguientes materias, aplicándose la normativa de residuos únicamente con carácter supletorio:  
a) Las aguas residuales.  
b) Los subproductos animales, incluidos los productos transformados cubiertos por el Reglamento CE nº 1069/2009, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de octubre de 2009, por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales y los productos derivados no destinados al consumo humano y por el que se deroga el Reglamento CE nº 1774/2002 (Reglamento sobre subproductos animales). Todo ello, salvo que el ordenamiento jurídico nacional, como consecuencia de la trasposición de la Directiva 2018/851 de 30 de mayo, lo incorpore a las competencias de las entidades locales a lo largo de la vigencia del presente PIRCVA.  
No se incluyen en esta excepción, y por tanto se regularán por la normativa de residuos, los subproductos animales y sus productos derivados, cuando se destinen a la incineración, a los vertederos o sean utilizados en una planta de biogás o de compostaje.  
c) Los cadáveres de animales que hayan muerto de forma diferente al sacrificio, incluidos los que han sido muertos con el fin de erradicar epizootias, y que son eliminados con arreglo al Reglamento CE nº 1069/2009, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de octubre de 2009.  
d) Los residuos resultantes de la prospección, extracción, valorización, eliminación y almacenamiento de recursos minerales, así como la explotación de canteras cubiertos por la Directiva 2006/21/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 15 de marzo de 2006, sobre la gestión de los residuos de industrias extractivas y por la que se modifica la Directiva 2004/35/CE y en el ámbito estatal por el Real Decreto 975/2009, de 12 de junio, sobre gestión de los residuos de industrias extractivas y de protección y rehabilitación del espacio afectado por actividades mineras.  
e) Sin perjuicio de las obligaciones impuestas en virtud de la normativa específica aplicable en materia de aguas, se excluyen del ámbito de aplicación los sedimentos reubicados en el interior de las aguas superficiales a efectos de gestión de las aguas y de las vías navegables, de prevención de las inundaciones o de mitigación de los efectos de las inundaciones y de las sequías, o de creación de nuevas superficies de terreno, si se demuestra que dichos sedimentos son no peligrosos.  
f) Los suelos contaminados cuentan con disposiciones específicas en el título V de la Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, así como en el Título IV de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana.  
  
Artículo 6. Principios básicos en la gestión de los residuos  
Tomando en consideración los principios básicos incardinados, principalmente, en Ley 22/2011 de residuos y suelos contaminados (estatal), así como la Directiva 2008/98/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de noviembre de 2008, las Directivas 849/2018, 850/2018, 851/2018, 852/2018 del paquete de economía circular de la UE, la nueva Directiva sobre plásticos de un solo uso aprobada a fecha del presente y pendiente de publicación y el Acuerdo de 25 de Septiembre de 2015 de la ONU de los Objetivos de Desarrollo Sostenible, constituyen principios básicos establecidos en la normativa europea, estatal y autonómica vigente en materia de residuos los siguientes:  
a) Principio de prevención: limitación en la generación de residuos en el propio origen, animando a las empresas productoras y a los consumidores a preferir y utilizar productos y servicios que generen menos residuos.  
b) Principio de autosuficiencia: creación de una red integrada de instalaciones de gestión de residuos que permita a la Comunitat Valenciana ser autosuficiente en materia de tratamiento de aquellos residuos de acuerdo con la normativa básica nacional en la materia.  
c) Principio de proximidad: tratamiento de los residuos en las instalaciones adecuadas más próximas al lugar de su producción, evitando movimientos innecesarios, de acuerdo con la normativa básica nacional en la materia.  
d) Principio «quien contamina paga»: internalización de los costes ambientales por parte de los agentes económicos como responsables primeros de la producción de residuos y de su introducción en el medio ambiente. De acuerdo con este principio, los costes de gestión de los residuos recaen sobre el poseedor de los residuos o el productor del producto del que proceden los residuos. En la internalización de los costes ambientales, ha de contemplarse la jerarquía de gestión de residuos, de tal manera que las opciones de gestión jerárquicamente no prevalentes, como el vertido, sea de un coste económico mayor que el reciclado y a su vez de un coste económico mayor que la reutilización y a su vez respecto de la prevención en la generación.  
e) Principio de responsabilidad ampliada del productor: de acuerdo con el artículo 8 de la Directiva 2008/98/CE, Marco de residuos y sus modificaciones, para mejorar la prevención, la preparación para la reutilización, el reciclado y la valorización de los residuos, los Estados miembros podrán adoptar medidas legislativas o no legislativas para garantizar que cualquier persona física o jurídica que desarrolle, fabrique, procese, trate, venda o importe productos de forma profesional (el productor del producto) vea ampliada su responsabilidad de productor. Dichas medidas podrán incluir, entre otras cosas, la aceptación de los productos devueltos y de los residuos que queden después de haber usado dichos productos, así como la subsiguiente gestión de los residuos y la responsabilidad financiera de estas actividades. Estas medidas podrán incluir la obligación de ofrecer información accesible al público sobre en qué medida el producto es reutilizable y reciclable. Según este principio los productores de productos que con su uso se convierten en residuos y en aplicación del principio de «quien contamina paga», quedan involucrados en la prevención y en la organización de la gestión de los mismos, promoviéndose una gestión acorde con los principios inspiradores de la nueva legislación europea.  
f) Principio de jerarquía en la gestión: gestión de los residuos siguiendo las diferentes técnicas de gestión jerarquizadas según la normativa básica nacional y europea en la materia.  
g) Principio de subsidiariedad: intervención de la Generalitat sólo en la medida en que los objetivos de la acción pretendida no puedan ser alcanzados por los agentes involucrados.  
h) Principio de la responsabilidad compartida: concertación y colaboración de todos los agentes, Administración del Estado, Administración Autonómica de la Comunitat Valenciana, Administraciones Autonómicas de otras Comunidades Autónomas así como ciudades autónomas,. diputaciones provinciales, otras Corporaciones Locales, empresas públicas y privadas y ciudadanos, para la solución de los problemas planteados en la producción y gestión de los residuos siguiendo con la jerarquía de gestión de residuos.  
i) Principio de cautela o de precaución: adopción de medidas necesarias de protección que reduzcan la posibilidad de riesgos o amenazas al medio ambiente, a pesar de que se ignore la probabilidad precisa de que realmente ocurran.  
j) Principio de acceso a la información medioambiental: efectividad del derecho de los ciudadanos a obtener información medioambiental en las condiciones establecidas en la normativa vigente, así como obligación de las administraciones públicas al control de los datos relativos a la gestión de residuos y velar para que dicha información sea fiable y accesible.  
k) Fomento del desarrollo sostenible: satisfacción de las necesidades de la generación presente sin comprometer la capacidad de las generaciones futuras para satisfacer sus propias necesidades, mediante, entre otros, la adopción de medidas e incentivos en favor del uso prudente de los recursos naturales y la protección del ecosistema, incluyendo el mantenimiento y conservación de la biodiversidad, la protección hidrológica, junto con la observancia al cumplimiento de la normativa autonómica, nacional e internacional, la prosperidad económica y un desarrollo social equilibrado en aras de fomentar un desarrollo sostenible, dentro de los nuevos parámetros de la economía circular de la UE.  
l) Lucha contra el cambio climático: contribución al objetivo a largo plazo de estabilizar las concentraciones en la atmósfera de gases de efecto invernadero en un nivel que impida la interferencia antropogénica peligrosa en el sistema climático.  
m) Protección de la salud ambiental y humana: contribución a un alto nivel de calidad de vida y bienestar social para los ciudadanos, proporcionando un medio ambiente en el que los niveles de contaminación no tengan efectos perjudiciales sobre la salud humana y el medio ambiente.  
n) Eficiencia en los recursos: asegurar modelos de producción y consumo más sostenibles, disociando de este modo el uso de los recursos y la generación de residuos y la tasa de crecimiento económico, y para garantizar que el consumo de los recursos tanto renovables como no renovables no exceda la capacidad de absorción del medio ambiente.  
o) Minimización de la afección al paisaje: desarrollo de las actividades de gestión de los residuos de forma que sean compatibles con los valores paisajísticos y se contribuya a su preservación.  
  
Artículo 7. Jerarquía de las opciones de gestión de residuos  
1. La estrategia comunitaria de gestión de residuos (Resolución del Consejo de 24 de febrero de 1997 sobre una estrategia comunitaria de gestión de residuos (DO C 76 de 11.3.1997), determina que la prevención de residuos debe constituir la primera prioridad de la gestión de residuos, y que debe fomentarse la valorización de los residuos mediante la preparación para la reutilización, el reciclado y el compostaje a otro tipo de valorización, incluida la valorización energética con o sin recuperación de energía de los residuos, reduciendo la cantidad destinada a eliminación como última opción de gestión.  
Dicha estrategia se confirma con la normativa europea más reciente en materia de residuos, actualmente en la Directiva 2008/98/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de noviembre de 2008, sobre los residuos y por la que se derogan determinadas Directivas (Directiva Marco de Residuos, recientemente actualizada y modificada por la Directiva 2018/851), y conforme a la cual, en la prevención y tratamiento de residuos se seguirá la siguiente jerarquía con el orden de prioridades que a continuación se establece:  
a) Prevención: medidas adoptadas antes de que una sustancia, material o producto se haya convertido en residuo, para reducir:  
1. La cantidad de residuo, incluso mediante la preparación para la reutilización de los productos o el alargamiento de la vida útil de los productos.  
2. Los impactos adversos sobre el medio ambiente y la salud humana de la generación de residuos.   
3. El contenido de sustancias nocivas en materiales y productos.  
b) Preparación para la reutilización: consistente en la comprobación, limpieza o reparación, mediante la cual productos o componentes de productos que se hayan convertido en residuos se preparan para que puedan reutilizarse sin ninguna otra transformación previa.  
c) Reciclado: toda operación de valorización mediante la cual los materiales de residuos son transformados de nuevo en productos, materiales o sustancias, tanto si es con la finalidad original como con cualquier otra finalidad. Incluye la transformación del material orgánico, pero no la valorización energética ni la transformación en materiales que se vayan a usar como combustibles o para operaciones de relleno.  
d) Otro tipo de valorización: por ejemplo la valorización energética. En general, cualquier operación cuyo resultado principal sea que el residuo sirva a una finalidad útil al sustituir a otros materiales que de otro modo se habrían utilizado para cumplir una función particular, o que el residuo sea preparado para cumplir esa función, en la instalación o en la economía en general. Además de la utilización principal como combustible u otro modo de producir energía, constituyen operaciones de valorización las contempladas en el Anexo II de la nueva Directiva, tales como la recuperación o regeneración de disolventes, el reciclado o recuperación de sustancias orgánicas que no se utilizan como disolventes (incluidos el compostaje y otros procesos de transformación biológica), el reciclado o recuperación de otras materias inorgánicas, la regeneración u otro nuevo empleo de aceites, etc. Asimismo, en virtud de la Directiva 2018/851, constituyen operaciones de transformación en materiales que se vayan a usar para generar energía, nuevas técnicas disponibles que, procedentes de los rechazos de residuos, generan subproductos sólidos, líquidos o gaseosos, mediante técnicas diferentes de la incineración o coincineración y valorización energética. Se priorizará la valorización material según las operaciones contempladas en el anejo de la directiva.  
e) Eliminación: cualquier operación que no sea la valorización, incluso cuando la operación tenga como consecuencia secundaria el aprovechamiento de sustancias o energía. El Anexo I de la nueva Directiva contempla igualmente una relación no exhaustiva de las operaciones de eliminación.  
La administración de la Generalitat adoptará las medidas legislativas y reglamentarias necesarias para que el coste económico de las opciones de gestión en la parte inferior de la jerarquía de gestión de residuos (eliminación, incineración, valorización), sean más costosas económicamente que el resto de opciones de gestión jerárquicamente prevalentes (prevención, reutilización, reciclado), al objeto de favorecer la economía circular en la Comunitat.  
2. Sólo en casos de catástrofe o fuerza mayor determinados flujos de residuos podrán ser apartados de la jerarquía de residuos establecida.  
  
Artículo 8. Delimitación del concepto de residuo  
1. A fin de delimitar el concepto de residuo, conforme a lo establecido para los subproductos en la Directiva 2008/98/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de noviembre de 2008 y su modificación y actualización por la Directiva 2018/851, una sustancia u objeto, resultante de un proceso de producción, cuya finalidad primaria no sea la producción de esa sustancia u objeto, únicamente podrá considerarse que no es residuo si se cumplen las siguientes condiciones:  
a) Es seguro que la sustancia u objeto va a ser utilizado ulteriormente.  
b) La sustancia u objeto puede utilizarse directamente sin tener que someterse a una transformación ulterior distinta de la práctica industrial normal.  
c) La sustancia u objeto se produce como parte integrante de un proceso de producción.  
d) El uso ulterior es legal, es decir la sustancia u objeto cumple todos los requisitos pertinentes para la aplicación específica relativos a los productos y a la protección del medio ambiente y de la salud, y no producirá impactos generales adversos para el medio ambiente o la salud humana.  
En consecuencia, los productos o sustancias que cumplan dichas condiciones acumulativas, no tienen la consideración de residuos. De acuerdo con la Directiva citada, basándose en dichas condiciones, se posibilita la adopción de medidas para determinar los criterios que deberán cumplir las sustancias u objetos específicos para ser considerados como subproductos y no como residuos. Dichas medidas han de ser adoptadas en primera instancia a nivel comunitario.  
La Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, transpone al ordenamiento jurídico interno la Directiva 2008/98/CE y recoge las mencionadas condiciones en su artículo 4 «Subproductos». Asimismo, dispone que la Comisión de coordinación en materia de residuos evaluará la consideración de estas sustancias u objetos como subproductos, teniendo en cuenta lo establecido en su caso al respecto para el ámbito de la Unión Europea, y propondrá su aprobación al Ministerio competente en medio ambiente que dictará la Orden ministerial correspondiente. A este respecto, la nueva Directiva 2018/851 de 30 de mayo de 2018, introduce nuevos conceptos y definiciones a tomar en consideración relativos a los subproductos.  
2. De conformidad igualmente con lo establecido en la Directiva citada, determinados residuos específicos dejarán de ser residuos, en el sentido en que se definen en dicha Directiva, cuando hayan sido sometidos a una operación de valorización, incluido el reciclado, y cumplan los criterios específicos que se elaboren con arreglo a las condiciones siguientes:  
a) La sustancia u objeto se usa normalmente para finalidades específicas.  
b) Existe un mercado o una demanda para dicha sustancia u objeto.  
  
c) La sustancias, objeto o sus partes integrantes que satisfacen los requisitos técnicos para finalidades específicas y cumple la legislación existente y las normas aplicables a los productos.  
d) El uso de la sustancia u objeto no generará impactos adversos globales para el medio ambiente o la salud.  
La determinación del fin de la condición de residuos viene referida por la Directiva a determinados residuos que cumplan criterios específicos que se elaboren al efecto con arreglo a las condiciones citadas y que, de acuerdo con la Directiva, han de ser adoptados en primera instancia a escala comunitaria.  
Al igual que se ha señalado a propósito del apartado 8.1, la Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, recoge las mencionadas condiciones en su artículo 5 «Fin de la condición de residuo», y establece que «Por Orden del Ministerio competente en medio ambiente se podrán establecer los criterios específicos que determinados tipos de residuos, que hayan sido sometidos a una operación de valorización, deberán cumplir para que puedan dejar de ser considerados como tales. En la elaboración de esta Orden se tendrá en cuenta el estudio previo que realizará la Comisión de coordinación en materia de residuos, que analizará lo establecido en su caso por la Unión Europea, la jurisprudencia aplicable, los principios de precaución y prevención, los eventuales impactos nocivos del material resultante y, cuando sea necesario, la procedencia de incluir valores límite para las sustancias contaminantes».  
  
Artículo 9. Incorporación de requisitos y criterios medioambientales a incluir en los pliegos de cláusulas administrativas que rijan los contratos de la administración de la Generalitat  
El artículo 26 de la Ley 10/1998, de 21 de abril, de Residuos, establecía que las Administraciones promoverán el uso de materiales reutilizables, reciclables y valorizables, así como el de productos fabricados con material reciclado que cumplan las especificaciones técnicas requeridas en el marco de la contratación pública.  
El Anexo IV de la Directiva 2008/98/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de noviembre de 2008, sobre los residuos y por la que se derogan determinadas Directivas, así como el anexo IV bis de la Directiva 2018/851 de 30 de mayo de 2018, contempla entre los ejemplos de medidas de prevención de residuos contempladas por el artículo 29, que pueden afectar a la fase de consumo y uso, «en relación con las compras del sector público y las empresas, la integración de criterios medioambientales y de prevención de residuos en los concursos y contratos, de acuerdo con el manual sobre la contratación pública con criterios medioambientales publicado por la Comisión el 29 de octubre de 2004».  
La actual Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, establece igualmente en su artículo 16 que las administraciones públicas promoverán en el marco de contratación de las compras públicas el uso de productos reutilizables y de materiales fácilmente reciclables, así como de productos fabricados con materiales procedentes de residuos, cuya calidad cumpla con las especificaciones técnicas requeridas.  
Asimismo, el artículo 15 de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana, incluye entre sus principios generales la referencia al fomento del uso de productos regenerados o elaborados total o parcialmente con materiales reciclados.  
En el ámbito normativo en materia de contratación pública, la Directiva 2004/18/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 31 de marzo de 2004, sobre coordinación de los procedimientos de adjudicación de los contratos públicos de obras, de suministro y de servicios incluye entre sus principios fundamentales la aplicación de criterios objetivos en los procedimientos de licitación y adjudicación, posibilitando que la protección medioambiental pueda integrarse en las prescripciones técnicas relativas a las características de las obras, suministros o servicios objeto de los contratos (artículo 23), que puedan exigirse condiciones especiales en relación con la ejecución del contrato siempre que éstas sean compatibles con el Derecho comunitario y se indiquen en el anuncio de licitación o en el pliego de condiciones, entre ellas las referidas a consideraciones de tipo medioambiental (artículo 26), así como la presentación de certificados acreditativos del cumplimiento de normas de gestión medioambiental (artículo 50), y también que, en determinados casos, se pueda integrar el objetivo de protección del medio ambiente en los criterios de adjudicación del contrato (artículo 53). Dicha directiva ha sido sustituida por la Directiva 2014/24, de 26 de febrero, traspuesta al ordenamiento jurídico español por la Ley 9/2017, de 8 de noviembre, de Contratos del Sector Público.  
La Ley 30/2007, de 30 de octubre, de Contratos del Sector Público, incorporó al ordenamiento jurídico interno la Directiva 2004/18/CE, e introdujo modificaciones en diversos ámbitos, entre ellos la integración de los aspectos medioambientales en la contratación pública. Siguiendo dicha línea, el actual Real Decreto Legislativo 3/2011, de 14 de noviembre, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de Contratos del Sector Público, contempla la posibilidad de incluir para la acreditación de la solvencia técnica en los contratos las medidas de gestión medioambiental que podrá aplicar el empresario (artículo 76 y siguientes), la de exigir en los contratos sujetos a una regulación armonizada la presentación de certificados expedidos por organismos independientes que acrediten que el empresario cumple determinadas normas de gestión medioambiental (artículo 81), la inclusión de características medioambientales en las prescripciones técnicas (artículo 117), el establecimiento de condiciones especiales en relación con la ejecución del contrato, que podrán referirse en especial a consideraciones medioambientales, siempre que sean compatibles con el derecho comunitario y se indiquen en el anuncio de licitación y en el pliego o en el contrato (artículo 118), así como la inclusión para la valoración de las proposiciones y la determinación de la oferta económicamente más ventajosa de criterios directamente vinculados al objeto del contrato, entre ellos las características medioambientales (artículo 150).  
En la actualidad, se ha publicado en el BOE la nueva Ley 9/2017, de 8 de noviembre, de Contratos del Sector Público (BOE n.º 272 de 9 de noviembre de 2017), que incorpora y refuerza los conceptos de compra pública verde.  
De acuerdo con la normativa citada, en los contratos administrativos que celebre la Administración de la Generalitat, se exigirá entre los medios para acreditar la solvencia técnica del contratista, en los pliegos de cláusulas administrativas y siempre que la naturaleza del contrato lo permita, uno o varios de los siguientes:  
a) Documento que certifique la asunción por parte de la empresa de buenas prácticas de gestión ambiental, ya sea por tener implantado un sistema de gestión ambiental de acuerdo con el Reglamento (CE) 761/2001, de 19 de marzo de 2001 (Sistema comunitario de gestión y auditoría medioambientales EMAS así como la modificación de su anexo I Reglamento (CE) 196/2006 de la Comisión, de 3 de febrero, por el que se modifica el anexo I del Reglamento (CE) 761/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo para tener en cuenta la norma europea EN ISO 14001:2004 y se deroga la Decisión 97/265/CE) o un sistema de gestión establecido en la norma internacional ISO 14001 u otra equivalente.  
b) Documento acreditativo de una determinada experiencia previa o especialización en materias medioambientales, en aquellos casos en que el contrato requiera conocimientos técnicos especiales en el ámbito del medio ambiente, sin perjuicio de las restantes titulaciones o experiencia que se exijan.  
En los pliegos de cláusulas administrativas particulares y, en su caso, en los modelos tipo de dichos pliegos que se elaboren para la adjudicación de contratos, se incorporarán como criterios medioambientales de carácter objetivo, siempre que sea posible por la naturaleza del contrato y/o técnicamente viable, entre otros, los siguientes criterios de valoración en la adjudicación:  
1. Empleo de productos o uso de materiales reutilizados y/o valorizados, reutilizables y/o valorizables.  
2. Empleo de productos o uso de materiales que no generen residuos peligrosos o que generen residuos de menor peligrosidad o en menor cantidad.  
3. Utilización de áridos reciclados.  
4. Utilización de compost de residuos domésticos y asimilables.  
5. Empleo de mezclas de polvo de caucho procedente del reciclado de neumáticos fuera de uso  
6. Utilización de plásticos, vidrio, papel/cartón y otros materiales procedentes de la valorización de envases recogidos selectivamente.  
7. En general, el uso de materiales procedentes de procesos de valorización de residuos.  
8. Recogida selectiva en edificios públicos.  
9. Los demás criterios de compra pública sostenible aprobados en el BOE de 4 de febrero de 2019, que serán de aplicación a todas las administraciones de la Comunitat Valenciana, o norma que la desarrolle o sustituya.  
Los pliegos de condiciones de cada entidad, deberán establecer los mecanismos objetivables de cuantificación de los criterios anteriormente indicados.  
Los criterios de contratación pública sostenible establecidos en el presente, será extensibles tanto a los RCD's y residuos industriales, como al resto de residuos domésticos y asimilables y comerciales (biorresiduos, envases, cartón, vidrio, férricos, alumínicos, chatarra, RAEES, pilas y acumuladores, etc.).  
  
Artículo 10. Recogida y almacenamiento como actividad de gestión de residuos procedentes de terceros  
De conformidad con la Directiva 2008/98/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de noviembre de 2008, sobre los residuos y por la que se derogan determinadas Directivas así como la nueva Directiva 2018/851 de 30 de mayo de 2018, ha de distinguirse claramente el almacenamiento inicial de los residuos a la espera de su recogida (efectuado por los productores de residuos), del almacenamiento inicial de los residuos en el ámbito de la definición de recogida, entendiéndose ésta como operación de gestión de residuos consistente en juntar residuos, incluida su clasificación y almacenamiento iniciales con el objeto de transportarlos posteriormente a una instalación de tratamiento de residuos.   
En este sentido, se entenderá por centro de recogida y almacenamiento de residuos, como instalación de gestión, aquélla donde se lleva a cabo el agrupamiento, almacenamiento y/o acondicionamiento de los residuos de terceros con la finalidad de actuar como centros de regulación de flujo de residuos para su transporte posterior a una instalación autorizada para la valorización o eliminación de éstos.  
A este respecto, en el ámbito de la gestión, la Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, define la «recogida» como la operación consistente en el acopio de residuos, incluida la clasificación y almacenamiento iniciales para su transporte a una instalación de tratamiento, mediante una operación de gestión de residuos R13.  
  
Artículo 11. Memorias anuales de gestores de residuos no peligrosos de la Comunitat Valenciana  
De conformidad con el artículo 50 de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana, los gestores autorizados de residuos no peligrosos que realicen operaciones de valorización y eliminación de los mismos deberán llevar «un registro documental en el que se harán constar la cantidad, naturaleza, origen, destino, frecuencia de recogida, método de valorización o eliminación de los residuos gestionados. Dicho registro estará a disposición de la conselleria competente en materia de medio ambiente, debiendo remitir resúmenes anuales en la forma y con el contenido que se determine reglamentariamente».  
La Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, establece en su artículo 40 la obligación de las personas físicas o jurídicas registradas de disponer de un archivo físico o telemático conde se recoja por orden cronológico la cantidad, naturaleza, origen, destino y método de tratamiento de los residuos, inscribiéndose también, cuando proceda, el medio de transporte y la frecuencia de recogida. En su artículo 41 establece para las personas físicas o jurídicas que hayan obtenido una autorización la obligación de enviar anualmente a las Comunidades Autónomas y, en su caso, a las Entidades Locales competentes, una memoria resumen de la información contenida en el Archivo cronológico con el contenido que figura en el anexo XII, obligación que se establece tanto para residuos peligrosos como no peligrosos.  
De acuerdo con lo anterior, los gestores autorizados deberán presentar ante la conselleria competente en materia de medio ambiente, antes del 1 de marzo, una memoria anual referida a los residuos gestionados en el año inmediato anterior.  
El contenido será el contemplado en el anexo XII de la Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, si bien, caso de no disponerse de normativa básica nacional en la materia, mediante orden de la conselleria competente en materia de medio ambiente podrá desarrollarse su contenido y formalización.  
Como norma adicional de protección, el órgano autonómico competente en materia de medio ambiente, podrá exigir, mediante Orden, la presentación de memorias anuales de actividad a los gestores de residuos no sujetos a autorización.  
La presentación y remisión de información podrá efectuarse de acuerdo con lo establecido en materia de registros administrativos por la legislación vigente, contenida fundamentalmente con carácter general en la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del Procedimiento Administrativo Común de las Administraciones Públicas.  
Los consorcios de residuos y entes locals competentes de los servicios de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, transferencias y gestión de ecoparques, deberán disponer en su página web de las memorias anuales de gestión de todas sus instalaciones, en versión y formato digital descargable, desde su puesta en funcionamiento. Anualmente, deberán actualizar los archivos disponibles con las nuevas memorias anuales. Las instalaciones privadas de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, que bajo contratos administrativos de gestión con consorcios de residuos y entes locales competentes de valorización y eliminación, transferencias y gestión de ecoparques, realicen la valorización o eliminación de residuos domésticos y asimilables o rechazos, deberán publicar anualmente los datos completos de la gestión realizada, en formato, al menos digital descargable.  
La Generalitat, dentro de sus disponibilidades presupuestarias ordinarias, facilitará el intercambio de información entre la administración y los administrados obligados a través de herramientas informáticas. Asimismo, integrará en la medida de lo posible para el cumplimiento de estos fines las plataformas informáticas existentes, como, entre otros, la plataforma ESIR del Ministerio con competencias en medio ambiente.  
  
CAPÍTULO II  
Disposiciones relativas a residuos domésticos y asimilables  
  
Artículo 12. Determinaciones urbanísticas para las instalaciones de gestión  
Las instalaciones de gestión de residuos domésticos y asimilables ejecutadas, contempladas o previstas en los planes zonales, vinculan las determinaciones de cualquier otro instrumento de ordenación urbanística y territorial. Todo ello, de acuerdo a lo previsto en la Ley 6/2014 de 25 de julio y sus modificaciones o desarrollos.  
En virtud de la previsión normativa de la Ley 5/2014, de 25 de Julio, de la Generalitat, de ordenación del territorio urbanismo y paisaje o norma que la sustituya, y para el cumplimiento de los objetivos del presente PIRCVA, en cuanto plan de acción territorial de carácter sectorial, quedan reservadas todas aquellas zonas incorporadas en los diferentes Planes Zonales como aptas para la ubicación de instalaciones de gestión de residuos domésticos y asimilables.  
La reserva tendrá carácter temporal, extinguiéndose a medida que las distintas instalaciones de gestión derivadas de la ejecución de los planes zonales obtengan la autorización ambiental integrada para el conjunto de las instalaciones de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables correspondientes al ámbito territorial de cada uno de los Planes Zonales.  
La disposición adicional tercera de la Ley 6/2014, de 25 de julio, de la Generalitat, de Prevención, Calidad y Control Ambiental de Actividades en la Comunitat Valenciana establece, literalmente:  
1. De conformidad con la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana, las determinaciones contenidas en el Plan integral de residuos y en los planes zonales de residuos vinculan a los distintos instrumentos de ordenación urbanística. Dado su carácter vinculante, las zonas aptas y emplazamientos seleccionados en aquellos tienen la consideración de áreas de reserva de suelo con destino dotacional para las instalaciones de gestión de residuos amparadas por el plan zonal, por lo que no será necesaria la tramitación de plan especial para su ejecución en suelo no urbanizable, considerándose implícita la compatibilidad con el planeamiento urbanístico. Ello sin perjuicio del sometimiento a evaluación de impacto ambiental del proyecto técnico de las instalaciones que vayan a ejecutarse, que se llevará a efecto en el seno del procedimiento para el otorgamiento de la autorización ambiental integrada o licencia ambiental de dichas instalaciones.  
2. En el caso de que las instalaciones e infraestructuras de gestión de residuos se ubicaran en áreas distintas a las definidas en el plan zonal de residuos de que se trate, o bien en el caso en que las zonas aptas no estuvieran delimitadas territorialmente en el plan zonal, deberá tramitarse para dichas áreas el correspondiente plan especial con objeto de establecer la reserva de suelo dotacional y otras determinaciones que resulten necesarias conforme a la legislación urbanística.  
Cuando resulte exigible plan especial, la evaluación ambiental del mismo podrá efectuarse conjuntamente con la del proyecto de instalación en el seno del procedimiento de autorización ambiental integrada.  
3. Los proyectos de gestión de residuos contemplados en la ley de residuos de la Comunitat Valenciana, o norma que la sustituya, en cuanto documentos de desarrollo de la planificación y de gestión de los planes zonales respecto de aquellos residuos cuya gestión sea servicio público, no requerirán la tramitación de plan especial para su aprobación y ejecución, siempre y cuando se den las condiciones previstas en el apartado 1.  
En aquellos supuestos en que, siguiendo las prescripciones de los planes zonales de residuos, los proyectos de gestión de residuos sean aprobados y, en su caso, adjudicados por los consorcios u otras entidades competentes para la gestión de residuos domésticos y asimilables, las instalaciones e infraestructuras previstas en aquellos se consideran obras de titularidad pública local, por lo que, en aplicación de lo dispuesto en la legislación urbanística no es necesario someter a aprobación autonómica dichos proyectos de gestión, salvo si modifican la ordenación estructural.  
En los supuestos en los que la Generalitat promueva las infraestructuras públicas de gestión de residuos, se aplicará el régimen establecido en la legislación específica aplicable al proyecto. La tramitación del proyecto de obra pública se efectuará conforme al procedimiento de aprobación y adjudicación de los proyectos de gestión de residuos contemplado en los artículos 35 y siguientes de la ley de Residuos de la Comunitat Valenciana o norma que la sustituya, coincidente en todos sus trámites con el procedimiento establecido por la legislación urbanística para la aprobación de los planes especiales.  
En todo caso, tanto de iniciativa pública como de iniciativa privada, cabrá la tramitación y aprobación de los proyectos de gestión de residuos domésticos y asimilables de urgencia, de acuerdo con la normativa básica estatal en la materia.  
A este respecto, por tanto, en lo relativo a instalaciones promovidas por las administraciones públicas territoriales, bien directamente o mediante sus concesionarios y agentes, en las condiciones anteriormente indicadas, no procederá la tramitación de Plan Especial ni Declaración de Interés Comunitario; mientras que las instalaciones promovidas por los particulares se mantiene la necesidad de que éstos obtengan la declaración de interés comunitario.  
Respecto a las áreas de reserva, se justificará adecuadamente, una vez se desarrollen todas las instalaciones previstas en el Plan Zonal, incluidas sus posibles ampliaciones o modificaciones, la necesidad de mantener dichas áreas. Para ello, el Consorcio de residuos o entidad local competente de los servicios de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, como órgano competente para la aprobación de los proyectos de gestión de residuos podrá proponer justificadamente el mantenimiento de la zona de reserva en aquellas áreas que considere necesarias para la prestación del servicio de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables. En caso contrario, decaerá la condición de área de reserva y los terrenos afectados se regularán urbanísticamente de acuerdo con sus características, y condición primitiva en cuanto a su ordenación dentro del planeamiento urbanístico.  
  
Artículo 13. Establecimiento de zonas de influencia  
De acuerdo las precauciones de la Ley 6/2014, de 25 de julio, de la Generalitat, de prevención, calidad y control ambiental de actividades en la Comunitat Valenciana, así como la Ley 5/2014, de 25 de juliol, de la Generalitat, d'ordenació del territori, urbanisme i paisatge de la Comunitat Valenciana, modificada por la Ley 1/2019 de 5 de febrero, de la Generalitat, de modificación de la Ley 5/2014, o legislación que las sustituyan, con carácter general:  
Se establece como zona de influencia una distancia mínima de 500 metros lineales, siempre y cuando se trate de un Suelo No Urbanizable, contados desde cualquier punto del perímetro de las instalaciones de valorización y/o eliminación de residuos domésticos y asimilables ejecutadas, contempladas o previstas en los planes zonales, al objeto de garantizar al máximo el funcionamiento de las mismas frente a la posible ubicación posterior de actividades, modificaciones del planeamiento municipal u otro tipo de actuaciones que vengan a comprometer la continuidad de éstas.  
Igualmente, se aplicará dicha distancia mínima a las instalaciones de valorización adicionales, respecto de las fracciones no valorizadas materialmente en las plantas de tratamiento de residuos domésticos y asimilables (comúnmente conocidas como rechazos de planta).  
  
Artículo 14. Planes locales de gestión residuos domésticos y asimilables  
De acuerdo a lo previsto en la Ley 22/2011 y sus modificaciones, las entidades locales podrán establecer planes locales de residuos, en el ámbito de sus competencias.   
Estos planes locales de residuos, no podrán contravenir lo dispuesto en la normativa comunitaria, nacional ni autonómica de residuos. En la Comunitat Valenciana, los planes locales de residuos, deberán ejecutarse de forma colaborativa con los Consorcios de residuos de la Comunitat Valenciana del área geográfica que se trate o entidad local de los servicios de valorización y eliminación competente, así como con la Generalitat y la diputación correspondiente. A tales efectos, el plan local de residuos, deberá prever la suscripción de los correspondientes convenios de colaboración, al menos, con el Consorcio de residuos o entidad local de los servicios de valorización y eliminación competente de que se trate, al objeto de asegurar que las medidas del plan local de gestión de residuos, son acordes con la jerarquía europea en materia de gestión de residuos, en lo relativo al menos a la prevención en la generación de residuos, la preparación para la reutilización y el reciclado en origen. Todo ello, sin menoscabo del coste a sufragar por todas las unidades del Consorcio o entidad local de los servicios de valorización y eliminación correspondiente, respecto de los costes fijos de gestión.  
Los planes locales de residuos que se aprueben tras la entrada en vigor del presente PIR-CVA, contendrán, al menos, una memoria justificativa de todos los servicios de su competencia, con indicación clara de los rendimientos de la recogida selectiva a obtener, una memoria económica vinculante para la entidad local y un documento de síntesis, de no más de 50 páginas. En esta documentación se deberá justificar y cuantificar las acciones adoptadas para conseguir una mejora de la recogida selectiva en origen en las entidades locales de que se trate, al objeto de alcanzar al menos, los objetivos cuantitativos y cualitativos nacionales y comunitarios establecidos en la Ley 22/2011 de residuos y sus modificaciones, así como el Plan Estatal Marco de residuos y el presente PIR-CVA.  
Adicionalmente, visto el horizonte temporal de los diferentes planes locales, deberán prever su adecuación a lo indicado en las nuevas Directivas del Parlamento Europeo y del Consejo de 30 de mayo de 2018, del paquete de economía circular, publicadas en el DOUE de 14/06/2018 (principalmente las Directivas 850/2018, 851/2018 y 852/2018 de 30 de mayo, así como la 849/2018).  
En el Plan local de residuos, se deberá justificar cuantitativa y cualitativamente, el cumplimiento de los objetivos de reciclado de recogidas selectivas, justificándose por la entidad local responsable, bajo su responsabilidad, que el sistema o sistemas de recogida seleccionados, serán capaces de conseguir los objetivos de recuperación normativamente vinculantes. Se deberán estudiar al menos, de forma comparativa, los sistemas de recogida puerta a puerta, carga trasera y carga lateral.  
Asimismo, los planes locales de residuos incluirán una guía práctica para la correcta separación de los residuos y las medidas de concienciación, transparencia y tutoría sobre la ciudadanía en la implantación de los procesos y educación ambiental que se han de aplicar en cada municipio. En el caso de nuevos desarrollos urbanos o reforma importante de los existentes, deberá estudiarse asimismo el sistema de recogida selectiva neumático para todas las fracciones de recogida selectiva.  
Las entidades locales responsables de los servicios de recogida de más de 50.000 habitantes censados según el INE de la Comunitat Valenciana, deberán disponer al menos, antes del 1 de enero de 2021, de una recogida puerta a puerta o equivalente, al menos para la fracción biorresiduos y envases ligeros, junto con un sistema de identificación de usuario que permita aplicar políticas económicas y fiscales a favor de la recogida selectiva en origen en favor de la ciudadanía, como el pago por generación, en alguna ruta de recogida, unidad completa de gestión, pedanía, barrio, distrito o similar que determine la entidad local. En su defecto, previa justificación en el Plan local de residuos, deberán contar con un sistema de recogida alternativo, que permita la identificación de los usuarios y la aplicación igualmente de políticas económicas y fiscales a favor de la recogida selectiva en origen en favor de la ciudadanía, como el pago por generación.  
La ausencia de Convenio de colaboración, por parte de la entidad local correspondiente, en lo relativo a la transferencia, valorización y eliminación de los residuos, con el Consorcio de residuos correspondiente, obliga a la entidad local a estar a lo dispuesto por el Consorcio de residuos en todos y cada uno de los preceptos establecidos por el Plan Zonal, no pudiendo aplicar modificaciones al mismo, que a criterio del Consorcio, interfieran en su normal funcionamiento.  
No obstante lo anterior, el Consorcio estará obligado a respetar las mejoras en los procesos de recogida, transporte, transferencia y valorización de residuos que le propongan sus entidades locales a través de los correspondientes planes locales de residuos según las competencias de éstas. En la Comunitat Valenciana, el único plan local de residuos debidamente aprobado por la entidad local a tal efecto, es el Plan de Minimización de residuos de La Vall d'Albaida.  
Al menos, las áreas urbanas de más de 10.000 habitantes dispondrán de un plan local de residuos antes del 1 de enero de 2021.  
Dentro de todos los planes locales de gestión de residuos de todas las entidades locales responsables de los servicios de recogida de residuos en la Comunitat Valenciana, antes del 1 de enero de 2021, todos los municipios de hasta 5.000 habitantes censados según el INE, deberán disponer de al menos 1 educador ambiental a jornada completa para la mejora de la gestión de los residuos domésticos y asimilables, al objeto de dar un servicio de proximidad a la ciudadanía, el comercio y las empresas sobre las mejores prácticas en materia de gestión de residuos y los nuevos criterios y oportunidades de la economía circular a nivel municipal. Específicamente, en todo lo relativo a las prevención en la generación de residuos domésticos y asimilables, la preparación para la reutilización y las recogidas selectivas en origen.   
Los municipios menores de 5.000 habitantes, podrán agruparse para compartir este educador ambiental.  
Para municipios mayores de 5.000 habitantes censados según el INE, se deberá disponer de más de un educador ambiental, según la siguiente proporción:  
a) Hasta 5.000 habitantes dato INE: Mínimo 1 educador ambiental a jornada completa.  
b) Entre 5.001 habitantes y 9.999 habitantes dato INE: Mínimo 2 educadores ambientales a jornada completa.  
c) Entre 10.000 habitantes y 50.000 habitantes dato INE: Mínimo 3 educadores ambientales a jornada completa.  
d) Entre 50.001 habitantes y 99.999 habitantes dato INE: Mínimo 4 educadores ambientales a jornada completa.  
e) Entre 100.000 habitantes y 199.999 habitantes dato INE: Mínimo 5 educadores ambientales a jornada completa.  
f) Entre 200.000 habitantes y 299.999 habitantes dato INE: Mínimo 6 educadores ambientales a jornada completa.  
g) Entre 300.000 habitantes y 399.999 habitantes dato INE: Mínimo 7 educadores ambientales a jornada completa.  
h) Entre 400.000 habitantes y 1.000.000 habitantes dato INE: Mínimo 8 educadores ambientales a jornada completa.  
Las labores de educación ambiental a incluir en los planes locales de residuos, nueva obligación normativa en la Comunitat Valenciana, deberán coordinarse con aquellas que desarrollen los Consorcios de residuos y entes locales competentes de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables de la Comunitat Valenciana, transferencias y gestión de ecoparques, pero no podrán, en caso alguno, sustituir o ser sustituidas por éstas, dado que con esta medida se pretende disponer de más medios humanos y materiales para el fomento de la prevención en la generación de residuos, la preparación para la reutilización y el fomento de las recogidas selectivas en origen.  
No obstante lo anterior, las entidades locales de la Comunitat Valenciana, podrán conveniar con los Consorcios de residuos y entes locales competentes de los servicios de valorización y eliminación de residuos, transferencias y gestión de ecoparques, una gestión colaborativa de estos nuevos medios de educación ambiental.  
La Generalitat, dentro de sus disponibilidades presupuestarias ordinarias, podrá colaborar económicamente en el desarrollo de estas nuevas labores de educación ambiental local. Igualmente, en el ámbito de sus competencias, las Diputaciones provinciales podrán colaborar económicamente con los municipios y mancomunidades en estas nuevas tareas de educación ambiental local.  
Los nuevos servicios de educación ambiental local, podrán prestarse de forma directa, mediante personal funcionario, laboral o empleados públicos de las entidades locales, o bien mediante gestión indirecta, según decida en cada caso cada entidad local responsable. Todo ello, de acuerdo en todo caso con el debido respeto a la autonomía local en la materia.  
Para los municipios de menos de 10.000 habitantes, las entidades locales podrán solicitar la elaboración de un plan local tipo a las diputaciones provinciales, de acuerdo con las competencias de éstas según la Ley 27/2013, de 27 de diciembre, de racionalización y sostenibilidad de la Administración Local.   
Dicho plan local deberá estar aprobado por la entidad local correspondiente antes del 1 de septiembre de 2021.  
Anualmente, la Conselleria con competencias en residuos realizará un análisis de los planes locales de gestión de residuos aprobados y su rendimiento ambiental. En los casos de bajo rendimiento ambiental de recogida selectiva en origen, por debajo de la media de la Comunidad Autónoma para la tipología de municipio de que se trate, la conselleria con competencias en materia de residuos podrá requerir a la Entidad local la aprobación formal de un nuevo Plan local de gestión de residuos, donde se comprometan recursos y objetivos por parte de la Entidad Local para la consecución de los objetivos normativos.  
La Conselleria competente en materia de residuos, a través de la Dirección General competente en materia de residuos, establecerá un registro de convenios entre las entidades locales con planes locales de residuos aprobados por éstas y los Consorcios de residuos y entes locales competentes de los servicios de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, transferencias y gestión de ecoparques, que se podrá consultar a través de la página web de la Conselleria.  
En caso que alguna de las entidades locales de la Comunitat Valenciana, a través de su Plan local de Residuos, adopte una estrategia de «Residuo Cero» (según la definición de la Alianza Internacional para el Residuo Cero), ésta será de obligado cumplimiento y aceptación por parte del Consorcio de residuos de que se trate.  
Los Consorcios de residuos y entes locales competentes de los servicios de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, transferencias y gestión de ecoparques, de acuerdo con la normativa de contratos del sector público, podrán licitar nuevos proyectos de gestión independientes correspondientes a otros tipos de residuos domésticos, como podas o muebles y enseres, entre otros, cuyos datos de gestión fueran insuficientes en sus planes zonales correspondientes para ello, pero de los que actualmente haya una evidencia fehaciente de tn mínimas necesarias para la creación de una unidad de gestión independiente. A tal efecto, los Consorcios podrán variar los flujos inicialmente previstos en sus planes zonales. La gestión integral de las fracciones de poda y muebles y enseres deberá hacerse de forma separativa a la entrada en vigor del presente plan, con el objetivo de maximizar su reciclado y valorización.  
Los Consorcios de residuos y entes locales competentes de los servicios de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, transferencias y gestión de ecoparques, deberán aplicar políticas económicas y fiscales a favor de los municipios y su ciudadanía, para el fomento de las recogidas selectivas en origen por parte de sus entidades locales, especialmente para biorresiduos y los residuos recogidos a través de los ecoparques u otras recogidas selectivas en origen. Estas políticas podrán ejecutarse a través de líneas de subvención, aportaciones económicas o en materiales para el reciclado, así como cualquier otro mecanismo ajustado en derecho que incentive el reciclado en origen.  
De acuerdo en cada caso a lo previsto en los artículos 6, 7 y 8 de la Ley 10/2000 de residuos de la Comunitat Valenciana o norma que la desarrolle o sustituya así como el resto de la normativa de régimen local aplicable y los Planes Zonales de gestión de residuos, en virtud de las competencias de la Generalitat, los Consorcios y entes locales competentes para la valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables y las diputaciones provinciales, éstos podrán colaborar económicamente o en medios materiales en la redacción de los planes locales de residuos que se desarrollen.   
En todo caso, corresponderá a las entidades locales responsables del servicio de recogida la aprobación y ejecución de los planes locales de residuos.  
En el ámbito temporal del presente Plan, la Generalitat, a través de la conselleria competente en materia de residuos, elaborará una base de datos con los principales datos de gestión de todas las entidades locales responsables de los servicios de recogidas municipales, al menos, para las fracciones biorresiduos, envases, vidrio, cartón y resto. Para ello, podrá contar con la información de los diferentes SCRAPS que operen en la Comunitat Valenciana.  
Una vez aprobados los planes locales de residuos domésticos por parte de la entidad local responsable, las ordenanzas municipales de residuos domésticos deberán adaptarse a los mismos en el plazo máximo de 12 meses desde la aprobación definitiva del plan local.  
Dada la importancia en peso de este material y su capacidad de ser reciclado, se establece una ratio mínima de contenerización de vidrio de 1 contenedor de 3 m3/204 habitantes censados, o contenerización equivalente. Todos los municipios y entidades locales de la Comunitat Valenciana deberán disponer de esta ratio de contenerización antes de 1 de enero de 2020. Para ello, podrán contar con la colaboración del SCRAP de envases de vidrio en la Comunitat Valenciana.  
  
En la medida de lo posible, en caso de sistema de recogida por contenedores, Los planes locales procurarán dimensionar todas las islas de contenedores, al menos, con biorresiduos, fracción resto y envases ligeros, en el horizonte temporal del presente plan. Igualmente, todas las islas con contenedor de envases ligeros, deberán contar obligatoriamente de contenedor adicional de recogida selectiva de biorresiduos.  
Aquellos municipios que el 2 de Enero de 2021, se encuentre más de un 10 % por debajo de la media de reciclado de la Comunitat Valenciana en las recogidas selectivas de biorresiduos y envases ligeros, deberán obligatoriamente implantar un nuevo sistema de recogida puerta a puerta o equivalente que permita aplicar políticas de pago por generación.  
  
Artículo 15. Consejo de participación ciutadana  
En virtud de las previsiones de la Ley 2/2015, de 2 de abril, de Transparencia, Buen Gobierno y Participación Ciudadana de la Comunitat Valenciana, antes de 2020, todos los Consorcios y entes locales competentes de los servicios de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables deberán tener un Consejo de Participación Ciudadana debidamente constituido y en funcionamiento, con el objetivo de asesorar a los órganos de gobierno del Consorcio en la toma de decisiones y acuerdos, como órgano consultivo y de participación ciudadana.  
El Consorcio o ente local competente de los servicios de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, aprobará, por acuerdo de su órgano de gobierno máximo, unas normas de funcionamiento del Consejo. El Consejo se regirá de acuerdo a las normas de funcionamiento aprobadas. En el documento de información del presente, se anexa un modelo de Normas de funcionamiento posibles.  
  
Artículo 16. Adscripción de municipios a otros planes zonales. Situaciones de gestión transitorias. Revisión de la nomenclatura de planes zonales y áreas de gestión  
La agrupación de algunas de las zonas PIR97 en los planes zonales y su nomenclatura basada en números romanos ha puesto de manifiesto dificultades en la identificación del ámbito territorial al que se refiere el Plan Zonal o el área de gestión. No resulta fácil la correlación entre la distribución comarcal o las mancomunidades existentes y las zonas de gestión ya que, como ocurre en algunas ocasiones, o bien no está estandarizada la nomenclatura de las comarcas o bien las zonas de gestión incluyen a varias comarcas. Todo ello motiva la adopción de una nueva nomenclatura relacionada con el área geográfica concreta y en la que se sustituye la numeración romana por números arábigos adaptándose a la agrupación actual de las zonas de gestión facilitando al mismo tiempo la identificación del ámbito provincial al que se refieren.  
La nueva nomenclatura de los Planes Zonales se establece mediante la asignación de números arábigos de forma correlativa de norte a sur de la Comunitat Valenciana. Las áreas de gestión adoptan una nomenclatura unívoca que incluye la primera letra del nombre de la provincia a la que pertenecen, seguida de un número arábigo asignado también de forma correlativa de norte a sur de la Comunitat Valenciana, conforme a lo establecido en la siguiente tabla.  
  
Nomenclatura anterior de los planes zonales Nomenclatura anterior de áreas de gestión Nueva nomenclatura de planes zonales Nueva nomenclatura de áreas de gestión  
Plan zonal de la zona I - Plan zonal 1 G1  
Plan zonal de las zonas II, IV, V - Plan zonal 2 G2  
Plan zonal de las zonas III, VIII AG 2 Plan zonal 3 C3/V1  
Plan zonal de las zonas III, VIII AG 1 Plan zonal 3 V2  
Plan zonal de las zonas VI, VII, IX - Plan zonal 4 V3  
Plan zonal de las zonas X, XI, XII AG 1 Plan zonal 5 V4  
Plan zonal de las zonas X, XI, XII AG 2 Plan zonal 5 V5  
Plan zonal de la zona XV - Plan zonal 6 A1  
Plan Zonal de la Zona XIV - Plan zonal 7 A2  
Plan Zonal de la Zona XIII - Plan zonal 8 A3  
Plan Zonal de la Zona XVI - Plan zonal 9 A4  
Plan Zonal de la Zona XVIII - Plan zonal 10 A5  
Plan Zonal de la Zona XVII - Plan zonal 11 A6  
  
  
En virtud de lo previsto en la Ley 22/2011 de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, las entidades locales podrán desarrollar sus propios planes locales de Residuos.  
De acuerdo con los principios de relación y colaboración de las Administraciones Públicas establecidos con carácter general en la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del Procedimiento Administrativo Común de las Administraciones Públicas y a petición de ambas entidades locales, se modifica la adscripción a Planes Zonales de los siguientes municipios:  
  
Municipio Pertenencia a plan zonal anterior Pertenencia a plan zonal actual Nueva nomenclatura de áreas de gestión  
Montán III y VIII AG 2 II, IV y V C2  
San Antonio de Benagéber VI, VII, IX III y VIII, AG 1 V2  
  
  
Adicionalmente, se establecen los siguientes condicionantes:  
a) Con carácter transitorio, un Consorcio de residuos, podrá conveniar con otro Consorcio de residuos, el destino de sus residuos domésticos y asimilables o de sus rechazos de residuos domésticos y asimilables, fuera de su área geográfica, por un periodo máximo de tres anualidades. En cualquier caso, se priorizará, en las colaboraciones, los principios de eficiencia ambiental, capacidad y proximidad en las instalaciones de gestión. El convenio a suscribir entre las partes, deberá ser previamente autorizado por la Dirección General competente en materia de residuos.  
b) Igualmente, en el horizonte temporal del presente plan, en caso de imposibilidad de ubicación de alguna de las instalaciones de gestión en un área geográfica, de forma transitoria, los Consorcios podrán conveniar la gestión colaborativa de la misma, durante un tiempo determinado, con la autorización expresa de la Generalitat, a través de la Dirección General competente en materia de residuos. Ello posibilitará al Consorcio receptor de residuos, por interés público autonómico de los servicios de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, a la ampliación de sus instalaciones de gestión para el tiempo de que se trate (plantas de tratamiento, vertedero de rechazos y otras), por encima de las capacidades inicialmente previstas en sus proyectos de gestión y planes zonales, siempre que exista una viabilidad técnica y ambiental para ello, siendo estas ampliaciones asumibles y amortizables por la adjudicataria del proyecto de gestión receptora. En todo caso, contando con el visto bueno del consorcio receptor asegurando que no se compromete la durabilidad y el alcance de los objetivos de gestión del propio consorcio y previa la tramitación administrativa y ambiental necesaria a llevarse a cabo entre las partes.  
El Consorcio o entidad local competente de los servicios de valorización y eliminación receptor podrá ampliar sus instalaciones, cuando dicha ampliación no exceda de las áreas de reserva del plan zonal y no comprometa su futuro desarrollo, a fin de que no produzca efectos significativos adversos en la gestión de residuos y el territorio del Consorcio receptor. En caso que la ampliación exceda de las zonas de reserva del Consorcio receptor y afecte a zonas de Suelo No Urbanizable (en adelante SNU), en las que el uso no esté expresamente recogido en el planeamiento vigente, deberá tramitarse en estos casos, el correspondiente Plan Especial para determinar la compatibilidad del uso.  
El consorcio emisor de los residuos o rechazos de residuos, deberá justificar el traslado de los residuos a otro plan zonal y la no ocupación de zonas de reserva de forma innecesaria a fin de no provocar efectos sobre el territorio. Todo ello sin perjuicio de que la nueva implantación deba someterse a la correspondiente evaluación de impacto ambiental del proyecto.  
Se entiende por «imposibilidad de ubicación de alguna de las instalaciones», la aparición de circunstancias nuevas y causas imprevistas en el momento de la adjudicación del contrato de desarrollo del proyecto de gestión, que imposibiliten la ubicación o desarrollo de alguna de las instalaciones del Consorcio. Entre éstas, principalmente aunque de forma no exhaustiva, circunstancias relacionadas con la geología del terreno, la economicidad del servicio público o nuevos impactos ambientales detectados sobre los diferentes emplazamientos inicialmente previstos.  
El presente articulado no podrá amparar incumplimientos del Consorcio emisor de los residuos de su Plan Zonal o incumplimientos de la empresa concesionaria de este Consorcio o ente local competente de los servicios de valorización y eliminación, respecto de sus obligaciones contractuales.  
En el expediente de autorización que se tramite ante la Dirección General competente en materia de residuos, las partes explicitarán de forma previa, claramente el periodo de vigencia de la colaboración solicitada así como las fechas e hitos de inicio de la misma.  
c) A la entrada en vigor del presente PIR-CVA, los Consorcios de residuos de la Comunitat Valenciana i entes responsables de la valorización y eliminación, vendrán obligados a aprobar medidas compensatorias de carácter económico, similares a las de los municipios con instalaciones de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables previstos en los planes zonales, para municipios colindantes a los términos municipales donde se ubiquen instalaciones de eliminación de rechazos de residuos, siempre que para acceder a las mismas sea obligatorio pasar por un vial municipal del municipio colindante perteneciente al mismo Plan Zonal. El uso de estas aportaciones económicas deberá ser preferentemente para la mejora de la gestión de los residuos domésticos y asimilables de todo tipo.   
Estas medias serán compensadas directamente al municipio de que se trate, por el Consorcio o por la empresa concesionaria del proyecto de gestión de que se trate, siguiendo los principios de economicidad y eficacia en la gestión. Los criterios de cálculo serán las tn de residuos y/o rechazo de residuos de tránsito por los viales municipales afectos, así como cualquier otra variable objetiva y cuantificable que se consensue entre la entidad local y el consorcio. La medida no aplicará a viales provinciales, autonómicos, nacionales o travesías para las que no exista alternativa.  
d) En los consorcios previstos en el artículo 38 del presente plan, de forma extraordinaria, el Consorcio podrá aprobar medidas económicas compensatorias en favor de los municipios donde se ubiquen estaciones de transferencia de residuos. Todo ello, sin menoscabo de otros acuerdos voluntarios de compensación económica por albergar instalaciones de valorización, eliminación y transferencia de residuos domésticos y asimilables. Todo ello, con sujeción al principio de autonomía local.  
  
Artículo 17. Instalaciones de valorización de residuos domésticos y asimilables  
1. La gestión de los residuos deberá basarse en políticas de residuo cero, a desarrollar tanto por las entidades locales de la Comunitat como por la Generalitat. Es decir, políticas de gestión adecuada de cada residuo, siguiendo la jerarquía europea de gestión de residuos. No obstante, la implantación de esta nueva sistemática de gestión, abarca un periodo de puesta en marcha más allá del horizonte temporal del presente plan y contempla, igualmente, la puesta en marcha de otras políticas, como el nuevo paquete de economía circular de la UE, según las Directivas 849/2018, 850/2018, 851/2018 y 852/2018 de 30 de mayo de 2018.  
La gestión de los residuos basada en estas políticas de residuo cero, deberá tener como prioridad en el horizonte del presente PIRCVA, conseguir el personal suficiente de la administración en número y cualificación adecuados, para poder preparar y controlar la mejora continua de la gestión que va a ser necesaria, tanto en las entidades locales, los Consorcios de residuos y entes locales competentes de los servicios de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, transferencias y gestión de ecoparques, así como en la Generalitat. A tal efecto, los Consorcios y entes locales competentes de la valorización, eliminación, transferencia y gestión de ecoparques, podrán aprobar conforme al procedimiento administrativo correspondiente, planes y estrategias específicos para determinados flujos de residuos, que redunden en un incremento de la prevención en la generación de residuos y/o una reducción en la generación de rechazos a vertedero de estas fracciones. Esta prescripción, será de obligado cumplimiento en las áreas de gestión indicadas en el artículo 38 del presente Plan. Estos planes y estrategias serán de obligado cumplimiento en el área de gestión de que se trate, previos los trámites pertinentes, para la empresa o empresas concesionarias del consorcio o entidad local competente de los servicios de valorización, así como para las entidades locales del mismo.  
2. En el horizonte temporal del presente Plan, la generación total de rechazos no valorizables, con destino a vertedero, se limitará como máximo al 42% sobre la totalidad de residuos producidos (tomando en consideración la totalidad de residuos entrados en las plantas TMB, más las tn de entrada en plantas de fracción orgánica, más las tn totales recogidas selectivas en origen y las tn totales entradas en ecoparques), hasta el 31 de diciembre de 2019. A partir del 31 de diciembre de 2019, los objetivos serán:  
31 diciembre 2020: 35 % de rechazo a vertedero sobre la totalidad de residuos producidos.  
31 diciembre 2021: 34 % de rechazo a vertedero sobre la totalidad de residuos producidos.  
31 diciembre 2022: 30 % de rechazo a vertedero sobre la totalidad de residuos producidos.  
3. Con independencia de la tecnología empleada y del proceso de tratamiento, todas las instalaciones de valorización de residuos domésticos y asimilables en masa, deberán tener rendimientos globales de recuperación de materiales, excluyendo la materia orgánica, no inferiores al 9% en la línea de envases y subproductos recuperados, sobre entradas de los residuos en planta de tratamiento final de residuo urbano en masa. En cualquier caso, antes del 1 de junio de 2020, la línea de clasificación de envases de todas las plantas de clasificación de envases y de tratamiento mecánico biológico de residuos domésticos y asimilables de la Comunitat, bien sean públicas o privadas de toda índole, deberán disponer de una configuración en circuito cerrado, al objeto de reprocesar los materiales que no sean inicialmente valorizados y recuperarlos de forma completa en uno o varios ciclos de reciclado, tendiendo a una maximización de la efectividad de la clasificación de envases sobre el total de materiales recuperables de entrada. Adicionalmente, las instalaciones de valorización deberán disponer de capacidad suficiente para la gestión separativa de la fracción orgánica selectiva.  
4. En el horizonte temporal del presente Plan de gestión de residuos, al objeto de la planificación autonómica en materia de gestión de residuos domésticos y asimilables y sus inversiones correspondientes, no se contempla el desarrollo de instalaciones de incineración de residuos en la Comunitat Valenciana. No se contempla el desarrollo de instalaciones de valorización energética de la fracción rechazo (operación de valorización R1 del anexo II B de la Directiva 2008/98/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de noviembre de 2008, sobre residuos) procedente de las plantas de tratamiento. No se contempla, en ningún caso, el desarrollo de nuevas instalaciones de esta tipología asociadas a la gestión de residuos domésticos y asimilables competencia de las administraciones públicas, ya sea mediante incineración (operación de gestión D10 de la Directiva Marco de Residuos 2008), coincineración (operación de gestión R1 de la Directiva Marco de Residuos 2008) o valorización energética (operación de gestión de la Directiva Marco de Residuos 2008, R1).  
Hasta que se disponga de la suficiente capacidad de gestión en los nuevos sistemas de prevención, reutilización y recogida selectiva, siguiendo la jerarquía europea de gestión de residuos, antes que la eliminación, la fracción rechazo de las plantas de tratamiento mecánico-biológico (PTMB), incluida la fracción orgánica bioestabilizada no recogida separadamente que no sea apta para uso agrícola, se deberá destinar a operaciones de valorización, siempre contando con la valorización material (según definición de la Directiva UE 2018/851) y la transformación de materiales, en todo caso previa transformación en CSR (según norma UNE-EN 15359:2012 o norma que la desarrolle o sustituya que proporcione mayores garantías ambientales en la fabricación de estos materiales). La producción de CSR contribuirá al porcentaje de materiales valorizados en determinadas condiciones. El destino del CSR será la recuperación material o generación de energía eléctrica para autoconsumo en las propias PTMB u otras instalaciones, que generen economía en el servicio público y reduzcan los porcentajes de rechazo a vertedero, así como la utilización como materia prima para la síntesis de biocombustibles y bioproductos de segunda generación que puedan ser reintroducidos en el mercado (operación de gestión diferente de la D10 y de la R1 según anexo II de la Directiva Marco de Residuos 2008 en todo caso). El porcentaje de CSR estimado por instalación de gestión de residuos domésticos y asimilables será de hasta un máximo de un 15 % sobre la totalidad de residuos entrados en planta.  
5 De acuerdo con la jerarquía en las operaciones de gestión de residuos, las instalaciones de valorización de la fracción rechazo no reciclable, así como las de valorización de las fracciones orgánicas y celulósicas deberán ser instalaciones que cumplan con la normativa ambiental, sean eficientes económicamente e integren los principios de la nueva economía circular. En todo caso, se basarán en tecnologías contrastadas a nivel industrial. En función del desarrollo de tecnologías más avanzadas se podrá proponer la fabricación de biocombustibles a partir de la valorización de la fracción orgánica y celulósica contenida en los RU. Estas tecnologías deberán poder contribuir adicionalmente a la reducción de las cantidades de material bioestabilizado de baja calidad con destino a vertedero, procedente de la fracción orgánica contenida en la fracción todo uno en masa.  
Los productos resultantes de la valorización material, en caso de ser residuos, deberán ser gestionados por instalaciones autorizadas para su utilización posterior. Igualmente, en caso de obtener la fin de condición de residuo o ser considerados subproductos de valor comercial para su uso como materias primas, deberán cumplir con la normativa que resulte de aplicación, en materia REACH, de Clasificación-etiquetado-envasado, tributaria y de toda índole que le resulte de aplicación.  
6. De acuerdo con la jerarquía europea de gestión residuos, las operaciones de valorización de la fracción rechazo convertido a CSR, se realizará en las siguientes condiciones de necesario cumplimiento previo:  
a) Los Consorcios y entidades locales competentes, deberán tener implantada la recogida selectiva de materia orgánica, incluidos los grandes productores (hoteles, restaurantes, mercados, industrias de preparación de alimentos, etc.) de acuerdo con lo dispuesto en el proyecto de gestión aprobado.  
b) Los Consorcios y entidades locales competentes, deberán disponer de un proyecto de gestión debidamente aprobado e implantando de residuos domésticos y asimilables para el plan zonal de que se trate. El proyecto de gestión deberá estar implantado, cumpliendo los objetivos expuestos en el punto 17 presente.  
c) Por parte de los Consorcios y entidades locales competentes la gestión de los residuos domésticos y asimilables a través de los ecoparques deberá estar implantada en la totalidad del ámbito del plan zonal, de acuerdo con el proyecto de gestión aprobado.  
d) Asimismo, la gestión de los residuos voluminosos deberá contemplarse en el proyecto de gestión claramente, definiendo las actuaciones a llevar a cabo tanto para su recogida por las entidades locales competentes como para su valorización por el Consorcio o entidad local de los servicios de valorización y eliminación competente.  
e) Los Consorcios y entidades locales competentes deberán disponer de políticas económicas y presupuestarias para el fomento de la recogida separada en origen, al menos de biorresiduos, envases, papel/cartón y vidrio y residuos recogidos en los ecoparques, en el ámbito de la totalidad de los municipios del consorcio, y que se alcancen valores de aportación selectiva globales superiores a la media de la Comunitat Valenciana.  
7. Siguiendo la jerarquía europea de gestión de residuos, se priorizarán las instalaciones que conviertan los rechazos de planta en otras materias primas de valor comercial y en segundo lugar las operaciones de valorización de la fracción rechazo que garanticen la autosuficiencia energética de las plantas de tratamiento de residuos domésticos y asimilables así como otros usos, mediante procesos termoquímicos diferentes a la incineración-coincineración (diferentes de las operaciones de gestión D10 y R1 de la Directiva Marco de Residuos 2008). Estas instalaciones podrán dar solución a la fracción rechazo de cada planta de tratamiento mecánico biológico así como si procede, a materiales bioestabilizados considerados fuera de especificación para su aplicación en la agricultura, o a un conjunto de plantas, mediante la valorización de CSR para su transformación en biocombustibles y bioproductos, además de generación de calor y energía. Estas instalaciones tanto en dimensión como en ubicación, responderán a la economía de escala proporcional al área geográfica de que se trate. Se deberá acreditar, asimismo, por parte del Consorcio del área geográfica de que se trate, que el CSR, compuesto exclusivamente por materiales no peligrosos, contiene, en todo caso, biomasa dentro de su composición, con un mínimo de un 15 % de biomasa. Igualmente, se deberá certificar por parte del Consorcio o entidad local de los servicios de valorización y eliminación correspondiente, que se destinan a estas técnicas, fracciones residuales de los de los rechazos de residuos domésticos y asimilables no reciclables, según han sido introducidos en las plantas de tratamiento por las entidades locales responsables de la recogida.  
8. Se deberá justificar debidamente y de forma previa, ante la conselleria competente en materia de residuos, que las diferentes alternativas tecnológicas utilizadas para valorizar la fracción rechazo o de la fracción orgánico/celulósica y diferentes a la incineración-coincineración como técnica de gestión de residuos (diferentes de las operaciones de gestión D10 y R1 de la Directiva Marco de Residuos 2008), cumplirán con la normativa ambiental aplicable (atmósfera, suelo, residuos, agua, etc) y que contribuirán a la reducción de las emisiones de C02 y a la mejora de la gestión global de los residuos propuestos, disminuyendo el % de rechazo en vertederos y aumentando el porcentaje de materiales valorizados para otros usos en el marco de la economía circular. El diseño de estas instalaciones deberá ajustarse a las necesidades reales de valorización de las fracciones no recuperables o no reciclables según procesos jerárquicamente prevalentes.   
En cualquier caso, se deberá certificar por parte del Consorcio o entidad local de los servicios de valorización y eliminación correspondiente, que se destinan a estas técnicas, fracciones residuales de los de los rechazos de residuos domésticos y asimilables no reciclables, así como la disponibilidad previa de todo aquello indicado en el punto 17.6 del presente plan.  
9. Dado el horizonte temporal del presente PIR-CVA hasta 31 de diciembre de 2022, de acuerdo con el principio jerárquico establecido en la UE, se tendrá en cuenta la existencia actual de sectores industriales con potencialidad para la valorización energética y material de la fracción rechazo con conversión en CSR, sólo en el caso de residuos no peligrosos con contenido en biomasa, que justifiquen su inviabilidad de reutilización, reciclado y valorización material previa, según las operaciones de gestión establecidas en la normativa básica estatal. Para ello, se deberá justificar bajo autorización de Conselleria competente en materia de residuos, el cumplimiento de dicha jerarquía. Igualmente se deberá justificar la adecuación de las operaciones de valorización energética, en materia de emisiones a la atmósfera, salud laboral y salud ambiental.  
En todo caso, se considerarán estos sectores para residuos no peligrosos o únicamente combustibles no reciclables o no valorizables alternativamente. Preferentemente, como sustitución de otros materiales industriales peligrosos u otros combustibles más contaminantes de estas instalaciones industriales. En cualquier caso, se deberá certificar por parte del Consorcio o entidad local de los servicios de valorización y eliminación correspondiente, que se destinan a estas técnicas, fracciones residuales de los rechazos de residuos domésticos y asimilables no reciclables, así como la disponibilidad previa de todo aquello indicado en el punto 17.6 del presente plan.  
10. Siguiendo la jerarquía de gestión de residuos, en todo caso deberá priorizarse la gestión adicional del rechazo mediante nuevas instalaciones diferentes de la incineración-coincineración-valorización energética, como técnica de gestión de residuos, según lo previsto en el artículo 17.7 del presente, frente a lo indicado en el artículo 17.9.  
11. De acuerdo con la jerarquía europea en materia de gestión de residuos y demás principios rectores de la misma, dadas las competencias exclusivas de las entidades locales en materia de recogida selectiva de residuos domésticos y asimilables, los Consorcios y entidades locales competentes de la valorización y eliminación, en los cuales sus entidades locales responsables de los servicios de recogida implanten antes del 2 de enero de 2021, una recogida selectiva puerta a puerta o equivalente con sistema de pago por generación directa a la ciudadanía, al menos para biorresiduos, envases y papel-cartón, para al menos el 60 % de su población censada, podrán eximirse del cumplimiento de los artículos 17.4.2º párrafo, 17.5, 17.7, 17.8 y 17.9 del presente que obligan a estas entidades locales competentes de la valorización y eliminación. No obstante lo anterior, aplicará a estas áreas geográficas igualmente lo previsto en el artículo 17.4 1er párrafo del presente.  
12. Las instalaciones de valorización de todo tipo de residuos domésticos y asimilables, en el horizonte temporal del presente plan, deberán contar con sistemas de videovigilancia interior y exterior a los que se conecten las administraciones públicas consorciadas, información en tiempo real (máximo diaria) del flujo de residuos así como información en tiempo real según las mejores técnicas disponibles, de los principales parámetros ambientales de gestión (mediciones diezminutales de todos los parámetros viables). Las series de datos que se generen estarán disponibles en las páginas web de los Consorcios y entidades locales competentes de los servicios de valorización y eliminación, en tiempo real, o en su defecto, con una periodicidad mínima semanal.   
La recopilación completa de estos datos, será incluida adicionalmente en la memoria anual de gestión de cada instalación.  
13. Se establecen como criterios generales para la ubicación de plantas de transferencia o valorización de residuos domésticos y asimilables, mediante tratamiento mecánico y/o biológico, de la fracción resto o bien de la fracción orgánica selectiva, las siguientes:  
a) Preferentemente suelo dotacional, industrial o en su defecto no urbanizable común.  
b) Preferentemente, distancia a núcleos urbanos consolidados de al menos 500 m en suelo no urbanizable, medidos desde el vallado perimetral de la instalación hasta el eje central de la calle más cercana de que se trate. Esta distancia podrá eximirse en caso de instalaciones de ámbito rural.  
14. Se establecen como criterios generales para la ubicación de las instalaciones y equipamientos de valorización material definidas en el presente, siguiendo los principios de proximidad y economía en la gestión, el interior de las actuales instalaciones de valorización y eliminación de residuos domésticos o bien sus parcelas inmediatamente adyacentes disponibles. Así, según las siguientes:  
a) Preferentemente suelo dotacional, industrial o en su defecto no urbanizable común.  
b) Preferentemente, distancia a núcleos urbanos consolidados de al menos 500 m, medidos desde el vallado perimetral de la instalación hasta el eje central de la calle más cercana de que se trate.  
15. Se establecen como criterios generales para la ubicación de las instalaciones y equipamientos de eliminación de rechazos de residuos domésticos y asimilables, las siguientes:  
a) Preferentemente suelo dotacional, o en su defecto no urbanizable común.  
b) Suelo calificado como geológicamente apto en el Plan Zonal de residuos de que se trate o en su defecto, con informe favorable del Instituto Geológico y Minero de España (IGME).  
c) Preferentemente, distancia de 2 Km a núcleos urbanos consolidados, medidos desde el vallado perimetral de la instalación hasta el eje central de la calle más cercana de que se trate.  
16. Las determinaciones generales de los artículos 17.13, 17.14 y 17.15, podrán concretarse con mayor definición en las bases técnicas de los Consorcios de residuos y entes locales competentes de la valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, transferencias y gestión de ecoparques y sus proyectos de gestión aprobados, pudiéndose apartar de los criterios generales indicados en estos artículos como preferentes, en caso de ampliación de instalaciones pre-existentes o ubicación alternativa que cumpla los parámetros ambientales solicitados en la normativa de protección ambiental de aplicación para la instalación de que se trate. Supletoriamente, de forma adicional, según las prescripciones de viabilidad de la Ley 5/2014, de 25 de julio, de ordenación del territorio, urbanismo y paisaje de la Comunitat Valenciana así como de Ley 1/2019, de 5 de febrero que la modifica.  
  
Artículo 18. Comisión de coordinación de consorcios  
1. A fin de satisfacer el principio de responsabilidad compartida, se crea una Comisión de Coordinación de los Consorcios constituidos, que actuará como órgano consultivo de la conselleria con competencias en materia de residuos de la Generalitat.  
2. Estará compuesta por los siguientes miembros:  
a) Presidencia: La persona titular de la conselleria que tenga atribuidas las competencias en materia de residuos, o persona en quien delegue.  
b) Vicepresidencia: La persona titular de la Dirección General que tenga atribuidas las competencias en materia de residuos, o persona en quien delegue.  
c) Vocales. En número total de veintinueve vocales conforme a los siguientes criterios de designación:  
i. Veintiséis vocales correspondientes a las presidencias de cada Consorcio o administración competente, o personas en quien deleguen, más un miembro de la asamblea de cada administración competente, designado por la presidencia.  
ii. Tres vocales correspondientes a las presidencias de las diputaciones provinciales de Alicante, Castellón y Valencia, o personas en quien deleguen.  
Todos los miembros de la comisión de coordinación tendrán voz y voto, decidiendo, en caso de empate, el voto de calidad de la presidencia.  
Sus miembros podrán estar eventualmente asistidos por consejeros técnicos, económicos o jurídicos, con voz pero sin voto.  
Actuará como Secretaría de la Comisión de Coordinación un funcionario o funcionaria de la Dirección General competente en materia de residuos, designado a propuesta del titular de dicha Dirección General, y previa deliberación de la Comisión en su sesión constitutiva.  
De acuerdo a las previsiones de la Ley 9/2003, de la Generalitat de 2 de abril, para la igualdad entre mujeres y hombres, así como del artículo 14 de la Ley orgánica 3/2007 de 22 de mayo, para la igualdad efectiva de mujeres y hombres, para la constitución y funcionamiento de la comisión de coordinación, como órgano colegiado de la Administración, se procurará que su composición se ajuste al principio de presencia equilibrada de mujeres y hombres.  
3. Son funciones de la Comisión de Coordinación de Consorcios:  
a) Servir de foro de debate e intercambio de experiencias entre las administraciones competentes para la ejecución de los diferentes planes zonales de residuos domésticos y asimilables de la Comunitat Valenciana.  
b) Constituir un cauce de participación para otros agentes interesados en la gestión de los residuos domésticos y asimilables desde un punto de vista social, económico y medioambiental.  
c) Homogeneizar, en la medida de lo posible, los procesos de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, vigilando el cumplimiento de los rendimientos mínimos en todos los Planes Zonales y, consecuentemente, tender a unificar los costes de tratamiento correspondientes, en el caso de tecnologías y capacidades comparables entre las diferentes instalaciones.  
d) Impulsar de manera decidida la recogida separada de residuos domésticos y asimilables en todas las formas previstas en los planes zonales, apoyando a los Ayuntamientos y demás Entidades Locales, con la doble finalidad de cumplir los objetivos de valorización y eliminación de los planes zonales, así como dar una adecuada respuesta a las demandas crecientes de los ciudadanos de la Comunitat Valenciana.  
e) Proponer a la Generalitat la adopción de nuevas normas técnicas que permitan adaptarse al desarrollo tecnológico futuro así como en su caso, otras normas que, respetando el principio de «quien contamina paga», posibiliten de manera continua la mejora global de la gestión de los residuos domésticos y asimilables en la Comunitat Valenciana.  
f) En general, asesorar a la conselleria competente en materia de medio ambiente en cuantos asuntos se refieran a la producción y gestión de los residuos domésticos y asimilables en la Comunitat Valenciana.  
g) Desarrollar un marco de seguimiento para medir el progreso y evaluar la eficacia de las acciones incluidas en el PIR hacia la economía circular.  
4. La Comisión se reunirá al menos una vez al año como mínimo y siempre que se cumplan los requisitos legales para su convocatoria, a similitud del funcionamiento de los órganos de gobierno de las entidades locales.  
5. La Comisión de Coordinación de Consorcios, actuará como órgano consultivo de la conselleria con competencias en materia de residuos de la Generalitat en lo que se refiere a la gestión de residuos domésticos y asimilables.  
6. En lo no previsto, la comisión se regirá supletoriamente por el régimen establecido para los órganos colegiados por la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas y la Ley 40/2015, de 1 de octubre, de régimen jurídico del sector público.  
Por operatividad en la gestión, a resultas de la experiencia desde la entrada en vigor del Plan integral de residuos de 2013, pasan a ser nuevamente competencias de la Generalitat, a través de la Dirección General competente en materia de residuos, las siguientes:  
a) Resolver los posibles conflictos generados entre zonas PIR-CVA por la asignación de los residuos domésticos y asimilables en su ámbito territorial, cooperando así con la Generalitat en el objetivo primordial de garantizar el adecuado tratamiento de todos los residuos generados en la Comunidad. Todo ello, sin menoscabo de los acuerdos bilaterales a que puedan llegar de común acuerdo los Consorcios de residuos y entes responsables, al respecto del presente, con el visto bueno de la Generalitat.  
b) Decidir, en caso de incidencias que afecten al normal funcionamiento de cualquiera de las instalaciones de residuos domésticos y asimilables, qué otras instalaciones deben hacerse cargo de sus residuos, bajo el principio básico de la solidaridad interterritorial en esta materia. Todo ello, sin menoscabo de los acuerdos bilaterales a que puedan llegar de común acuerdo los Consorcios de residuos y entes responsables, al respecto del presente, con el visto bueno de la Generalitat.  
Todo ello, sin menoscabo de los acuerdos bilaterales a que puedan llegar de mutuo acuerdo varios Consorcios de residuos, para la mejora de la gestión de sus residuos, siempre siguiendo los principios de gestión del presente PIR-CVA. No obstante lo anterior, en caso de conflicto o falta de acuerdo entre los Consorcios de residuos y/o entes locales competentes de la valorización y eliminación, previo el expediente administrativo correspondiente, que incluirá trámite de audiencia a ambas partes implicadas, prevalecerá el criterio de la Generalitat, a través de la Dirección General competente en materia de residuos. Igualmente, a este respecto, de acuerdo con los supuestos previstos a este respecto en el artículo 16 del presente plan.   
7. Se crean los grupos de trabajo técnico de «Gestión económica en residuos (1)», «Recogida selectiva y gestión de ecoparques (2)»,»Plantas de tratamiento (3)», «Sellado de vertederos (4)» y «Comunicación, sensibilización e información (5)». Los grupos de trabajo técnico se reunirán al menos 3 veces al año. En las reuniones de los grupos de trabajo, según estimen sus miembros en cada convocatoria, se podrá invitar a diferentes agentes ambientales, sociales o económicos de la gestión de los residuos.  
  
Artículo 19. Sistema impositivo específico para la gestión de residuos domésticos y asimilables  
1. En el marco de la legislación vigente en materia tributaria de las Entidades Locales, de carácter básico, y con respecto a la autonomía local en dicha materia, en la gestión de los residuos domésticos y asimilables se distinguirán, en general, las siguientes tasas en atención a su hecho imponible:  
a) Tasas de ámbito municipal por la recogida y transporte de residuos domésticos y asimilables.  
b) Tasas de ámbito supramunicipal por la valorización, eliminación, transferencia (si procede) y gestión de los ecoparques de dicho ámbito.  
2. La tasa municipal de recogida y transporte de residuos domésticos y asimilables, caso que exista a criterio de la entidad local según la normativa específica nacional y autonómica en la materia, se aprobará por la correspondiente Entidad Local mediante Ordenanza fiscal. Dicha tasa podrá asociarse a la de otros servicios municipales, tales como limpieza de viales, parques y jardines, y otros espacios de uso común, pero en ningún caso se asociará al servicio de valorización y eliminación de residuos que presten los Consorcios u otras Administraciones competentes.  
3. La tasa por tratamiento de residuos, de ámbito supramunicipal, será establecida por los consorcios o administraciones competentes, incluyendo en dicha tasa las operaciones de valorización y eliminación, gestión de ecoparques y, en su caso, transferencia de residuos domésticos y asimilables. Esta tasa se aplicará sobre la totalidad de residuos domésticos y asimilables entregados por cada municipio de los que conformen el consorcio o administración competente, incluidos todos los admitidos ecoparques, debiendo tener el mismo tipo de gravamen para todos los municipios, independientemente de su tamaño y de la distancia a los centros de tratamiento o a las estaciones de transferencia.  
4. Para la determinación de ambas tasas, se tendrá en cuenta el cumplimiento de los siguientes criterios:  
a) El coste de la recogida, transporte, valorización y eliminación de los residuos domésticos y asimilables debe ser visible y repercutirse sobre los entes locales con el objeto de hacer cumplir el principio de responsabilidad del productor.  
b) Las tasas deberán ser proporcionales a la cantidad de residuos generada, en función de los parámetros que cada entidad responsable estime oportuno, tales como:  
i. Preferentemente, registro en peso de los residuos recogidos (pago por generación de residuos), o  
ii. registro del volumen de agua potable consumida, debiendo figurar los importes y conceptos grabados desglosados de forma clara y transparente, o  
iii. tipo de inmueble y actividad desarrollada en el mismo, o  
iv. registro de volumen de los residuos recogidos.  
c) El coste de valorización y eliminación de los residuos habrá de tener en cuenta las amortizaciones de las inversiones, los gastos de mantenimiento y los gastos de explotación, todos ellos ajustados a la vida útil que se considere para la obra civil, instalación o equipo, según corresponda, y para el caso particular de los vertederos, también el mantenimiento posterior al cierre durante al menos 30 años.  
d) Las tasas deberán ser objeto de bonificaciones o exenciones proporcionales a las cantidades de residuos recogidas separadamente, de aplicación a todas las fracciones de los residuos domésticos y asimilables que sean objeto de recogida separada en cada momento.  
e) Las tasas deberán ser objeto de bonificaciones o exenciones para el caso de municipios donde se ubiquen instalaciones de valorización o eliminación de residuos domésticos y asimilables, adicionalmente al importe en ?/tn previsto por el Plan Zonal para el municipio.  
f) Las tasas deberán ser objeto de bonificaciones o exenciones para el caso de las personas y unidades familiares en riesgo de exclusión social oficialmente reconocidas por la administración.  
g) Las tasas deberán ser objeto de bonificaciones o exenciones para el caso de compostaje doméstico y comunitario, para las tn equivalentes destinadas a este sistema, en relación con los costes variables de gestión, con independencia de los costes fijos del sistema de recogida y valorización de residuos, a criterio de la entidad local correspondiente.  
h) Las tasas municipales de recogida y transporte deberán quedar claramente diferenciadas de las tasas supramunicipales de valorización y eliminación. Se trata, en definitiva, de una desagregación de los conceptos impositivos, dado que además de conceptos diferentes las entidades destinatarias de los fondos correspondientes también lo son: municipios para la recogida y transporte, y consorcios u otras administraciones competentes para la valorización y eliminación.  
i) Se deberán establecer tasas diferenciadas, tanto municipales como supramunicipales, para los grandes generadores de residuos, que vengan así definidos en las respectivas ordenanzas fiscales de las entidades locales correspondientes, calculadas, preferentemente, proporcionalmente a la cantidad de residuos generados o sistema alternativo indicado en el segundo apartado del presente 19.4.  
5. Para el caso de las nuevas tasas supramunicipales de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, que deban implantarse tras la entrada en vigor del PIR-CVA, en aquellas áreas geográficas donde todavía no exista la misma, en el caso que por parte del Consorcio se considere mejor opción técnica y económica, éste podrá sustituir la obligación de imponer la tasa supramunicipal, por la percepción de los importes económicos correspondientes por parte de las entidades locales que lo conforman, siguiendo los parámetros indicados en el párrafo 2 del apartado 19.4 del presente.  
Dichas aportaciones económicas, podrán sustituir la obligación de imposición de la nueva tasa supramunicipal, siempre que el Consorcio cumpla los principios de sostenibilidad financiera y buen funcionamiento, de acuerdo a sus fines estatutarios (cumplimiento de los periodos medios de pago y demás obligaciones exigibles a las entidades locales por parte de la normativa nacional y autonómica). Esta solución será aplicable mientras cumpla la legalidad vigente en materia de estabilidad financiera. En cualquier caso, no obstante, la entidad que se acoja a esta posibilidad, vendrá obligada a aprobar inicialmente y actualizar año a año, la documentación necesaria de una posible tasa supramunicipal de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables de gestión consorciada, por si fuere obligado legalmente, su puesta en marcha en alguna anualidad.  
En todo caso, los importes percibidos, deberán proceder principalmente de tasas municipales de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, separadas de las de recogida. El incumplimiento de los condicionantes del presente apartado, implicará, tras la primera anualidad de incumplimiento, la obligación de la imposición de la tasa supramunicipal de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables por parte del consorcio.  
6. La Generalitat, en el ámbito de sus competencias, estudiará la viabilidad técnica, ambiental, jurídica y económica, sobre la posible imposición de una tasa supramunicipal autonómica, que, al menos, cubra los nuevos costes de amortización y explotación de los Consorcios de residuos y entes locales competentes de la valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, transferencias y gestión de ecoparques, como consecuencia de la entrada en vigor sobrevenida del nuevo paquete de economía circular de la UE, con el objetivo de contribuir a una financiación adecuada de los servicios públicos de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables.  
7. Con el objetivo de favorecer la prevención en la generación de residuos, la preparación para la reutilización y las recogidas selectivas de calidad en origen, así como la proximidad y la autosuficiencia en la gestión, en caso de que el consorcio o entidad local de los servicios de valorización y eliminación pre-existente lo justifique debidamente ante la conselleria competente en materia de residuos, previa autorización de la conselleria competente en materia de residuos, éste podrá gestionar residuos industriales no peligrosos y/o RCD procedentes de su área geográfica, estableciendo para ello precios públicos de gestión. En todo caso, de acuerdo a lo previsto en el artículo 12.5 c) de la Ley 22/2011, o norma que la modifique o sustituya.  
Estos ingresos extraordinarios, deberán destinarse obligatoriamente, en primera instancia, a la implementación de políticas económicas y fiscales por parte del consorcio de residuos o entidad local de los servicios de valorización y eliminación de que se trate, para el fomento de actividades relacionadas con la prevención en la generación de residuos, la preparación para la reutilización y las recogidas selectivas de calidad: biorresiduos, envases, vidrio y cartón. Esta admisión, deberá realizarse siguiendo igualmente los principios de precaución en materia de vida útil de las instalaciones, por lo que necesariamente, el consorcio o entidad de que se trate, deberá acreditar estar por debajo de los límites legales de los porcentajes de rechazo a vertedero que marca el presente PIR-CVA. En todo caso, los residuos admisibles y admitidos que sean susceptibles de valorización o reciclado, deberán ser sometidos a estas operaciones.  
8. La fiscalidad económica del servicio de valorización de los biorresiduos recogidos separadamente, deberá obedecer al coste real de este servicio. Siendo, en todo caso, una fiscalidad de coste unitario por tn inferior a la fiscalidad económica de los residuos domésticos y asimilables en masa. Las entidades locales procuraran repercutir positivamente, en sus tasas de gestión de residuos, los comportamientos ambientales positivos en materia de gestión de residuos de sus ciudadanos, en favor de un menor coste para la ciudadanía, o bien revertir estos menores costes en una mejora del servicio a prestar.  
9. Los consorcios de residuos y entes locales de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, podrán conveniar y acordar, voluntariamente, la disposición, previos los trámites pertinentes, de una tasa común o igualitaria, provincial, de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables.  
10. La Generalitat y los consorcios de residuos y entes locales competentes de la valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, podrán conveniar, previos los trámites administrativos pertinentes, el control por parte de la Generalitat de las básculas de pesaje de las instalaciones de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, debiendo compensar la Generalitat al Consorcio o ente competente de la valorización y eliminación por los costes de explotación de estas básculas.  
11. Al objeto de establecer en los costes de gestión, la adecuada eficiencia en la gestión del servicio público, los consorcios y entes locales competentes de la valorización y eliminación, previos los trámites pertinentes, vendrán obligados a admitir y ejecutar toda subvención económica o en equipamiento que se les presente por parte de las Administraciones Nacional, Autonómica o Provincial, que redunde en una mejora de la gestión de los residuos domésticos y asimilables. Igualmente, los Consorcios de residuos y entes locales competentes de la valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, podrán incorporar, conforme indique la normativa sectorial al respecto, financiación europea dentro del proyecto de gestión, aunque éste se encuentre ya iniciado, recalculándose, para ello, a la baja, los correspondientes estudios económico-financieros, en el momento procedente.  
Artículo 20. Ecoparques  
1. Con la finalidad de que todos los municipios puedan disponer de los servicios propios de los ecoparques con independencia de su capacidad económica, se introducen en el PIRCVA nuevos criterios de ubicación de ecoparques en la Comunitat Valenciana, de forma que no sean instalaciones de uso exclusivo para cada municipio sino compartidas entre municipios cercanos de acuerdo con lo establecido en los planes zonales. Tales criterios de disponibilidad mínima de unidades de ecoparques, son los siguientes:  
a) Se identificará el municipio de mayor población del plan zonal, donde obligatoriamente deberá ubicarse un ecoparque. A partir de este, se trazará un radio de 5 km medido desde la puerta del ecoparque, que delimitará su área de influencia, dentro de la cual quedarán identificados los cascos urbanos de los municipios que se sitúen dentro de esta y, por consiguiente, la adscripción de éstos al ecoparque o ecoparques situados dentro de la misma. En caso de que con los 5 km de radio existan zonas de cascos urbanos no atendidos, se podrá complementar el servicio con ecoparque móvil.  
b) En función de la población existente en el área de influencia, se concretará el número y tipología de ecoparques a instalar según lo establecido en la Norma técnica de ecoparques de la Comunitat Valenciana. Para los supuestos en los que corresponda más de un ecoparque por área de influencia, deberá tenerse en cuenta para su ubicación la distribución poblacional.  
c) Se identificará el siguiente municipio del plan zonal que tenga mayor número de habitantes y cuyo casco urbano no se encuentre en el área de influencia del anterior ecoparque o ecoparques. En este municipio se ubicará otro u otros de los ecoparques necesarios, con los mismos criterios expuestos en el punto anterior.  
d) Este procedimiento se aplicará progresivamente hasta que todos los cascos urbanos municipales queden incluidos en un área de influencia y tengan asignado al menos un ecoparque.  
2. Se prevé la utilización de ecoparques móviles para zonas rurales de baja densidad de población y zonas urbanas de alta densidad de población, sujeto a las necesidades que se detecten, bien por falta de suelo dotacional o por optimización de recursos. En cualquier caso, los ecoparques móviles siempre tendrán una gestión de los residuos asociada al ecoparque fijo más cercano a la zona en la que preste servicio, o en su defecto una instalación fija de transferencia o valorización acondicionada para recepcionar sus residuos de forma separada y podrán sustituir a los ecoparques fijos en determinados municipios, donde se considere como mejor opción técnica y ambiental.  
Los ecoparques móviles se utilizarán, según las necesidades, en:  
a) Los núcleos de población que no dispongan de suelo dotacional suficiente para la ubicación de un ecoparque fijo adecuado al tamaño del municipio.  
b) Los núcleos con alta densidad de población estacional, como refuerzo temporal de un eco parque fijo, o para mejorar la proximidad del servicio a los ciudadanos.  
c) Los núcleos dispersos de población cuyo uso conjunto por parte de varios municipios resulte de mayor rentabilidad que la disposición de ecoparques fijos individuales, valorando en conjunto tanto los costes de inversión y amortizaciones, como los de explotación y mantenimiento.  
d) En aquellos supuestos en que la distancia entre los núcleos urbanos sea mayor de 5 km., se podrá optar entre la construcción de un ecoparque fijo o un ecoparque móvil asociado al fijo más cercano o al de mayor tamaño de su zona.  
e) En general, en todos aquellos casos en los que se considere como mejor opción a nivel logístico, considerando tanto la población servida, su dispersión geográfica, y la cantidad de residuos a recoger, frente a un eco parque fijo.  
3. Se crea la instalación denominada «Área de aportación», consistente en una instalación fija inferior a 300 m2 (menor superficie que el tipo A), con posibilidad de construirse a una sola cota, para la gestión exclusiva de residuos no peligrosos, por parte del Consorcio o entidad local de los servicios de valorización y eliminación competente, en caso que éste lo considere adecuado dentro de su proyecto de gestión de ecoparques (y áreas de aportación). A los efectos de autorización, se estará a lo dispuesto para el ecoparque tipo A. Esta instalación requerirá al menos de vallado perimetral, puerta de acceso, solera de hormigón adecuada y dos contenedores de un mínimo de 15 m3 cada uno, al menos para RCD y muebles y enseres. A los efectos de su vigilancia, ésta podrá compartirse con otras unidades similares o realizarse por la entidad local donde se ubique.  
4. Al objeto de homologar las instalaciones de los ecoparques y su funcionamiento, el PIRCVA incluye la «Norma Técnica reguladora de la Implantación y Funcionamiento de los Ecoparques en la Comunitat Valenciana» que se incluye como anexo 1.1 al presente documento de ordenación. En caso de discrepancia entre la norma técnica y el documento de ordenación vinculante, prevalecerá el documento de ordenación vinculante.  
Dicha norma resulta de aplicación tanto para aquéllas instalaciones que se encuentren en funcionamiento, como para aquéllas que se proyecten en el futuro.  
Las instalaciones existentes en el momento de la aprobación del PIRCVA deberán adaptarse a las prescripciones de éste en el plazo máximo de un año a partir de la fecha de su aprobación, conforme a lo establecido en el artículo 40 del presente documento de ordenación.  
La Norma Técnica reguladora de la Implantación y Funcionamiento de los Ecoparques en la Comunitat Valenciana tiene carácter vinculante.  
Los consorcios y entes locales responsables de la valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, transferencias y gestión de ecoparques, deberán disponer, antes del 1 de enero de 2021, de un sistema informático de gestión de los balances de masas de entradas y salidas de los ecoparques, tanto fijos como móviles, cuyos datos deberán volcar semanalmente en la correspondiente base de datos autonómica.  
De acuerdo con la normativa básica estatal, antes de 2022, se deberá habilitar por parte de los consorcios y entidades locales responsables de los servicios de valorización y eliminación, al menos, en cada una de sus áreas de gestión, una instalación de preparación para la reutilización de voluminosos y RAEES, en un ecoparque fijo, instalación de valorización principal, planta de transferencia o instalación separada específica al respecto, según determine cada entidad responsable. En todo caso, la instalación de preparación para la reutilización, deberá estar debidamente acondicionada.  
En este sentido, en la medida de lo previsto en la Ley 9/2017 de contratos del sector público y norma que la desarrolle o sustituya, se procurará, previo análisis técnico, jurídico y demás necesarios, que algunas de las fracciones recogidas en los ecoparques sean gestionadas por entidades de economía social. Entre las posibles, voluminosos, muebles o textiles.  
Las disponibilidades mínimas de unidades de ecoparques previstas en el presente, podrá mejorarse por parte de los consorcios de residuos y entes locales competentes de los servicios de valorización y eliminación, transferencias y gestión de ecoparques de residuos domésticos y asimilables, al objeto de mejorar la gestión de residuos.  
  
Artículo 21. Biorresiduos  
Se considera biorresiduo, de acuerdo con la Directiva 2008/98/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de noviembre de 2008, sobre los residuos y por la que se derogan determinadas Directivas, así como la Directiva 2018/851 de 30 de mayo de 2018, y el artículo 3 apartado g) de la Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, el residuo biodegradable de jardines y parques, residuos alimentarios y de cocina procedentes de hogares, oficinas, restaurantes, servicios de restauración colectiva y establecimientos de consumo al por menor, y residuos comparables procedentes de plantas de transformación de alimentos.  
En fecha 12 de Diciembre de 2017, la Comisión de coordinación nacional de residuos, al amparo de lo previsto en el artículo 13 b de la Ley 22/2011 de residuos y suelos contaminados, a propuesta de la Comunitat Valenciana, dictaminó por unanimidad de todos los representantes asistentes, de forma favorable, la implantación obligatoria de la recogida selectiva de biorresiduos en todo el territorio nacional.  
Actualmente, está en fase de modificación el artículo 22 de la Ley 22/2011 de Residuos y suelos contaminados, por parte del Ministerio competente en materia de residuos.  
En primera instancia, tendrán prioridad la prevención en la generación de biorresiduos, así como el compostaje doméstico y comunitario, en aquellas zonas adecuadas para ello, de acuerdo con la Orden 18/2018, de 15 de mayo, de la Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural, por la que se regulan las instalaciones de compostaje comunitario en el ámbito territorial de la Comunitat Valenciana o norma nacional que la modifique o sustituya, habida cuenta de la inexistencia actual de normativa nacional que regule esta materia.  
Antes de 2020, todos los municipios y entidades locales responsables de los servicios de recogida de residuos, deberán tener implantada una recogida separada de biorresiduos, contando con los sistemas de recogida más eficientes para cada caso. La entidad local competente del servicio de recogida, deberá ajustar y justificar debidamente, el modelo de recogida, especialmente en los municipios con una pirámide poblacional de envejecimiento con una media superior a los 60 años de edad de la población. Favoreciéndose en todo caso, el principio de proximidad y la accesibilidad de la población al sistema de recogida. En el plan local de residuos, se deberá justificar cuantitativa y cualitativamente, el cumplimiento de los objetivos de recuperación de biorresiduos, justificándose por la entidad local responsable, bajo su responsabilidad, que el sistema o sistemas de recogida seleccionados, serán capaces de conseguir los objetivos de recuperación normativamente vinculantes. Se deberán estudiar al menos, de forma comparativa, los sistemas de recogida puerta a puerta, carga trasera y carga lateral.  
En el caso de seleccionarse la recogida selectiva de biorresiduos mediante contenerización, obligatoriamente deberá ser a través de sobretapa o tapa con reducción de tamaño respecto de la tapa ordinaria de fracción resto, debiendo estar la tapa de mayor tamaño, caso de existir, no accesible o cerrada para la recogida selectiva de materia orgánica para la ciudadanía. En caso de grandes productores, se podrá habilitar acceso restringido a la tapa grande, si es necesario, mediante sistemas específicos de acceso con llave o similar, según el sistema de contenerización de que se trate.  
En consonancia con la jerarquía de residuos y con objeto de reducir la emisión de gases de efecto invernadero originados por la eliminación de residuos en vertederos, y conforme prevé el artículo 24 de la Ley 22/2011 y sus modificaciones, se deberá implantar la recogida separada y el tratamiento adecuado de los biorresiduos, para producir compost seguro para el medio ambiente y otros materiales producidos a partir de los biorresiduos.  
Los requisitos mínimos para la gestión de biorresiduos y los criterios de calidad para el compost y el digestato procedentes de biorresiduos se ajustarán a lo establecido al efecto por la normativa comunitaria y la normativa básica estatal que se dicte en la materia. Todo ello, sin perjuicio de que, con carácter supletorio, se dicten disposiciones a este respecto autonómicas por parte de la conselleria con competencias en residuos, con rango de orden de la conselleria con competencias en materia de residuos, hasta la entrada en vigor de las correspondientes de carácter estatal.  
En el caso de grandes productores públicos y privados de biorresiduos, todos ellos, estarán obligados a favorecer e implantar la recogida selectiva de biorresiduos, así como a formar al personal encargado de la segregación en origen antes de su entrega, incluyendo la separación entre envases y biorresiduos, en caso que proceda. En cada caso, los legalmente obligados deberán soportar el coste de estas operaciones.  
Por otra parte, en función del estado de las tecnologías más avanzadas se podrá plantear la fabricación de biocombustibles de segunda generación a partir de las fracciones orgánicas y celulósicas contenidas en los RU mediante procesos bioquímicos.  
Los objetivos mínimos a nivel autonómico, de recogida selectiva de biorresiduos, dentro del horizonte temporal del presente Plan, con el objetivo de dar cumplimiento a lo previsto en la Ley 22/2011, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, serán los siguientes:  
31 de diciembre de 2020: 25 % de la totalidad de biorresiduos producidos.  
31 de diciembre de 2021: 30 % de la totalidad de biorresiduos producidos.  
31 de diciembre de 2022: 50 % de la totalidad de biorresiduos producidos.  
En cualquier caso, serán de aplicación a tales efectos, a nivel de áreas de gestión de los Planes Zonales, para sus entidades locales integrantes, igualmente, los objetivos establecidos en los correspondientes Planes Zonales de desarrollo, vigentes, en caso de ser mayores que los indicados en el presente.  
Con el objetivo básico de reducir las cantidades depositadas en vertedero controlado y preservar la vida útil de estas instalaciones, la conselleria competente en materia de residuos, velará por que el uso de material bioestabilizado en agricultura, cumpla en todo caso los estándares de calidad que exija en cada caso la normativa básica estatal en materia de fertilizantes y afines.  
Asimismo, se reducirá progresivamente el uso de este material en agricultura, durante la vigencia del presente PIR-CVA, para su la aplicación como enmienda, como consecuencia de la implantación de la recogida selectiva de biorresiduos. En este sentido, se estará a lo dispuesto por la normativa básica de desarrollo que se genere al respecto, con las situaciones transitorias que la puesta en marcha de la misma prevea.  
Con el objetivo de mejorar la explotación de los depósitos controlados de rechazos de residuos domésticos y asimilables, incrementar su vida útil y reducir los volúmenes ocupados por tierras de cobertura, antes del 1 de enero de 2021, el rechazo en balas de todos los vertederos de rechazos de residuos de la Comunitat Valenciana, deberá estar retractilado mediante retractiladora específica a ubicar en las instalaciones que determine cada Consorcio o entidad local responsable de los servicios de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, transferencias y gestión de ecoparques.  
  
Artículo 22. Objetivos de reciclado para diversas tipologías de residuos  
El presente plan establece objetivos cuantitativos anuales, para la gestión de residuos. Anualmente, la conselleria competente en medio ambiente, evaluará el nivel de cumplimiento de los objetivos, utilizando para ello los sistemas de cálculo que se indiquen para cada anualidad en la normativa básica estatal, de forma coherente e igualitaria con lo indicado en el PEMAR y para el resto de Comunidades Autónomas.  
Al objeto de plantear objetivos cuantitativos a determinadas fracciones de residuos, de forma homogénea con el Plan Estatal Marco de Residuos, se tiene lo siguiente:  
a) Residuos domésticos:  
31 diciembre 2019: 50 % reciclados respecto de la totalidad de residuos producidos.  
31 diciembre de 2020: 65 % reciclados respecto de la totalidad de residuos producidos.  
31 de diciembre de 2021: 66 % reciclados respecto de la totalidad de residuos producidos.  
31 diciembre 2022: 67 % reciclados respecto de la totalidad de residuos producidos.  
b) Residuos de envases ligeros (sistema de contabilización actual nacional):  
  
Metales (Aluminio-Acero):  
31 diciembre 2019: 80 % de ambas fracciones por separado  
31 diciembre 2020: 90 % de ambas fracciones por separado  
  
Plásticos:  
31 diciembre 2019: 74 %  
31 diciembre 2020: 75 %  
  
Tetra-brick:  
31 diciembre 2019: 88 %  
31 diciembre 2020: 90 %  
  
Papel-cartón:  
31 diciembre 2019: 85 %  
31 diciembre 2020: 90 %  
  
Vidrio:  
31 diciembre 2019: 75 %  
31 diciembre 2020: 80 %  
  
En cualquier caso, prevalecerán los que el Estado indique para la Comunitat Valenciana como contribución al objetivo nacional, durante el presente plan, caso que una norma básica lo indique.  
c) RAEES:  
Se deberán conseguir, al menos, los siguientes objetivos:  
Recogida separada hasta 31 de diciembre de 2019: 65 % de la media del peso AEE (Aparatos Eléctricos y Electrónicos puestos en el mercado de los tres años anteriores), según indica literalmente el PEMAR, o en su defecto el 85 % de los RAEE generados, una vez la Comisión Europea establezca la metodología para la estimación de estos residuos generados.  
Los objetivos de Recogida separada para los ejercicios 2020, 2021 y 2022, serán los establecidos conforme al artículo 29 del RD 110/2015, de 20 de febrero o en su defecto aquella que la modifique, desarrolle o sustituya.  
Los objetivos de valorización, serán según RD 110/2015, de 20 de febrero (anexo XIV del RD) o aquella norma que la desarrolle, modifique o sustituya.  
d) NFU:  
Se deberá elaborar un inventario de acopios de neumáticos abandonados NFU.  
La Generalitat fomentará la aplicación de las Mejores Técnicas Disponibles (en adelante MTD's) a la gestión de NFU.  
  
Preparación para la reutilización:  
31 de diciembre de 2019: 14 %  
31 de diciembre de 2020: 15%  
31 de diciembre de 2021: objetivo de la normativa básica nacional  
31 de diciembre de 2022: objetivo de la normativa básica nacional  
  
Reciclado:  
31 de diciembre de 2019: 43% (Acero 100 %)  
31 de diciembre de 2020: 45 % (Acero 100 %)  
31 de diciembre de 2021: objetivo de la normativa básica nacional  
31 de diciembre de 2022: objetivo de la normativa básica nacional  
  
Valorización material y otras formas de valorización:  
31 de diciembre de 2019: 35%  
31 de diciembre de 2020: 30 %  
31 de diciembre de 2021: objetivo de la normativa básica nacional  
31 de diciembre de 2022: objetivo de la normativa básica nacional  
  
e) Pilas y baterías:  
Índices de recogida separada, Pilas y acumuladores portátiles:  
31 de diciembre de 2019: 46 %  
En cualquier caso, los objetivos para los ejercicios 2020, 2021 y 2022 serán los establecidos por la normativa básica nacional, según el RD nacional de aplicación o norma que lo desarrolle, modifique o sustituya.  
Índices de recogida separada, Pilas y acumuladores de automoción:  
31 de diciembre de 2019: 98 %  
En cualquier caso, los objetivos para los ejercicios 2020, 2021 y 2022 serán los establecidos por la normativa básica nacional, según el RD nacional de aplicación o norma que lo desarrolle, modifique o sustituya.  
Índices de recogida separada, Pilas y acumuladores industriales:  
31 de diciembre de 2019: 98% (Cadmio, Cd), 98 % (Plomo, Pb), 65 % (Las que no contienen Cd ni Pb)  
En cualquier caso, los objetivos para los ejercicios 2020, 2021 y 2022 serán los establecidos por la normativa básica nacional, según el RD nacional de aplicación o norma que lo desarrolle, modifique o sustituya.  
Índices de Reciclado Pilas y acumuladores:  
Pb-ácido: Antes de 2020: 65 %  
Ni-Cd: Antes de 2020: 75 %  
Resto de pilas y acumuladores. Antes de 2020: 50 %  
En cualquier caso, los objetivos para los ejercicios 2020, 2021 y 2022 serán los establecidos por la normativa básica nacional, según el RD nacional de aplicación o norma que lo desarrolle, modifique o sustituya.  
f) Lodos:  
31 diciembre 2019 (cálculos sobre la cantidad total de lodos producidos):  
85% mínimo valorización material (en los suelos u otro tipo de valorización como compostaje).  
15% otros sistemas de gestión autorizados. Eliminación en vertedero máximo 6%.  
  
31 diciembre 2022 (cálculos sobre la cantidad total de lodos producidos):  
90% mínimo valorización material (en los suelos u otro tipo de valorización como compostaje).  
10% otros sistemas de gestión autorizados. Eliminación en vertedero máximo 4%.  
Para el uso y gestión de los lodos, se estará a lo dispuesto por la Orden 22/2017, de 3 de agosto, de la Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural, por la que se regula la utilización de los lodos de depuración en el sector agrario de la Comunitat Valenciana, así como la Orden 10/2018, de 27 de febrero, de la Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural, sobre la utilización de materias fertilizantes nitrogenadas en las explotaciones agrarias de la Comunitat Valenciana, así como las normas que las desarrollen o sustituyan.  
g) Residuos agrícolas:  
La Generalitat, a través de la dirección general con competencias en materia de residuos, en colaboración con los sectores, elaborará una guía de buenas prácticas en relación a la gestión de residuos agrarios y desarrollo de campañas de sensibilización e información a agricultores, organizaciones profesionales agrarias y otros agentes económicos.  
Se promoverá la autorización de sistemas colectivos de responsabilidad ampliada del productor (en adelante SCRAPS) que gestione estos residuos no peligrosos y peligrosos.  
Habilitación de puntos limpios agrarios o zonas de acopio, contenerizados, a nivel de experiencias piloto, debidamente acondicionados, en los ecoparques y áreas de aportación vigilados de manera presencial de la Comunitat Valenciana, de común acuerdo con los consorcios y entidades locales competentes de la gestión de estas instalaciones, de residuos domésticos y asimilables y los SCRAPS correspondientes.  
La Generalitat, junto con los agentes económicos y sociales implicados, elaborará una guía de ayuda al agricultor al objeto de realizar una correcta clasificación de sus residuos con respecto a los diferentes códigos LER y su peligrosidad o no.  
Adicionalmente, la Generalitat, en colaboración con los consorcios de residuos y entes locales competentes de los servicios de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, transferencias y gestión de ecoparques, realizará, junto con los sectores afectados, pruebas de recogida selectiva en ecoparques y reciclado de los elementos de goma de riego por goteo que sean sustituidos en las labores agrícolas. A tal efecto, se podrán habilitar sólo los ecoparques fijos que por dimensiones e infraestructura puedan prestar este servicio, a criterio de los consorcios y entes locales competentes de la gestión de los ecoparques.  
La Generalitat, junto con a las organizaciones profesionales agrarias y otros agentes económicos y sociales, promoverá la elaboración de un plan específico de gestión de residuos agrícolas donde se especifique cada tipo de residuos, con la mejor solución técnica-económica-ambiental para la gestión de cada residuo, pudiendo, en este sentido, de común acuerdo entre las partes implicadas, los ecoparques vigilados presencialmente prestar servicio de apoyo para la mejora de la gestión de determinados residuos agrícolas, como residuos de envases fitosanitarios o restos de podas agrícolas.  
En aras a una adecuada contribución de la Comunitat Valenciana a los objetivos nacionales, para todo lo no establecido en el presente documento, en todo caso, deberán cumplirse los rendimientos tanto de reciclado, preparación para la reutilización como de recogida separada establecidos en el Plan Estatal Marco de Residuos para 2020, aprobado por Acuerdo del Consejo de Ministros de 6 de Noviembre de 2015, publicado en el BOE el 12 de diciembre de 2015, o documento que lo actualice, modifique o sustituya durante la vigencia del presente plan.  
h) General:  
En la línea de lo indicado en la Directiva 851/2018, entre otros, en los artículos 11 bis, 37 y 38, la Generalitat hará públicos los datos de gestión de residuos domésticos y asimilables a más tardar, el 1 de agosto del año posterior al año de cuyos datos se trate. No obstante lo anterior, en todo caso, la validación de los datos se realizará de acuerdo con el procedimiento que se establezca a nivel nacional.  
Podrán publicarse anteriormente datos provisionales, en virtud de los datos que la Generalitat vaya recopilando de las diferentes fuentes de suministro de información.  
  
Artículo 23. Restauración de lugares históricamente degradados por el vertido de residuos  
De acuerdo con las previsiones de la Ley 22/2011 y sus modificaciones, el plan de residuos debe contener las previsiones de restauración de los lugares históricamente degradados por la eliminación de residuos.  
A tal efecto, se autoriza a la Generalitat y a las Entidades Locales de la Comunitat Valenciana, en caso necesario, a la suscripción de convenios de colaboración, por el periodo legalmente establecido en la Ley 21/2017, de 28 de diciembre, de medidas fiscales, de gestión administrativa y financiera y de organización de la Generalitat, por la que se modifica la Ley 10/2000 de residuos de la Comunitat o norma que la sustituya, de acuerdo a lo previsto en el artículo 49 de la Ley 40/2015 o norma que la sustituya, al objeto de dar cumplimiento a la necesidad de ejecución de obras de sellado y mantenimiento post-clausura de los lugares históricamente degradados por el vertido de residuos debidamente identificados en los documentos de ordenación o de información de los diferentes planes zonales de gestión de residuos y del presente PIRCVA. Sumándose, de ese modo, las necesidades presupuestarias necesarias entre varias administraciones públicas.  
Los planes de gestión de residuos de los consorcios de residuos y entes locales de valorización y eliminación de residuos, podrán incluir labores destinadas al sellado y mantenimiento post-clausura de antiguas zonas degradadas por gestión de residuos municipales (actuales domésticos y asimilables).  
En las actuaciones de sellado que se ejecuten, se priorizará el uso de materiales dentro de las nuevas directrices de economía circular de la UE, así como las MTD necesarias que hagan viables los proyectos de sellado a ejecutar, así como se velará por la restauración del paisaje según el proyecto técnico que se apruebe al respecto.  
  
Artículo 24. Responsabilidad ampliada del productor en materia de residuos y otros mecanismos de gestión que garanticen la reducción de residuos en vertedero  
1. Medidas de protección adicional del territorio para la gestión adecuada de los residuos. Generalidades  
De acuerdo a las previsiones de las Directivas del paquete de economía circular de la UE (Directivas 849/2018, 850/2018, 851/2018, 852/2018, DOUE de 14/06/2018), así como a la nueva Directiva de plásticos de un solo uso aprobada y pendiente de publicación, así como a las competencias de la Generalitat en materia de protección del medio ambiente y ordenación del territorio, se tiene lo siguiente:  
Antes del 1 de enero de 2021, las entidades locales de la Comunitat Valenciana, conforme a su ámbito competencial, analizarán e implantarán una recogida separativa obligatoria de los residuos de pañales y productos de higiene íntima de entre los domésticos y asimilables, al objeto que por el Consorcio o entidad de gestión competente, éstos sean destinados a la mejor gestión de residuos posible. Dicha recogida selectiva podrá sustituirse a través de la recogida separada de la fracción resto cuando se garantice un adecuado tratamiento del mismo en las instalaciones de valorización de residuos, cumpliendo los objetivos de depósito en vertedero. Dicha recogida separativa podrá realizarse a nivel de ayuntamientos, mancomunidades, en coordinación con las diputaciones provinciales o a través de los Consorcios de residuos, según acuerden las entidades locales responsables en la Comunitat Valenciana, en cada caso. Todo ello, sin menoscabo de la obligación de cumplimiento de plazos más estrictos impuestos a nivel nacional, caso que proceda.  
Los residuos de pañales y productos de higiene íntima que se recojan selectivamente en origen, deberán tratarse por los consorcios de residuos y entes locales competentes de la valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, transferencias y gestión de ecoparques, en instalaciones adecuadas a esta tipología de residuos, bien mediante líneas nuevas de procesamiento en sus instalaciones actuales o bien mediante nuevas instalaciones. A este respecto, los consorcios de residuos y entes locales competentes de la valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, transferencias y gestión de ecoparques, que lo consideren, con la autorización de la conselleria competente en materia de medio ambiente, podrán conveniar la gestión conjunta de esta fracción a través de instalaciones específicas nuevas de alguno de ellos. En todo caso, de acuerdo con la normativa de contratos aplicable.  
La Generalitat, junto al Ministerio con competencias en materia de residuos y el resto de comunidades autónomas, analizará la implantación de una nueva recogida selectiva de residuos textiles, a implantarse en la Comunitat, antes de 2021. Dicha recogida separativa podrá realizarse a nivel de ayuntamientos, mancomunidades, en coordinación con las diputaciones provinciales o a través de los consorcios de residuos, según acuerden las entidades locales responsables en la Comunitat Valenciana, en cada caso. Para ello, se adoptará el sistema más adecuado a la tipología de los residuos de forma coordinada con el resto del territorio nacional. Todo ello, sin menoscabo de la obligación de cumplimiento de plazos más estrictos impuestos a nivel nacional, caso que proceda. El nuevo sistema de recogida selectiva podrá desarrollarse por acuerdos voluntarios con los productores y gestores de este tipo de residuos hasta el momento de su obligatoriedad a nivel nacional. Igualmente, en virtud de lo previsto en la Ley 9/2017, de contratos del sector público, se analizará y posibilitará en la medida de lo posible, la colaboración de estos nuevos sistemas de recogida selectiva con entidades de economía social.  
Todo ello, de acuerdo con la autonomía local en materia de gestión de residuos, según la Ley 7/1985, de 2 de abril, reguladora de las bases del régimen local, así como la Ley 10/2010, de 9 de julio, de ordenación y gestión de la Función Pública Valenciana, sin menoscabo de las fórmulas de gestión locales asociativas, previstas en estas normas, a través de las mancomunidades, los consorcios y entes locales competentes para la valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables consolidados y operativos en la Comunitat Valenciana, así como la normativa sectorial de residuos vigente en la Comunitat.  
Para conseguir los objetivos fijados en el presente Plan, que persiguen la aplicación de la jerarquía en la gestión de residuos, y siempre de acuerdo a los preceptos de la Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, y a la normativa básica de cada flujo de residuos, la Generalitat potenciará la prevención en la generación de residuos, la preparación para la reutilización, el reciclaje de alta calidad y la valorización de materiales, siempre reduciendo las cantidades destinadas a depósito en vertedero, mediante, entre otras, las siguientes medidas:  
a) Estableciendo, desde el 1 de enero de 2020, mecanismos de incentivos fiscales que potencien el uso de envases de más de un uso entre los residuos domésticos: envases reutilizables, reciclables y fabricados con material reciclado. Adicionalmente, análisis y establecimiento de otros sistemas adicionales y complementarios, como la recogida puerta a puerta de diversas fracciones, así como el uso de materiales reciclados para la fabricación de bienes de consumo. Para la implantación de la recogida puerta a puerta de envases domésticos, las entidades locales podrán contar con la retribución económica, en servicio o equivalente que figure en el convenio marco suscrito entre la Generalitat y el SCRAP de que se trate, desde el momento de su inclusión en el mismo.  
b) Fijará reglamentariamente para el sector HORECA (Hoteles, Restaurantes y Catering) cantidades u objetivos mínimos de preparación para la reutilización de determinados envases y bebidas, como primer escalón en la jerarquía de gestión que es la prevención de residuos, de acuerdo a lo que prevean las nuevas Directivas Europeas de gestión de residuos y su trasposición al ordenamiento jurídico nacional, salvo que por normativa básica estatal estén obligados a estar en un SCRAP y se cumplan sus objetivos de reciclado.  
Se establece como obligatoria la separación en origen y recogida selectiva de aceite usado vegetal, vidrio y envases ligeros en el sector HORECA, siempre que exista de forma adecuada un sistema de recogida para aceites usados, así como una contenerización adecuada suministrada por los sistemas de responsabilidad ampliada del productor de envases ligeros y vidrio. En lo relativo a la obligación de la recogida selectiva de envases ligeros y vidrio, de acuerdo con los condicionantes expuestos en el presente, la recogida selectiva de vidrio deberá implementarse antes del 1 de enero de 2021 y la recogida selectiva de envases ligeros deberá implementarse antes del 1 de junio de 2021. Todo ello, salvo norma básica del Estado que imponga unos plazos inferiores.  
Los titulares de establecimientos en los que se desarrollen actividades del sector HORECA deberán llevar a cabo, en el interior de sus instalaciones, la separación en origen de los residuos de envases que se generen como consecuencia del ejercicio de tales actividades.  
Para el cumplimiento de la anterior obligación, en el interior de las citadas instalaciones se deberá disponer de contenedores específicos u otro tipo de medios materiales o procedimientos, para que, en el ejercicio ordinario de la actividad, pueda realizarse el depósito de los citados residuos de envases de manera diferenciada del resto de los residuos que se generen. Por lo tanto, el depósito de los residuos de envases en el interior de los establecimientos deberá llevarse a cabo de manera que su posterior entrega en los contenedores de recogida selectiva habilitados al efecto en las proximidades de las instalaciones pueda realizarse de manera directa y sin tener que realizar ninguna otra separación posterior.  
De acuerdo con el ordenamiento jurídico nacional, las anteriores obligaciones de separación en origen se podrán incluir de manera preceptiva en las licencias y permisos necesarios para el ejercicio de las citadas actividades, cuando el Ayuntamiento sea competente para el otorgamiento de dichas licencias.  
c) Establecerá medidas para favorecer la reciclabilidad y compostabilidad de los envases y otros materiales, respecto de los envases y otros materiales de un solo uso, relativas principalmente al ecodiseño. A este respecto:  
1. A partir del 1 de Julio de 2021, queda prohibida la venta de platos, cubiertos, tazones, tazas de plástico y bandejas alimentarias de un solo uso hechos de plástico que no entren dentro del ámbito de aplicación de la Directiva 94/62/CE, relativa a envases y residuos de envases, excepto los que sean compostables de acuerdo con la norma UNE EN 13.432:2000 o estén sometidos a una responsabilidad ampliada del productor.  
2. A partir del 1 de Julio de 2021, queda prohibida la distribución, la venta y el uso de productos que generen o puedan generar microplásticos o nanoplásticos (tales como los producidos por la acción de los oxodegradables o microplásticos añadidos intencionadamente entre otros), y de las versiones no reutilizables de encendedores, maquinillas de afeitar, cartuchos y tóner de impresora y fotocopiadora, no sometidos a una responsabilidad ampliada del productor, o sistema equivalente que en todo caso, garantice como mínimo su reciclabilidad o reutilización dentro de los nuevos parámetros de la economía circular de la UE, según se trate. Los obligados en cada caso, de la venta, comercialización o distribución de las versiones reutilizables de los elementos anteriores deberán garantizar su gestión adecuada al finalizar su vida útil.  
3. A partir del 1 de Julio de 2021, queda prohibida la venta de cápsulas de café de un solo uso fabricadas con materiales no fácilmente reciclables, orgánicamente o mecánicamente. A partir de la misma fecha, solo se podrán distribuir y comercializar en la Comunitat Valenciana las pajitas de bebidas, los bastoncillos de las orejas y los bastoncillos para caramelos fabricados con materiales compostables según la norma UNE EN 13.432:2000, salvo que sean reciclables y sometidos a un sistema de responsabilidad ampliada del productor o equivalente que garantice al menos su reciclado efectivo.  
4. El Gobierno de la Generalitat podrá regular la restricción o la prohibición de otros productos de un solo uso o materiales que, como residuos, presentan dificultad especial en su gestión por su tamaño o composición, con el objetivo que no sean rechazo a vertedero y de facilitar, en todo caso, al menos, su reciclabilidad.  
Los plazos anteriormente indicados, podrán ser ampliados en seis meses más, por parte de la conselleria competente en materia de residuos, en caso que los sectores afectados presenten planes concretos de reducción hasta su eliminación, con el correspondiente cronograma gradual, de los materiales y productos indicados anteriormente en los apartados c.1, c.2 y c.3 del presente.  
Adicionalmente, no obstante, los plazos anteriormente indicados, podrán ser acortados a la fecha de aplicación en la Comunitat Valenciana, de la fecha que indique la nueva Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo sobre plásticos usados de un solo uso, aprobada y pendiente de publicación.  
Del mismo modo, las medidas previstas en el presente, podrán ser modificadas y sustituidas por las que se implanten a nivel nacional o europeo en el caso que se adopten medidas eficaces alternativas para garantizar, como mínimo, el adecuado reciclado de los elementos descritos en el presente, prevaleciendo las medidas del presente en caso de ausencia de medidas que garanticen de forma adecuada el reciclado de los mismos a nivel nacional o europeo.  
d) Analizará de común acuerdo con los sectores afectados y con el resto de Comunidades Autónomas y el Estado, el posible establecimiento de etiquetado ambiental de los envases, a colocar en los centros de venta físicos, on-line o de otro tipo, según se acuerde entre las partes, en zonas visibles para el consumidor. De este modo, el consumidor tendrá un conocimiento preciso del grado de reciclabilidad de los envases, para poder ejercitar el derecho de compra con información veraz, fiel y transparente al respecto.  
e) Establecerá límites a la contabilización como envases reciclados en la Comunitat Valenciana, de aquellos que se exporten fuera de la UE, de acuerdo con lo que establezca el paquete de economía circular de la UE, de acuerdo a lo previsto en el Real decreto 252/2006, de 3 de marzo, o norma nacional que la modifique o sustituya. A tal efecto, los SCRAPS aportarán anualmente a la Generalitat, la relación de envases gestionados mediante este procedimiento.  
f) La Generalitat, junto al Ministerio competente en materia de residuos, el resto de comunidades autónomas y la Federación Española de Municipios y Provincias, analizará medidas que incentiven el uso de material reciclado para la fabricación de productos. Entre otros, proponer a los SCRAPS responsables la reducción o modularidad del coste por la responsabilidad ampliada del productor u otras medidas económicas y fiscales viables.  
g) Los consorcios y entidades municipales y supramunicipales competentes de los servicios de valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, antes de 2021, deberán implantar en sus instalaciones de valorización de residuos domésticos y asimilables, una valorización separativa adicional al menos de vidrio que garantice, en todo caso, la ausencia de vidrio reciclable en los materiales compost y bioestabilizado, así como en el rechazo a vertedero. Para ello, a tal efecto, podrán contar con los sistemas colectivos de responsabilidad ampliada del productor competentes.  
h) Todos los eventos festivos de la Comunitat Valenciana, tanto de ámbito local, comarcal, provincial, autonómico, nacional o internacional que se desarrollen en la Comunitat Valenciana, vendrán obligados a una gestión selectiva de sus envases y residuos de envases. Asimismo, deberán, en la medida de lo posible, reducir la cantidad de residuos de envases producidos, mediante la incorporación de envases reutilizables.  
i)Todas las entidades locales de la Comunitat Valenciana competentes de las recogidas selectivas en origen, deberán implantar una recogida selectiva comercial puerta a puerta, al menos de papel-cartón para el pequeño comercio, desde el momento en que dispongan de una retribución económica de ingresos por parte de los SCRAPS, para la recogida selectiva en origen, a coste total, según la modificación que a este respecto se practique a la Ley 11/1997 de envases y residuos de envases, por aplicación de lo previsto literalmente en la Directiva 2018/852, de 30 de mayo de 2018 y el resto de directivas del paquete de economía circular de la UE. Se procurará igualmente, el establecimiento de medidas anti-hurto y anti-vandalismo en la contenerización de papel-cartón, a cargo de las asociaciones empresariales y los SCRAPS correspondientes.  
j) Dentro de los seis meses siguientes a la entrada en vigor del presente plan, será obligatoria la recogida selectiva de envases ligeros, papel-cartón, vidrio y biorresiduos, en todos los establecimientos de gestión pública o público-privada, tales como hospitales, centros de día, residencias de la tercera edad, colegios, edificios-dependencias-oficinas de todas las administraciones públicas ubicados en la Comunitat Valenciana. Es responsabilidad de cada establecimiento organizar su gestión de residuos bien a través de gestores privados o bien utilizar el servicio de recogida municipal si existe, incluyendo, si es necesario, la obligación de la recogida selectiva separada en las licitaciones y contratos de servicios de limpieza y mantenimiento de estas dependencias. En el caso de la gestión municipal, los SCRAP'S deberán colaborar con la Generalitat estableciendo las condiciones de la recogida en el Convenio marco para los envases adheridos al sistema.  
k) En relación a la recogida selectiva en origen en los locales de oficinas privados, centros de ocio, centros comerciales, centros fabriles, centros de logística y distribución, supermercados, hipermercados y centros de gran afluencia de población en general, será obligatoria la recogida selectiva en origen para su posterior reciclado, al menos de envases ligeros, plásticos no envases, vidrio, papel-cartón y biorresiduos. A este respecto es responsabilidad de cada establecimiento organizar su gestión de residuos bien a través de gestores privados o bien utilizar el servicio de recogida municipal si existe. En el caso de la gestión municipal, los SCRAP'S deberán colaborar con la Generalitat estableciendo las condiciones de la recogida en el Convenio marco para los envases adheridos al sistema. Dicha obligación deberá entrar en vigor antes del 1 de enero de 2020 para los locales descritos en el presente de los municipios de más de 5000 habitantes censados según dato INE, así como antes del 1 de enero de 2021 para los locales descritos en el presente en los municipios de menos de 5000 habitantes censados según el dato INE.  
2. Otras consideraciones respecto de la RAP. Envases  
Se impulsará la puesta en marcha de sistemas complementarios a los actuales SIG/SCRAP, en la medida en que mejoren los resultados del actual SIG, hagan posible la reducción de la generación de residuos, su preparación para la reutilización y su reciclaje, conforme a los principios de la economía circular, y persigan reducir la contaminación y suciedad en ciudades y entornos naturales.  
Para ello, previamente, se analizará la viabilidad y oportunidad de los diversos modelos de recogida selectiva de residuos, atendiendo a su eficacia en el cumplimiento de los objetivos de la normativa aplicable, y evaluando su aportación como sistemas complementarios al actual SIG. Entre éstos, se estudiarán y valorarán los sistemas de depósito, devolución y retorno.  
En cualquier caso, previo a la implantación de cualquier nuevo modelo de gestión, se estará a lo dispuesto por la Ley 22/2011, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, en lo relativo a la necesidad de justificar su viabilidad técnica, económica y social, así como el resto de estudios necesarios, las condiciones de posible aplicación y su contribución al cumplimiento de los objetivos de reciclaje establecidos por las directivas europeas y otras disposiciones aplicables. Siguiendo en todo caso, la jerarquía de gestión de residuos.  
En todo caso, a este respecto, de acuerdo con lo previsto en la Ley 22/2011 de residuos y suelos contaminados, la Generalitat podrá actuar adicionalmente conforme a lo previsto en el artículo 8 de la Ley 10/2000 de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana, o normas que las desarrollen, modifiquen o sustituyan.  
  
  
CAPÍTULO III.   
Disposiciones relativas a residuos industriales  
  
Artículo 25. Instalaciones de gestión de residuos industriales  
De acuerdo con la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana o norma que la modifique o sustituya, la instalación, ampliación, modificación sustancial y traslado de las industrias o actividades productoras, así como gestoras de residuos, compete a la iniciativa privada, correspondiendo a la administración de la Generalitat, a través de la conselleria con competencias en materia de medio ambiente, la autorización o registro, la vigilancia, el control y, en su caso, sanción de dichas actividades.  
En consecuencia, el PIRCVA no establece limitaciones a la iniciativa privada para la implantación de instalaciones para la correcta gestión de residuos industriales, siempre que tales instalaciones cumplan lo establecido en la normativa vigente en materia de residuos.  
En consonancia con los objetivos del PIRCVA, se orienta a la iniciativa privada para alcanzar la autosuficiencia de instalaciones de gestión de residuos en la Comunitat Valenciana para determinadas operaciones de gestión de residuos industriales, de acuerdo adicionalmente con el principio de proximidad, con carácter general, de acuerdo con la normativa básica estatal en la materia y de acuerdo con la jerarquía de gestión de residuos y los principios del paquete de economía circular tras su entrada en vigor en el periodo de vigencia del presente PIR-CVA.  
En particular, en los casos en que, a resultas del análisis efectuado en el PIRCVA, se concluye en la carencia de instalaciones para concretas operaciones de gestión en relación con determinados residuos, se prevé que la iniciativa pública pueda actuar, con carácter subsidiario respecto de la iniciativa privada, cuando por ésta no se emprendan acciones para la creación de las instalaciones de gestión necesarias o cuando las que se establezcan resulten insuficientes o notoriamente inadecuadas. Todo ello, con carácter general, de acuerdo con la normativa básica estatal en la materia y de acuerdo con la jerarquía de gestión de residuos y los principios del paquete de economía circular tras su entrada en vigor en el periodo de vigencia del presente PIR-CVA.  
A los efectos de la gestión de residuos industriales, se podrá estar a lo dispuesto por el Ministerio competente en materia de residuos, en virtud de la Ley 22/2011 de residuos y suelos contaminados y norma que la desarrolle o sustituya, en lo relativo a fin de condición de residuo y subproducto, según el procedimiento arbitrado por esta norma. A este respecto, se habilitará normativamente, con rango de orden de la persona titular de la conselleria competente en materia de residuos, la lista de subproductos industriales.  
Los objetivos de gestión para los residuos industriales, se basan en obtener una reducción en la gestión de residuos industriales de un 10 % respecto a la producción del año 2010, antes de 2020.  
  
Artículo 26. Centros de transferencia en polígonos industriales  
Se establece la obligatoriedad de que los polígonos industriales cuenten con, al menos, un centro de transferencia de residuos, peligrosos y no peligrosos, con capacidad suficiente para dar servicio a los residuos que sean producidos en las industrias del polígono, principalmente pequeños productores.  
En su defecto, no obstante, se podrá sustituir la obligación anterior por la disposición de terrenos con compatibilidad urbanística dentro del polígono para albergar instalaciones de gestión de residuos peligrosos y no peligrosos. Todo ello, de acuerdo con la Ley 14/2018, de 5 de junio, de la Generalitat, de gestión, modernización y promoción de las áreas industriales de la Comunitat Valenciana, o norma que la modifique, sustituya o desarrolle. Para la selección del terreno en los polígonos de nueva creación, se estará a lo dispuesto por el ayuntamiento donde se ubiquen, en aras a que su ubicación responda a criterios técnicos, ambientales y de seguridad.  
A tal efecto, en el planeamiento urbanístico de nuevas zonas industriales o que prevea la ordenación de sectores de suelo urbanizable de uso predominante industrial se deberá prever la existencia de una o varias parcelas cuya calificación urbanística permita albergar, al menos, una infraestructura de transferencia de residuos industriales, peligrosos y no peligrosos.  
Asimismo, en relación con los polígonos industriales ya existentes, dicha obligatoriedad deberá también ser contemplada en las revisiones del planeamiento general que se efectúen a partir de la entrada en vigor del PIRCVA.  
En todo caso, la ubicación de estas instalaciones se considerará compatible con el uso industrial.  
La existencia de estas infraestructuras no implicará la obligatoriedad de las empresas ubicadas en el polígono de gestionar sus residuos a través de estos centros.  
En caso de que una o varias de las empresas ubicadas en el polígono opten por la gestión privada de los residuos, no se le repercutirá ninguna cuantía en concepto de tasa o precio público por la prestación de estos servicios.  
En cualquier caso, las tarifas o precios públicos o privados que finalmente se fijen en relación con estos centros de transferencia, deben reflejar todos los costes reales del servicio prestado a valor de mercado, asimismo, y en todo caso, los impuestos sobre residuos peligrosos y no peligrosos.  
  
Artículo 27. Planes de prevención y reducción de residuos  
Al objeto de facilitar al productor de residuos, tanto peligrosos como no peligrosos, la elaboración de los planes de prevención y reducción de residuos industriales, la conselleria competente en materia de medio ambiente ordenará reglamentariamente mediante Orden de la conselleria competente en residuos, su contenido, de forma que puedan ser evaluables y comparables, con objetivos cuantificables, antes del 1 de julio de 2021, con el fin de determinar los porcentajes efectivos de minimización de residuos de forma disociada del propio crecimiento económico que pueda tener lugar en determinados sectores industriales. Igualmente determinará su calendario de implementación en el horizonte de vigencia del presente Plan, antes del 1 de enero de 2022.  
Como mínimo, se deberán contemplar obligatoriamente en los Planes de prevención y reducción de residuos peligrosos, el tratamiento previo mediante las técnicas y MTD's disponibles destinadas a la reducción o pérdida de peligrosidad de los residuos para su tratamiento posterior.  
En todo caso, estarán obligados a la presentación del Plan aquellos productores en los que así venga especificado según la normativa básica estatal.  
   
Artículo 28. Mejora en la gestión de residuos industriales  
Las mayores dificultades que se detectan en la gestión de los residuos industriales se centran en la identificación correcta de los códigos LER y en la determinación de los tratamientos más adecuados a cada tipo de residuos, así como las deficiencias en información sobre generación y tratamiento.  
De común acuerdo con las previsiones de la normativa básica estatal, Ley 22/2011, de residuos y suelos contaminados, así como el PEMAR, o normas que las desarrollen o sustituyan a lo largo de la vigencia del presente plan, se propone como objetivos cualitativos generales para mejorar la gestión de residuos industriales las siguientes prescripciones:  
a) Aplicación de los principios de proximidad y autosuficiencia, con carácter general, en la gestión de los residuos industriales fomentando la implantación de instalaciones de gestión en el entorno de las áreas productoras, siempre de acuerdo con la normativa básica estatal en la materia y de acuerdo con la jerarquía de gestión de residuos y los principios del paquete de economía circular tras su entrada en vigor en el periodo de vigencia del presente PIR-CVA.  
b) Aplicación del principio de jerarquía en la gestión de los residuos industriales mediante información y formación sobre los tratamientos medioambientalmente más adecuados.  
c) La separación de los distintos materiales reciclables en origen en las industrias productoras. Para ello, antes del 1 de enero de 2020, en el ámbito estricto de sus competencias, los ayuntamientos que dispongan en sus términos municipales de polígonos industriales o los prevean, deberán redactar una ordenanza de entre sus competencias, en la cual se explicite la obligación de la separación de los materiales reciclables en origen.  
d) Fomentar la aplicación de las MTD relativas a la prevención de residuos en cada sector industrial, en particular para los sectores que generen residuos peligrosos.  
e) Fomentar la aplicación de las MTD de tratamiento de residuos y establecimiento de criterios técnicos y requisitos exigibles a las instalaciones de tratamiento de residuos industriales y las empresas que gestionan los residuos, en el seno de la Comisión de Coordinación nacional de residuos de acuerdo con la normativa estatal.  
f) Establecimiento de campañas de inspección para erradicar la gestión de residuos realizada por empresas o particulares no autorizados en colaboración con otros organismos públicos, como el Ministerio competente en Medio Ambiente, el Seprona, la Policía Autonómica y la Dirección General de Aduanas.  
g) Establecimiento de campañas específicas a agentes ilegales que operan sin contar con ninguna autorización.  
h) Establecimiento de procedimientos administrativos de control y medios telemáticos para mejorar la información sobre la generación y gestión de residuos industriales y su trazabilidad, contando con la industria y de acuerdo con la normativa estatal.  
i) No se contempla la incineración, co-incineración ni valorización energética de residuos peligrosos de cualquier tipo, susceptibles de tratamientos previos o alternativos, en el ámbito geográfico de la Comunitat Valenciana.  
j) Se fomentará la valorización material frente a la energética de los residuos, así como frente a la incineración, valorización energética y la co-incineración, siguiendo la jerarquía de gestión de residuos. No se admite la valorización energética, incineración ni co-incineración de los residuos peligrosos de origen industrial que no justifiquen su inviabilidad de reutilización, reciclado y valorización material previa, según las operaciones de gestión establecidas en la normativa básica estatal. Para ello, se deberá justificar bajo autorización de Conselleria el cumplimiento de dicha jerarquía. Igualmente se deberá justificar el cumplimiento de las condiciones impuestas en las autorizaciones ambientales integradas para la realización de operaciones de valorización energética, y co-incineración en materia de emisiones a la atmósfera, salud laboral y salud ambiental.  
k) En cualquier caso, no se admitirán en las operaciones de valorización energética, incineración ni coincineración materiales de entrada en estos procesos calificados como cancerígenos, mutagénicos, tóxicos para la reproducción y la lactancia, corrosivos o mortales en contacto con la piel.  
l) Para los residuos industriales asimilables a domésticos se seguirá lo regulado en el presente PIRCVA.  
m) No obstante lo anterior, las autoridades públicas, podrán autorizar la coincineración o valorización energética de aquellos residuos industriales no peligrosos que por interés público se considere esta técnica la única alternativa de gestión posible (por ejemplo, en determinados casos, harinas cárnicas, o productos decomisados).  
n) La Dirección General con competencias en residuos, realizará un estudio técnico, jurídico y económico sobre la viabilidad de la implantación de bonificaciones fiscales a nivel autonómico a las industrias productoras que utilicen en sus procesos de fabricación elementos mono materiales que faciliten su recuperación posterior.  
  
  
CAPÍTULO IV  
Disposiciones relativas a residuos específicos  
  
Artículo 29. Residuos de construcción y demolición  
Antes del 1 de marzo de 2020, mediante Decreto del Consell, a propuesta de la conselleria competente en materia de residuos, se establecerá una norma técnica sobre el régimen de producción y gestión de RCD's en la Comunitat Valenciana además de una sectorización del modelo de gestión, al objeto que todas las zonas de la Comunitat puedan disponer de instalaciones de gestión de RCD's cumpliendo los principios de proximidad y autosuficiencia.  
Esta norma técnica se vinculará, en su contenido, con los planes locales de gestión de residuos, así como con los Consorcios de residuos y entes locales competentes de la valorización y eliminación de residuos domésticos y asimilables, transferencias y gestión de ecoparques, si procede. Igualmente, se vinculará con las diferentes ordenanzas municipales de gestión de residuos. El Decreto propondrá una ordenanza tipo de gestión de RCD's.  
La Generalitat, en el ámbito de sus competencias, promoverá en el ámbito de la Comunitat Valenciana, la demolición selectiva con miras a permitir la retirada y el manejo seguro de los RCD's y los recursos contenidos en los residuos, así como la preparación para la reutilización y el reciclado de alta calidad mediante la retirada selectiva de los materiales.  
En dicha norma técnica se establecerán las condiciones para promover la separación en origen de los RCD's y las buenas prácticas en la ejecución de las obras de derribo y demolición. En cumplimiento de lo dispuesto en el Real Decreto 105/2008, de 1 de febrero, por el que se regula la producción y gestión de los residuos de construcción y demolición, se incluirá un programa de prevención y un programa de recogida y selección en origen.  
Por otra parte y a falta de normativa estatal, la conselleria competente en medio ambiente deberá fomentar el empleo adecuado de los áridos reciclados, y establecer mediante norma técnica específica los requisitos para la utilización de los áridos reciclados y de los materiales de construcción obtenidos como producto de una operación de valorización de residuos de construcción y demolición.  
En el otorgamiento de la licencia municipal de obras se exigirá al productor de RCD's, incluir en el proyecto de ejecución de la obra un estudio de gestión de residuos de construcción y demolición, que debe contener la trazabilidad completa de la gestión del residuo (donde se depositan, quien los trata, tipos de tratamiento etc.), así como los apartados establecidos en el artículo 4 del RD 105/2008 o norma que lo modifique o sustituya. Asimismo se exigirá, mediante la correspondiente ordenanza municipal, los mecanismos de control e inspección y la constitución de una fianza u otra garantía financiera equivalente en cuantía suficiente, para garantizar el cumplimiento de las obligaciones que le impone el citado Real Decreto 105/2008 o norma que lo modifique o sustituya, de conformidad con lo establecido en su artículo 6.  
Los residuos peligrosos que pudieran aparecer en las obras de construcción y demolición, distintas a las obras menores de construcción o reparación domiciliaria, de acuerdo con la normativa vigente en materia de residuos, deberán ser entregados a gestor autorizado para su gestión, entrega que se efectuará por quien ejecute las obras en condición de poseedor de residuos, sin que le sea exigible autorización o/registro como productor de residuos peligrosos de la Comunitat Valenciana. En las obras menores podrán depositarse en ecoparque, si el mismo está habilitado para la recepción y almacenaje del mismo.  
En el caso de residuos peligrosos que pudieran aparecer en las obras de construcción o reparación domiciliaria menores, estos podrán entregarse en el ecoparque de gestión consorciada siempre que éste los admita en función del volumen y tipología según sus propias normas de uso y funcionamiento de ecoparques. En cualquier caso, deberán entregarse de forma segregada, los residuos peligrosos, del resto de RCD's no peligrosos. En caso de no admisión de estos residuos en el ecoparque por los motivos indicados en el presente, deberán entregarse en gestor autorizado de residuos.  
Conforme al Real Decreto 105/2008, de 1 de febrero, por el que se regula la producción y gestión de los residuos de construcción y demolición, y la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana, los residuos procedentes de obras menores de construcción o reparación domiciliaria tienen la consideración de residuos domésticos y asimilables.  
Los objetivos en materia de gestión de RCD's, son los siguientes:  
Antes del 1 de enero de 2020, promover el establecimiento un acuerdo marco sectorial para impulsar la utilización de áridos reciclados procedentes de RCD en obras de construcción.  
  
Porcentaje RCD no peligroso a preparación para la reutilización, reciclado y otras operaciones de valorización (con exclusión de tierras y piedras limpias):  
31 de diciembre de 2019: 68 %  
31 de diciembre de 2020: 70 %  
31 de diciembre de 2021: 73 %  
31 de diciembre de 2022: 75 %  
  
Eliminación de RCD's no peligrosos en vertedero:  
31 de diciembre de 2019: 32 %  
31 de diciembre de 2020: 30 %  
 31 de diciembre de 2021: 27 %  
31 de diciembre de 2022: 25 %  
  
Porcentaje de tierras y piedras limpias (LER 170504), utilizados en obras de tierra y en obras de restauración, acondicionamiento o relleno:  
31 de diciembre de 2019: 87 %  
31 de diciembre de 2020: 90 %  
31 de diciembre de 2021: 92 %  
31 de diciembre de 2022: 93 %  
  
Eliminación de tierras y piedras limpias (LER 170504):  
31 de diciembre de 2019: 13 %  
31 de diciembre de 2020: 10 %  
31 de diciembre de 2021: 8 %  
31 de diciembre de 2022: 7 %  
  
Artículo 30. Vehículos al final de su vida útil  
Los gestores de residuos procedentes de vehículos no incluidos en el ámbito de aplicación Real Decreto 20/2017, de 20 de enero, sobre gestión de vehículos al final de su vida útil (vehículos industriales, autobuses, motocicletas), estarán obligados a cumplir los mismos requerimientos técnicos y operacionales actualmente exigibles a las instalaciones que gestionan vehículos al final de su vida útil incluidos en el ámbito de aplicación del Real Decreto mencionado (Centros Autorizados de Tratamiento). A este fin, se concederán autorizaciones administrativas específicas para este tipo de instalaciones, para cuyo otorgamiento se revisará el cumplimiento de los requisitos actualmente exigibles a los Centros Autorizados de Tratamiento. A este respecto, se estará a lo dispuesto en el RD 20/2017 y en el RD1619/2005 al objeto de aplicar la RAP de neumáticos usados al obligado en cada caso, o norma básica que la modifique, desarrolle o sustituya.  
Respecto a la gestión de los aceites usados y su posible régimen de sujeción a la RAP se deberá cumplir además con lo exigido en el Real Decreto 679/2006 o norma que lo modifique o sustituya.  
Los objetivos mínimos de gestión a alcanzar, son los siguientes:  
Reutilización y reciclado: 90 % antes de 2020.  
Reutilización, reciclado y valorización: 95 % antes de 2020.  
Desde el año 2017 en adelante, se deberá destinar un porcentaje del peso del vehículo, de piezas o componentes de los VFU, a preparación para la reutilización, en los centros autorizados de tratamiento, de acuerdo con el Real Decreto 20/2017 o norma que lo modifique o sustituya.  
  
Artículo 31. Aceites industriales usados  
Se consideran aceites usados todos los aceites minerales o sintéticos, industriales o de lubricación, que hayan dejado de ser aptos para el uso originalmente previsto, como los aceites usados de motores de combustión y los aceites de cajas de cambios, los aceites lubricantes, los aceites para turbinas y los aceites hidráulicos. Quedan excluidos los aceites industriales usados que contengan más de 50 ppm de PCB, los cuales se regirán por su regulación específica.  
La Conselleria competente en materia de medio ambiente coadyuvará a la iniciativa privada en la implantación de instalaciones de regeneración de aceites industriales usados, actividad ambiental con potencial de desarrollo y especial valor estratégico en la Comunitat Valenciana ante la carencia de este tipo de instalaciones.  
La actuación de la Generalitat tenderá a garantizar el cumplimiento del principio de autosuficiencia con carácter general, específicamente en este tipo de residuos, en la medida de lo posible de forma que sean tratados en instalaciones de la Comunitat Valenciana o sus proximidades, de acuerdo con la normativa básica del Estado en la materia y de acuerdo con la jerarquía en la gestión de residuos y los principios del paquete de economía circular tras su entrada en vigor en el periodo de vigencia del presente PIR-CVA.  
La iniciativa pública podrá actuar, con carácter subsidiario, en el supuesto de que la iniciativa privada no emprenda acciones para la adecuada gestión de este tipo de residuos en la Comunitat Valenciana, o cuando las que se establezcan resulten insuficientes o notoriamente inadecuadas. Todo ello, por motivos de interés general y de acuerdo con la normativa básica estatal, previa declaración de servicio público debidamente realizada.  
Los objetivos de recuperación de este residuo son los siguientes:  
Antes de 2020:  
Recoger el 100 % del aceite usado generado y gestionarlo de forma autorizada.  
Recuperación de aceites usados generados en un 95 %.  
Regeneración de aceites usados generados en un 65 %.  
Valorización del 100 % del aceite recogido.  
  
Artículo 32. Residuos sanitarios  
De acuerdo con el artículo 8 de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana, la Generalitat tiene competencia para declarar servicio público de titularidad autonómica todas o algunas de las operaciones de gestión de determinados residuos, de conformidad a lo dispuesto en el artículo 12.3 de la Ley 10/1998, de 21 de abril, de Residuos, que deberá realizarse mediante norma con rango de ley formal.  
Ante la insuficiente capacidad de tratamiento o la carencia de instalaciones de tratamiento, en relación a determinados Grupos de estos residuos, considerando que la mayoría de los residuos sanitarios se generan en actividades hospitalarias de carácter público, mediante norma con rango de ley podrán declararse servicio público de titularidad autonómica las operaciones consistentes en:  
a) Tratamiento de los residuos sanitarios del grupo III  
b) Tratamiento de los residuos citostáticos del grupo IV  
Las operaciones de tratamiento serán las contempladas como tales para los Grupos citados en el Decreto 240/1994, del Consell, por el que se aprueba el Reglamento Regulador de la Gestión de los Residuos Sanitarios, y la Orden de 14 de julio de 1997, de la Conselleria de Medio Ambiente, por la que se desarrolla el Decreto citado, o normas que las sustituyan.  
Se determinan las siguientes prescripciones técnicas para la mejora de la gestión de los residuos sanitarios:  
a) Se realizará una gestión separada de los residuos del grupo I y II (intracentro y extracentro). A este respecto, por tanto, los residuos sanitarios del grupo I deberán transportarse extracentro hasta el gestor final de forma separativa de los residuos sanitarios del grupo II.  
b) La gestión extracentro de los residuos del grupo II como residuos asimilables a domésticos, no podrán ser sometidos a procesos de triaje en planta TMB, sino únicamente destinados a valorización energética o eliminación en vertedero.   
c) El transporte de residuos sanitarios se realizará con medios que garanticen en todo momento la estanqueidad.  
d) Los vehículos sanitarios del grupo II serán isotermos en caja cerrada dotada de cierre de seguridad, impermeable al agua, especialmente estanca y de fácil desinfección. El tiempo de transporte entre el centro productor y el centro gestor no será superior a 24 h  
e) Los residuos del grupo III podrán ser eliminados como residuos asimilables a domésticos una vez desinfectados y triturados hasta resultar visualmente irreconocibles. El transporte y eliminación de estos residuos una vez tratados en instalaciones autorizadas se realizará en balas retractiladas.  
f) Sin perjuicio de la aplicación de las mejores técnicas disponibles el tratamiento de los residuos citostáticos y citológicos del grupo IV se realizará mediante neutralización química o incineración a una temperatura que asegure su total destrucción.  
Con carácter general, una vez depositados los residuos sanitarios en el almacén temporal, su frecuencia de retirada para proceder a su tratamiento será la siguiente:  
a) Para los residuos sanitarios no específicos (grupo II) la frecuencia será la habitual para los residuos domésticos y asimilables.  
b) El período máximo de almacenamiento de los residuos sanitarios específicos (grupo III) y residuos citostáticos/citotóxicos (grupo IV) no excederá de setenta y dos horas cuando la producción media mensual de tales residuos sea superior a 1000 kilogramos.  
El periodo máximo de almacenamiento de residuos del grupo III y citostáticos y citotóxicos del grupo IV establecido en la letra b. del apartado anterior, podrá prolongarse hasta los plazos y en los casos siguientes:  
a) Siete días cuando la producción media mensual de residuos sanitarios esté comprendida entre 251 y 1000 kilogramos.  
b) Quince días, cuando la producción media mensual esté comprendida entre 50 y 250 kilogramos.  
c) Treinta días, cuando la producción media mensual sea inferior a 50 kilogramos.  
d) Tres meses cuando se generen exclusivamente residuos punzantes o cortantes en cantidades inferiores a 3 kilogramos al mes.  
No obstante lo anterior, de forma justificada, la conselleria competente en materia de medio ambiente podrá reducir los plazos de almacenamiento anteriormente indicados a la mitad, cuando el almacenamiento en los plazos indicados anteriormente haya causado un anormal funcionamiento de la instalación de gestión de residuos sanitarios, debidamente documentada y justificada de forma firme por autoridad pública.  
Los objetivos de tratamiento de residuos sanitarios, son los siguientes, respecto de la totalidad de residuos sanitarios producidos:  
31 de diciembre de 2.019: 100 % residuos sanitarios grupo III y IV con tratamiento previo de esterilización. 70 % material esterilizado a vertedero.  
31 de diciembre de 2.020: 100 % residuos sanitarios grupo III y IV con tratamiento previo de esterilización. 65 % material esterilizado a vertedero.  
31 de diciembre de 2.021: 100 % residuos sanitarios grupo III y IV con tratamiento previo de esterilización. 60 % material esterilizado a vertedero.  
31 de diciembre de 2.022: 100 % residuos sanitarios grupo III y IV con tratamiento previo de esterilización. 50 % material esterilizado a vertedero.  
En cualquier caso, la Generalitat fomentará la aplicación de MTD's disponibles, alternativas, diferentes a la incineración-coincineración-vertido-autoclave, para este tipo de residuos, que abunde en el incentivo de los principios de proximidad y eficiencia en la gestión, a través de pruebas piloto o proyectos iniciales de este tipo de MTD's.  
Caso de considerarse necesarias la aplicación de nuevas prescripciones para la mejora de la gestión de este flujo de residuos en el horizonte temporal del presente plan, la Generalitat, desarrollará un nuevo reglamento regulador de los residuos sanitarios en la Comunitat Valenciana que incluya los cambios producidos en el ordenamiento jurídico de aplicación a la producción y gestión de los residuos en general.  
  
Artículo 33. PCB's y PCT's  
Los objetivos de los siguientes residuos, son los siguientes:  
Antes del 31 de diciembre de cada año, se realizará la eliminación o descontaminación de todos los aparatos con PCBs y PCTs acreditado que hayan aflorado el año precedente, exceptuando a los transformadores con concentración de PCB-PCT entre 50 y 500 ppm que podrán continuar en servicio hasta el final de su vida útil.  
Antes del 31 de diciembre de cada año, demostración acreditada mediante análisis químicos, del contenido o no contenido de PCB-PCT de todos los aparatos que, por razones diversas, todavía figuren en el grupo 3 (aparatos dudosos que pueden contener PCB-PCT) del inventario nacional de PCB actualizado al 31 de diciembre del año anterior, conforme la normativa vigente o aplicable en cada momento.  
  
Artículo 34. Traslados de residuos fuera de la Comunitat Valenciana  
Según la Ley 22/2011 y sus modificaciones actualmente en tramitación, la Comunitat Valenciana tiene las competencias de control de movimiento de residuos, tanto importación como exportación, dentro de la UE.  
Asimismo, el movimiento de residuos desde la Comunitat Valenciana fuera de la UE, es competencia del Ministerio con competencias en materia de medio ambiente.  
En este sentido, la Generalitat aprueba anualmente su plan de inspección de instalaciones, entre las que se encuentran el movimiento de residuos en el interior de la UE.  
Por otro lado, se mantiene un contacto permanente con los Agentes de los cuerpos y fuerzas de seguridad del Estado, principalmente Seprona y Policía Autonómica, al objeto de proceder a realizar inspecciones en zonas portuarias y carreteras.  
Asimismo, se realizarán intercambios de información con la AEAT, sobre todo en lo relativo a las bases de datos de Aduanas.  
  
Artículo 35. Programa de gestión de eliminación de residuos en vertedero  
A los efectos del presente Plan, se reducirán paulatinamente los %?s de residuos biodegradables en vertedero, conforme a los objetivos del RD 1481/2001, de eliminación de residuos mediante depósito en vertedero.  
Igualmente, se establecen los siguientes %?s de reducción de residuos industriales no peligrosos:  
Antes del 31 de diciembre de 2020: Reducción de un 10 % respecto de la producción del ejercicio 2010 (datos PEMAR).  
Antes del 31 de diciembre de 2022: Reducción de un 20 % respecto de la producción del ejercicio 2010 (datos PEMAR).  
  
Artículo 36. Modelo de Ordenanza Reguladora de los Ecoparques  
Con la finalidad de dotar a las entidades locales de un instrumento de referencia en cuanto al régimen de funcionamiento de los ecoparques, se incluye en el anexo 1.2 del presente plan el «Modelo de Ordenanza Reguladora del Uso y Funcionamiento del Ecoparque».  
En ella se clarifica, en relación con la definición de residuos domésticos y asimilables, la consideración como tales de los residuos de empresas de mantenimiento en la medida que son generados en domicilios particulares, comercios, oficinas y servicios, siendo, por tanto, admisibles en los ecoparques como residuos domésticos y asimilables.  
  
Artículo 37. Medios técnicos.  
Con el fin de adaptar la normativa vigente a las nuevas tecnologías de la información, el registro que deben llevar los productores de residuos peligrosos, de residuos sanitarios, y los gestores de residuos, peligrosos o no peligrosos, relativo al origen, cantidad, destino, métodos y lugares de tratamiento, así como las fechas de generación y cesión, podrá ser llevado mediante una aplicación informática o cualquier otro medio técnico como alternativa al ?libro oficial de control- en la medida que la citada información sea siempre accesible para la administración.  
  
Artículo 38. Régimen de los Planes Zonales de gestión de residuos domésticos y asimilables que no han desarrollado instalaciones propias de valorización y eliminación de residuos  
Las áreas de gestión de los Consorcios de residuos V5 y A6 de la Comunitat Valenciana que, por su singular problemática y conflictividad, no disponen de instalaciones de valorización y eliminación definitivas de residuos domésticos y asimilables a la entrada en vigor de la presente norma (operaciones de gestión R3, R12 y D5), deberán adaptar sus proyectos de gestión y, en su caso, los contratos administrativos adjudicados para su despliegue.  
A tal efecto, y en orden a conciliar las previsiones de los planes zonales con las actuales exigencias sobre rendimientos de los sistemas de tratamiento de residuos insitas en el PEMAR y en la presente norma, los nuevos complejos de valorización y eliminación deberán comprender más de una instalación de valorización y al menos una instalación de eliminación de rechazos de residuos domésticos y asimilables y una instalación de eliminación de rechazos de valorización de RCD's.  
Las nuevas instalaciones de valorización de la fracción de biorresiduos, podrán ser de capacidad inferior a las 20.000 tn anuales si el Consorcio de residuos así lo estima conveniente y sus medidas técnicas de gestión e infraestructura deberán ser adecuadas a la cantidad de biorresiduos a tratar, no siendo obligatorio, si la tramitación ambiental de la instalación no lo requiere, cerramientos laterales superfluos de las instalaciones o cualquier otra obligación técnica de los planes zonales que no sea acorde a las nuevas condiciones de ubicación establecidas en el PEMAR.  
En lo relativo a las instalaciones de valorización y gestión de residuos, deberán desarrollarse preferentemente y en primera instancia, las relativas a las estaciones de transferencia, ecoparques y valorización de la fracción orgánica. Todo ello, al objeto de dar el máximo apoyo posible a las recogidas selectivas en origen y favorecer la prevención en la generación de residuos y la prevención en la generación de rechazos de residuos.  
En lo relativo a las instalaciones de eliminación, en una única instalación o en varias, se deberá dar respuesta a las diversas tipologías de rechazos de residuos. Entre otros, rechazos de la valorización de residuos domésticos y asimilables, rechazos de valorización de RCD's y rechazos de la valorización residuos de muebles y enseres.  
Los Consorcios afectados por las prevenciones de este artículo, para una ágil y diligente adaptación de sus proyectos de gestión y, en su caso, contratos administrativos para su despliegue, que permita la puesta en valor de las infraestructuras necesarias para la valorización y eliminación de los residuos domésticos y asimilables, bien de forma integral, bien gradualmente, utilizarán todos los instrumentos jurídicos disponibles.  
En los nuevos proyectos de gestión que se aprueben así como las modificaciones o desarrollos de los actuales, se integrará de forma explícita el principio de proximidad recogido en el PEMAR, por el que las instalaciones a ejecutar se situarán cerca de las zonas de generación de residuos en un número adecuado para cada Plan Zonal. Las autorizaciones ambientales en tramitación a la entrada en vigor de esta norma, correspondientes a instalaciones de valorización, eliminación o rechazo de residuos domésticos o asimilables que satisfagan integralmente las necesidades de un área de gestión de residuos, que resulten incompatibles con las determinaciones del presente Plan o del PEMAR, deberán ajustarse a sus disposiciones. A tal efecto el ente promotor realizará las consiguientes adaptaciones tanto en la documentación objeto de autorización como en los negocios jurídicos para su desarrollo.  
Se deberá disponer de uno o varios nuevos proyectos de gestión de residuos domésticos y asimilables que desarrolle las principales instalaciones, al menos de valorización de residuos domésticos y asimilables, en un plazo máximo de nueve meses desde la entrada en vigor del presente PIR-CVA. A este respecto, desde la entrada en vigor del presente PIR-CVA, se deberá dar solución al ámbito geográfico de estos consorcios a través de uno o varios proyectos de gestión de residuos (transferencias, ecoparques, instalaciones de valorización, instalaciones de eliminación), con el objetivo de avanzar en la mejora de la gestión de residuos en estas áreas geográficas y de que una posible instalación con posibles problemas, no paralice, en ningún caso, el desarrollo del resto de infraestructuras.  
  
Artículo 39. Instalaciones de titularidad privada existentes  
Las instalaciones de gestión de residuos de titularidad privada que a la publicación del PIRCVA dispongan de alguna infraestructura ya construida, vengan prestando o hayan prestado sus servicios a entidades municipales para la gestión de residuos domésticos y asimilables, se tendrán en cuenta, en lo posible, en la ejecución de los Planes Zonales en cuyo ámbito territorial se incluyan.  
En todo caso, sólo se considerarán instalaciones que contribuyan positivamente a la mejora de la gestión de residuos domésticos y asimilables y garanticen la viabilidad técnica, ambiental y económica dentro del cumplimiento de los requisitos legales para operar como gestor de residuos, englobado en todo caso bajo una gestión consorciada.  
  
Artículo 40. Plazo de adaptación de las instalaciones existentes para la gestión de residuos domésticos y asimilables, así como de los Planes zonales y de los Proyectos de gestión aprobados  
Las instalaciones existentes en el momento de la publicación del PIRCVA deberán adaptarse a las prescripciones de éste, en el plazo máximo de un año a partir de la fecha de su entrada en vigor.  
A los efectos de la evacuación de informes técnicos para los expedientes de aprobación de nuevos proyectos de gestión de residuos domésticos y asimilables o modificaciones de proyectos de gestión de residuos domésticos y asimilables existentes, será indiferente que el informe técnico de los mismos lo realice una comisión técnica aprobada por el órgano de gobierno correspondiente del Consorcio, o bien por la Gerencia y/o Responsable de contratos del Consorcio, caso de disponer de los mismos, nombrados por los órganos de gobierno del Consorcio, si se da alguna de las circunstancias siguientes: mayor economicidad, mayor diligencia, mejores conocimientos técnicos, o mayor agilidad en la tramitación administrativa del expediente. Contando asimismo, el expediente con el visto bueno de los servicios técnicos de la conselleria competente en materia de residuos.  
Las instalaciones no existentes deberán proyectarse y ejecutarse íntegramente conforme al presente PIRCVA. A este respecto, desde la entrada en vigor del presente PIR-CVA, se podrá dar solución al ámbito geográfico de los consorcios de residuos y entes locales competentes de los servicios de valorización, eliminación, transferencias y gestión de ecoparques, a través de uno o varios proyectos de gestión de residuos (entre otros, transferencias, ecoparques, instalaciones de valorización, instalaciones de eliminación, etc), con el objetivo de avanzar en la mejora de la gestión de residuos en estas áreas geográficas.  
Todos los proyectos de gestión aprobados, deberán adaptarse a las prescripciones del presente PIR-CVA en el plazo máximo de doce meses desde su entrada en vigor. Todo ello, con excepción de lo previsto en el artículo 38, cuyos plazos serán de nueve meses.  
En el caso de consorcios con algunas infraestructuras de valorización (operación de gestión R12 al menos) en funcionamiento actualmente, éstos podrán dar solución a la valorización y eliminación de sus áreas geográficas, a través de uno o varios proyectos de gestión (transferencias, ecoparques, plantas de tratamiento de biorresiduos, plantas de valorización de la fracción todo uno, instalaciones de eliminación), a partir de la entrada en vigor del presente plan.  
En el horizonte temporal del presente plan, la conselleria competente en materia de residuos procederá a revisar, actualizar y aprobar los Planes zonales de gestión de residuos de cada zona, sin que ello sea óbice para paralizar en modo alguno las mejoras requeridas en el presente PIRCVA, de obligado cumplimiento para todas las partes implicadas.  
  
Artículo 41. Adaptación de los planeamientos urbanísticos en revisión  
Según lo previsto en la Ley 5/2014, de 25 de juliol, de la Generalitat, d'Ordenació del Territori, Urbanisme i Paisatge de la Comunitat Valenciana, modificada por la Ley 1/2019 de 5 de febrero, de la Generalitat, de modificación de la Ley 5/2014, así como de acuerdo con la Ley 14/2018, de 5 de junio, de la Generalitat, de gestión, modernización y promoción de las áreas industriales de la Comunitat Valenciana, o legislación que las sustituyan a lo largo del presente plan, en los expedientes de revisión del planeamiento general que se encuentren en trámite y aquéllos cuya información pública se inicie con posterioridad a la entrada en vigor del PIRCVA, se estará a lo dispuesto en el artículo 26 del presente PIRCVA.  
  
Artículo 42. Vigencia normativa  
En tanto se proceda a la adaptación de las disposiciones de desarrollo en materia de residuos a las previsiones contenidas en la Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y sus modificaciones, establecida por la disposición adicional octava de dicha Ley, continúan vigentes las normas reglamentarias y órdenes de desarrollo a las que se alude en el PIRCVA, en lo que no se opongan, contradigan o resulten incompatibles con la citada ley conforme a la disposición derogatoria única de ésta.  
  
Artículo 43. Fomento de las recogida selectiva de biorresiduos y nuevas instalaciones y equipos de tratamiento de residuos, a través de cánones al vertedero e incineración  
La obligación de establecimiento de sistemas de recogida puerta a puerta o equivalente que permita la aplicación de sistemas como el pago por generación, directamente a la ciudadanía, para los municipios de más de 50.000 habitantes censados, para la fracción biorresiduos y envases ligeros, aplicará a partir del 1 de enero de 2021, aunque la obligación de implantación de la recogida selectiva de biorresiduos aplicará a partir del 31 de diciembre de 2019.  
De acuerdo a las recomendaciones de la UE en la nueva Directiva 851/2018, mediante norma con rango de ley, en su caso, se establecerán cánones a las operaciones de depósito en vertedero e incineración de residuos, tanto domésticos como comerciales e industriales. Estos ingresos, previos los trámites pertinentes, deberán ser finalistas, y deberán utilizarse para el fomento de la reducción, preparación para la reutilización, recogidas selectivas en origen, tratamiento previo y valorización material, de los diferentes sectores y agentes grabados.  
Estos cánones no serán meramente recaudatorios, deberán ser incentivadores de la mejora de la gestión de residuos y podrán destinarse parcialmente, a la investigación en nuevas fórmulas de gestión de residuos alternativas al vertido y la incineración.  
  
Artículo 44. Autorización administrativa de gestor de residuos en la Comunitat Valenciana a instalaciones con problemáticas de gestión  
En relación con las instalaciones de gestión de residuos pre-existentes a la entrada en vigor del presente plan, que tengan concedida una autorización administrativa pre-existente para cualquier operación de gestión de residuos de cualquier tipo, en el ámbito geográfico de la Comunitat Valenciana y sobre las que se acrediten debidamente problemáticas ambientales en su entorno geográfico como consecuencia de dos o más incidentes ambientales anuales en sus instalaciones, según la definición legal de incidente ambiental de la normativa básica estatal, previo el trámite administrativo pertinente legalmente establecido, la Generalitat, a través de la conselleria competente en medio ambiente, podrá retirar temporal o totalmente, de forma cautelar, la autorización de gestor de residuos en la Comunitat Valenciana y por ende la capacidad legal de la misma a gestionar residuos en la Comunitat durante este periodo.  
Dicha retirada, no podrá levantarse hasta que la mercantil afectada, acredite mediante informe de entidad colaboradora de la administración (EMCA) debidamente acreditada, con el visto bueno del Servicio de gestión de residuos de la Generalitat, que se han solventado los problemas técnicos, tecnológicos, de disponibilidad de personal técnico o de toda índole que causaron los incidentes ambientales.  
  
  
ANEXOS  
  
ANEXO 1.1. NORMA TÉCNICA REGULADORA DE LA IMPLANTACIÓN Y FUNCIONAMIENTO DE LOS ECOPARQUES  
  
La instalación definida como ECOPARQUE deberá cumplir las condiciones que se especifican en esta norma técnica.  
  
1. Definición  
El ecoparque es una instalación municipal cerrada y vigilada, destinada a la recepción y almacenamiento temporal y separado de aquellos residuos urbanos que no son objeto de recogida en acera, con la finalidad de facilitar y garantizar una adecuada gestión de los mismos.  
Son usuarios de los ecoparques los particulares, así como las personas físicas o jurídicas titulares de comercios, oficinas y/o servicios en el ámbito territorial a que dé servicio el ecoparque.  
Este tipo de instalación debe servir como equipamiento de educación ambiental, con el objetivo de informar y sensibilizar a los usuarios sobre los beneficios ambientales de una correcta segregación de los residuos.  
  
2. CARÁCTER de la norma  
El presente Anexo a la Revisión y Actualización del Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana (PIRCVA) desarrolla el contenido de la Norma Técnica reguladora de la implantación y funcionamiento de los ecoparques, cuyo carácter será vinculante en lo que se refiere únicamente a las especificaciones recogidas en los siguientes apartados:  
2.1. Planificación urbanística  
2.2. Criterios de ubicación  
2.3. Tipos de ecoparques  
2.4. Ecoparques necesarios,  
2.5. Proyecto de construcción  
  
3. Antecedentes  
La Comunitat Valenciana cuenta desde 1997 con un Plan integral de residuos (en adelante PIR97), aprobado por Decreto 317/1997, de 24 de diciembre, del Consell y modificado por el Decreto 32/1999, de 2 de marzo, del Consell.  
Mediante el Decreto 81/2013, de 21 de junio, del Consell, de aprobación definitiva del Plan Integral de Residuo de la Comunitat Valenciana (PIRCV) se realizó la revisión y actualización del PIR97 y se incorporó como documento de ordenación la norma técnica de reguladora de la implantación y funcionamiento de los ecoparques  
En los documentos de ordenación de los Planes Zonales de residuos desarrollados y aprobados de acuerdo con el PIR97 se proponía la instalación de ecoparques para la recogida de los residuos peligrosos de origen domiciliario, así como de los residuos voluminosos, residuos de aparatos eléctricos y electrónicos (RAEE) procedentes de hogares particulares, residuos verdes, residuos de construcción y demolición (RCD) de obra menor y otros residuos no peligrosos (vidrio, plástico, papel-cartón, metales, textiles,...) y se establecía como criterio de localización un ecoparque por municipio.  
Con la revisión del Plan integral de residuos de la Comunitat Valenciana se establecieron criterios para definir las instalaciones identificadas como ecoparques, su titularidad, posibles ubicaciones, residuos admisibles, las características constructivas y las normas de uso y gestión.  
Dadas las discrepancias surgidas en la interpretación de algunas de las prescripciones de la anterior norma técnica reguladora de la implantación y funcionamiento de los ecoparques del PIRCV, se proponen en la presente revisión mejoras derivadas de la nueva normativa aprobada, entre las que cabe citar la Ley 22/2011, de residuos y suelos contaminados, el Real decreto 110/2015, de 20 de febrero, sobre residuos de aparatos eléctricos y electrónicos y del Plan Estatal Marco de Gestión de Residuos 2016-2022.  
  
4. Régimen legal  
La construcción, ampliación o modificación de las instalaciones del Ecoparque queda sometida a licencia ambiental (Ley 6/2014, de 25 de julio, de la Generalitat de Prevención, Calidad, y Control Ambiental de Actividades en la Comunitat Valenciana) y de apertura, así como a licencia de edificación a otorgar por el Ayuntamiento o entidad local.  
La titularidad de la instalación será siempre de la entidad local o del Consorcio correspondiente, al ser el servicio prestado público y de titularidad municipal (Artículo 5 de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de Residuos de la Comunidad Valenciana. Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados y Ley 7/1985, de 2 de abril, Reguladora de las Bases de Régimen Local.).  
La Administración Pública Titular del Ecoparque (Ayuntamiento, Consorcio u otras formas de agrupación local) podrá realizar las actividades de gestión de residuos domésticos y asimilables, bien directamente o mediante cualquier otra forma de gestión prevista en la legislación sobre régimen local.  
Las operaciones de gestión de residuos que se realicen en los ecoparques deberán estar autorizadas por la conselleria competente en medio ambiente, conforme a la normativa de residuos.  
Debido a que en estas instalaciones se realizan operaciones de gestión de residuos peligrosos, quedan sujetas a la previa formalización de un seguro de responsabilidad civil, que garantice la cobertura de responsabilidades derivadas de los posibles daños causados a terceras personas, a sus cosas o el medio ambiente en la cuantía que se determine en la correspondiente autorización. En el caso de gestión indirecta, el seguro de responsabilidad civil estará suscrito por la empresa explotadora.  
  
Cada ecoparque deberá disponer de un Reglamento Interno de Uso y Gestión, basado en las especificaciones contenidas en esta norma técnica.  
El titular de la instalación deberá cumplimentar, antes del 1 de marzo de cada año, una memoria anual, con el resumen de las actividades realizadas en el año anterior, que será presentada ante el órgano competente en materia de residuos. En dicha memoria deberán distinguirse los diferentes orígenes de los residuos recogidos.  
  
5. Objeto y ámbito de aplicación  
La presente norma técnica se ha elaborado para la normalización de los ecoparques de nueva construcción y para los ya existentes, por lo que resulta de aplicación para todos los ecoparques de la Comunitat Valenciana.  
Las instalaciones preexistentes deberán adaptarse a sus determinaciones en el plazo máximo de dos años. Excepcionalmente se podrá autorizar la ampliación de dicho plazo, a fin de no interrumpir el servicio de recogida selectiva de residuos domésticos y asimilables, siempre y cuando no se dañe el medio ambiente ni se ponga en peligro la salud de las personas.  
  
6. Características de las instalaciones  
A. Planificación urbanística  
El Ecoparque debe ser considerado un equipamiento público de infraestructura-servicio urbano (IS) perteneciente a la red primaria y, a tal efecto, los instrumentos de planificación urbanística establecerán las reservas de suelo con destino dotacional necesarias para su implantación.  
  
B. Criterios de ubicación  
i. Con respecto a la calificación del suelo  
El ecoparque se ubicará preferentemente en suelo urbano, y si ello no fuera posible en suelo no urbanizable común.  
En los casos de ubicación en suelo no urbanizable común, se tendrán en cuenta los siguientes criterios:  
- Con respecto a la proximidad de terreno forestal, se guardará la distancia que establezca la normativa vigente en materia de ordenación territorial y forestal. En la actualidad dicha distancia es de 500 metros con el terreno forestal (Decreto 98/1995, de 16 de mayo, del Gobierno Valenciano, por el que se aprueba el Reglamento de la Ley 3/1993, de 9 de diciembre, forestal de la Comunitat Valenciana, modificado por el Decreto 148/2018, de 14 de septiembre), salvo que se justifique la imposibilidad de respetar dicha distancia, en cuyo caso se podrá reducir la separación al terreno forestal preparando y manteniendo una zona de discontinuidad, nunca inferior a 25 metros de anchura, separando la zona edificada de la forestal, permanentemente libre de vegetación baja y arbustiva, y en su caso, con el estrato arbóreo fuertemente aclarado y podado hasta dos tercios de la altura total de cada pie, así como un camino perimetral de 5 metros de anchura (Decreto 36/2007, de 13 de abril, del Consell, por el que se modifica el Decreto 67/2006, de 19 de mayo, del Consell, por el que se aprobó el Reglamento de Ordenación y Gestión Territorial y Urbanística). Dicha zona de discontinuidad se diseñará conforme a la metodología establecida por el Plan de Selvicultura Preventiva de la Comunitat Valenciana. Todo ello para prevenir situaciones de riesgo de incendio de la masa forestal.  
- Se tendrá en cuenta la existencia de pozos de abastecimiento, fuentes y otros recursos hídricos para evitar riesgos de contaminación, debiendo cumplirse, en su caso, las distancias mínimas establecidas en la normativa vigente. Con carácter general y según la normativa actual, se establece un perímetro de protección de 300 metros, contados desde el límite exterior del punto de captación, salvo que exista un perímetro fijado por el órgano competente o que estudios pormenorizados justifiquen una distancia distinta a la indicada (Ley 5/2014, de 25 de julio, de la Generalitat, de ordenación del territorio, urbanismo y paisaje, de la Comunitat Valenciana.)  
  
ii. Con respecto a la accesibilidad  
El ecoparque deberá ubicarse en zonas de fácil acceso para los usuarios, de acuerdo con los siguientes criterios:  
- Se ubicarán preferentemente en el casco urbano o urbanizable y si ello no fuera posible, se estimará un trayecto máximo de unos 15 minutos desde estos. La distancia recorrida en este tiempo ha de estar directamente relacionada con las condiciones de tránsito de la zona y, por tanto, depende de la densidad de población y de la red viaria. Se pueden aprovechar localizaciones cercanas a las zonas industriales o de ocio del municipio, nudos de comunicación viaria o zonas de paso.  
- La instalación deberá estar bien comunicada por carretera y en la medida de lo posible se preverán rutas peatonales, parada de transporte público y carril bici.  
- Los accesos deberán disponer de una iluminación correcta, especialmente las rutas peatonales.  
- Los accesos deberán ser diseñados y señalizados convenientemente para evitar situaciones peligrosas.  
  
7. Tipos de Ecoparques  
En atención al número de usuarios potenciales a los que se dirige la instalación, se establecen cinco modelos de Ecoparque: tipo A, tipo B, tipo C, tipo D y Ecoparque móvil.  
  
Tabla 1. Tipos de ecoparques  
  
Ecoparque Población potencial Disposición Superficie (m²) Número contenedores Tamaño contenedores  
TIPO A Hasta 1.000 1 cota 300-500 4-6 9 m³  
TIPO B 1.001 € 5.000 1 cota 500-1.000 6-8 9/18 m³  
TIPO C 5.001- 10.000 2 cotas 1.500-3.000 8-10 18/26 m³  
TIPO D Más de 10.001 2 cotas 2.500-5.000 10-15 18/26 m³  
Móvil Según necesidades - (Camión) - Según gestor  
  
  
i. Ecoparque tipo A  
Es la instalación más sencilla, en la que todos sus elementos se organizan alrededor de una explanada central. Dispondrá de una oficina de recepción, de 4 a 6 contenedores de 9 m³, de un espacio cubierto, con sistema de recogida de posibles derrames, para el almacenamiento de los residuos peligrosos y otro distinto para residuos de aparatos eléctricos y electrónicos. La superficie aproximada para esta instalación es de 300 € 500 m².  
  
ii. Ecoparque tipo B  
Es una instalación pequeña diseñada a una sola cota organizada en torno a una explanada central en cuyos márgenes se colocan los elementos necesarios descritos en el apartado anterior, pero con contenedores de 9/18 m³ de capacidad. La superficie estimada para esta instalación es de 500 € 1000 m².  
  
iii. Ecoparque tipo C  
Es una instalación de tamaño mediano diseñada en dos cotas para facilitar la aportación de los residuos en los contenedores. El vial de circulación se encuentra en la cota superior y los distintos contenedores de 18/26 m³ y el resto de los elementos en el nivel inferior. En función del volumen de residuos que se depositen, la instalación puede estar dotada de una báscula y/o una máquina compactadora. La superficie necesaria para esta instalación es de 1500 € 2000 m².  
  
iv. Ecoparque tipo D  
Es el modelo más grande de Ecoparque. Se articula de un modo similar al anterior, si bien los contenedores tendrán 18/26 m³ de capacidad y se dispondrá de un acceso específico para los camiones de transporte de los residuos (carga y descarga), diferenciado del de los vehículos de los usuarios. La superficie estimada para este modelo es de 2500 € 5000 m².  
  
v. Ecoparque móvil  
Se trata de un vehículo de recogida selectiva de residuos que actúa en diferentes zonas de la población con una periodicidad y un recorrido preestablecido. El vehículo vendrá equipado con un contenedor con distintos compartimentos para la recogida selectiva de los residuos. Este servicio deberá ser usado preferentemente para recoger residuos voluminosos y residuos peligrosos en zonas urbanas densas y en zonas rurales de baja densidad de población.  
La entidad Titular del Ecoparque móvil deberá difundir adecuadamente los horarios y puntos de recogida para fomentar la participación ciudadana.  
Los ecoparques móviles se consideran un complemento a los ecoparques fijos, por lo que no eximen de las necesidades mínimas de los fijos (tipo A, B, C y D)  
  
vi. Área de aportación  
Se crea la instalación denominada «Área de aportación», consistente en una instalación fija inferior a 300 m² (menor superficie que el tipo A), para la gestión exclusiva de residuos no peligrosos, por parte del Consorcio o entidad local de los servicios de valorización y eliminación competente, en caso que este lo considere adecuado dentro de su proyecto de gestión de ecoparques (y áreas de aportación). A los efectos de autorización, se estará a lo dispuesto para el ecoparque tipo A. Esta instalación requerirá al menos de vallado perimetral, puerta de acceso, solera de hormigón adecuada y dos contenedores de un mínimo de 15 m³ cada uno, al menos para RCD's y muebles y enseres. A los efectos de su vigilancia, esta podrá compartirse con otras unidades similares o realizarse por la entidad local donde se ubique.  
  
8. Ecoparques necesarios  
El criterio seguido para estimar el número de Ecoparques necesarios en la Comunitat Valenciana, teniendo en cuenta la población de derecho del municipio y/o comarca y su dispersión geográfica ha sido el siguiente:  
En zonas rurales con baja densidad de población, el ecoparque se ubica en el municipio de mayor población de cada plan zonal con un área de influencia de 5 kilómetros para dar servicio a los municipios vecinos. En función del número de habitantes a los que de servicio se determinará el número y tipo de ecoparque/s a construir. Este procedimiento se aplicará progresivamente hasta que todos los cascos urbanos municipales queden incluidos en un área de influencia y tengan asignados al menos un ecoparque. Asociado a este ecoparque y en función de las características de la zona, se podrá complementar el servicio con ecoparque móvil.  
Procediendo de esta manera en la totalidad del territorio de la Comunitat Valenciana, se obtiene la siguiente distribución de ecoparques fijos, por Plan Zonal:  
  
Tabla 2. Estimación del número de Ecoparques por área de gestión  
  
Área de gestión Nomenclatura anterior Tipo A Tipo B Tipo C Tipo D  
C1 I 15 12 5 5  
C2 II, IV, V 20 8 2 7  
C3/V1 AG2 III, VIII 6 5 2 4  
C3/V1 AG2 III, VIII 3 1 1  
V2 AG1 III, VIII 1 13  
V3 VI, VII, IX 16 26 1 9  
V4 AG1 X, XI, XII 1 9 11 10  
V5 AG2 X, XI, XII 13 33 6 5  
A1 XV 3 4 4 13  
A2 XIV 1 7 1 7  
A3 XIII 1 4 5 4  
A4 XVI 4  
A5 XVIII 1 4 1 6  
A6 XVII 2 1 9  
  
  
  
9. Proyectos de construcción  
El Ecoparque se diseñará conforme a criterios de funcionalidad y accesibilidad, previendo medidas para facilitar las operaciones de depósito de residuos y de retirada de los contenedores, sin olvidar criterios paisajísticos y medioambientales que favorezcan su integración en el entorno.  
i. Señalización  
La ubicación del Ecoparque deberá estar suficientemente señalizada en todo el término municipal y, como mínimo, en todos los accesos al casco urbano de su municipio de ubicación.  
A la entrada de la instalación se dispondrán, en lugares bien visibles, uno o varios carteles informativos que contengan como mínimo la siguiente información:  
- Nombre de la instalación.  
- Horario de apertura.  
- Residuos admitidos.  
- Limitaciones cuantitativas y cualitativas de aportación.  
- Tasas administrativas que procedan.  
- Entidad responsable de la explotación de la instalación.  
- Datos de contacto (teléfono, fax, página web, correo electrónico, etc.).  
Asimismo, la instalación dispondrá de la señalización interna necesaria para facilitar la circulación de los usuarios y la identificación de los residuos que se pueden depositar en cada uno de los contenedores. En el caso de los Ecoparques tipo C y D podría ser recomendable disponer en la entrada de un plano guía en el que consten las diferentes zonas de contenedores.  
  
ii. Infraestructura y equipamientos  
- La instalación dispondrá de un cerramiento perimetral que impida el acceso fuera de los horarios de apertura, así como de puertas de entrada y salida diferenciadas para vehículos y peatones.  
- Todo el suelo de la instalación estará pavimentado e impermeabilizado mediante asfalto y hormigón (a excepción de las zonas ajardinadas).  
- La pavimentación deberá ser diferenciada en función del área a considerar. Así tenemos que:  
- El área de recorrido de usuarios contará con un pavimento bituminoso.  
- El área de maniobra de los camiones contará con un pavimento de hormigón.  
- Se instalarán los contenedores necesarios en número y capacidad, según el tipo de ecoparque y de características adecuadas al tipo de residuo a depositar.  
- Los viales interiores de circulación tendrán una anchura mínima de 4 metros con la finalidad de hacer un uso ágil y adecuado de la instalación.  
- Se adoptarán las medidas necesarias para facilitar las operaciones de depósito de los residuos en los contenedores.  
- Se preverá la facilidad de la descarga de los residuos dentro de las cajas o contenedores, bien sea limitando su altura o mediante plataformas o muelles de carga.  
- Debe preverse un área de maniobra para los camiones que se ocupen del transporte de los contenedores, procurando que no dificulte el acceso a los particulares.  
- Todos los modelos de instalación dispondrán de los siguientes elementos comunes:  
- Una oficina de recepción y, al menos, un lavabo.  
- Un espacio cubierto y ventilado para almacenar los residuos peligrosos, con suelo de material impermeable y cubetas de seguridad para el almacenamiento de los residuos líquidos.  
- Un espacio específico cubierto para el almacenamiento temporal de los residuos de aparatos eléctricos y electrónicos con pavimento impermeable y con instalación de recogida de derrames. Se dispondrá de jaulas, contenedores u otros sistemas equivalentes para el almacenamiento de los RAEE (Real decreto 110/2015, de 20 de febrero, sobre residuos de aparatos eléctricos y electrónicos)  
- Se dotará a la instalación de una red de agua para la limpieza y el riego de las zonas verdes. Si se considerara oportuno, podría instalarse un depósito de recogida de agua de lluvia y posteriormente utilizarla como agua de riego.  
- Se dotará a la instalación del equipamiento necesario contra incendios.  
- La instalación se diseñará con sistema de drenaje para el desagüe de aguas pluviales.  
- Se instalarán los puntos de luz exteriores a una altura máxima de 3,5 metros y en todo caso dispondrán de una pantalla superior que dirija el haz de luz hacia abajo, con el fin de minimizar la contaminación lumínica.  
- En el interior de la instalación se preverán zonas ajardinadas con especies vegetales autóctonas.  
- La instalación será accesible para todos los usuarios, especialmente para las personas con movilidad reducida debiendo respetarse los criterios establecidos en la normativa sectorial que resulte de aplicación. A tal fin, el proyecto técnico de la instalación incorporará un estudio de movilidad en el que se analice el cumplimiento de todos los criterios establecidos en la normativa sectorial y las soluciones ofrecidas para facilitar el acceso al público en general (Ley 1/1998, de 5 de mayo, de Accesibilidad y Supresión de Barreras Arquitectónicas, Urbanísticas y de la Comunicación (DOGV 3237, 7 de mayo de 1.998) y Decreto 39/2004, de 5 de marzo del Consell de la Generalitat, por el que se desarrolla la Ley 1/1998, de 5 de mayo (DOGV 4709, 10 de marzo de 2004).  
  
10. Residuos admisibles  
En cualquiera de los tipos de Ecoparque, se admitirán los residuos domésticos y asimilables que se relacionan a continuación, según la codificación establecida en la Lista Europea de Residuos (Código de la Lista Europea de Residuos, de acuerdo con la DECISIÓN 2014/955/UE DE LA COMISIÓN, de 18 de diciembre de 2014, por la que se modifica la Decisión 2000/532/CE, sobre la lista de residuos, de conformidad con la Directiva 2008/98/CE del Parlamento Europeo y del Consejo):  
  
CAPÍTULO 15 RESIDUOS DE ENVASES (incluidos los residuos de envases de la recogida selectiva municipal); ABSORBENTES, TRAPOS DE LIMPIEZA.  
150101 Envases de papel y cartón  
150102 Envases de plástico  
150103 Envases de madera  
150104 Envases metálicos  
150105 Envases compuestos  
150106 Envases mezclados  
150107 Envases de vidrio  
150109 Envases textiles  
150110\* Envases que contienen restos de sustancias peligrosas o están contaminados por ellas  
150111\* Envases metálicos, incluidos los recipientes a presión vacíos, que contienen una matriz sólida y porosa peligrosa  
150202\* Absorbentes, materiales de filtración (incluidos los filtros de aceite no especificados en otra categoría), trapos de limpieza y ropas protectoras contaminadas por sustancias peligrosas.  
150203 Absorbentes, materiales de filtración, trapos de limpieza y ropas protectoras distintos de los especificados en el código 15 02 02  
  
CAPÍTULO 20 RESIDUOS MUNICIPALES (residuos domésticos y residuos asimilables procedentes de los comercios, industrias e instituciones), incluidas las fracciones recogidas selectivamente.  
200101 Papel y cartón  
200102 Vidrio  
200110 Ropa  
200111 Tejidos  
200113\* Disolventes  
200114\* Ácidos  
200115\* Álcalis  
200117\* Productos fotoquímicos  
200119\* Plaguicidas  
200121\* Tubos fluorescentes y otros residuos que contienen mercurio  
200123\* Equipos desechados que contienen clorofluorocarburos  
200125 Aceites y grasas comestibles  
200126\* Aceites y grasas distintos de los especificados en el código 20 01 25  
200127\* Pinturas, tintas, adhesivos y resinas que contienen sustancias peligrosas  
200128 Pinturas, tintas, adhesivos y resinas distintos de los especificados en el código 200127  
200129\* Detergentes que contienen sustancias peligrosas  
200130 Detergentes distintos de los especificados en el código 200129  
200133\* Baterías y acumuladores especificados en los códigos 16 06 01, 16 06 02 o 16 06 03 y baterías y acumuladores sin clasificar que contienen esas baterías  
200134 Baterías y acumuladores distintos de los especificados en el código 20 01 33  
200135\* Equipos eléctricos y electrónicos desechados, distintos de los especificados en los códigos 20 01 21 y 20 01 23, que contienen componentes peligrosos  
200136 Equipos eléctricos y electrónicos desechados distintos de los especificados en los códigos 20 01 21, 20 01 23 y 20 01 35  
200137\* Madera que contiene sustancias peligrosas  
200138 Madera distinta de la especificada en el código 20 01 37  
200139 Plásticos  
200140 Metales  
200201 Residuos biodegradables de parques y jardines  
200202 Tierra y piedras  
200307 Residuos voluminosos  
  
OTROS RESIDUOS ADMISIBLES  
170107 Mezclas de hormigón, ladrillos, tejas y materiales cerámicos distintas de las especificadas en el código 170106  
170904 Residuos mezclados de la construcción y demolición distintos de los especificados en los códigos 170901,170902 y 170903.  
170903\* Otros residuos de construcción y demolición (incluidos los residuos mezclados) que contienen sustancias peligrosas.  
(Únicamente hace referencia a los residuos y escombros procedentes de obras menores de la construcción y reparación domiciliaria)  
080399 Otros residuos de la distribución y utilización de tintas de impresión  
(Incluye cartuchos de tóner y de impresión usados)  
090107 Películas y papel fotográfico que contienen plata o compuestos de plata.  
(Incluye las radiografías de origen domiciliario)  
160103 Neumáticos al final de su vida útil  
(los procedentes de domicilios particulares)  
  
  
11. Residuos admisibles en función de su origen  
Serán admisibles en el ecoparque los residuos domésticos y asimilables, considerándose como tales, de acuerdo con el artículo 3 b) de la Ley 22/2011, de 28 de julio, de residuos y suelos contaminados, los generados en los hogares como consecuencia de las actividades domésticas. Se consideraran también residuos domésticos los similares a los anteriores generados en servicios e industrias.  
Se incluyen también en esta categoría los residuos que se generan en los hogares de aparatos eléctricos y electrónicos, ropa, pilas, acumuladores, muebles y enseres así como los residuos y escombros procedentes de obras menores de construcción y reparación domiciliaria.  
A estos efectos, en la medida en que se generen en domicilios, comercios, oficinas y/o servicios, los residuos derivados de actividades de mantenimiento (por ejemplo; mantenimiento de instalaciones eléctricas, de aire acondicionado, fontanería, pintura, y otras reparaciones domiciliarias) a terceros efectuadas en dichos lugares tendrán la consideración de residuos domésticos y asimilables, pudiendo el titular de la actividad de mantenimiento depositarlos en el ecoparque, siempre que se acompañe documento fehaciente que acredite la operación de mantenimiento efectuada.  
Cuando la procedencia del residuo sea distinta a la de domicilios particulares, el Ayuntamiento podrá establecer limitaciones de cantidades a depositar y/o periodicidad en la realización de las entregas al ecoparque. Asimismo, se podrán establecer tasas o preciso públicos a pagar por las empresas que hagan uso de las instalaciones públicas para el depósito de residuos domésticos o asimilables. Todo ello sin perjuicio de la facultad de gestionarlos por sí mismos o entregarlos a gestores autorizados de conformidad con la previsto en el artículo 17 de la Ley 22/2011 de residuos y suelos contaminados.  
  
12. Residuos no admisibles  
En ningún caso serán admisibles en el Ecoparque los siguientes residuos:  
a) Residuos procedentes de la recogida selectiva de materia orgánica.  
b) Residuos sanitarios.  
c) Residuos radioactivos.  
d) Residuos generados por las actividades mineras o extractivas.  
e) Vehículos fuera de uso  
f) Materiales explosivos (de pirotecnia, air bags, etc).  
g) Residuos mezclados.  
  
13. Normas de uso y gestión del Ecoparque  
Todos los ecoparques deben disponer de un Reglamento Interno de uso y gestión, en el que se recojan como mínimo las siguientes especificaciones:   
A. El personal de la instalación  
Toda instalación dispondrá de una persona responsable durante el horario de apertura al público que se encargará del control de su funcionamiento, informará a los usuarios y vigilará que estos hagan un buen uso de la misma, mantendrá un registro diario de entradas y salidas, organizará con los gestores autorizados la recogida de los residuos, y comunicará a la entidad gestora de las incidencias que observe.  
Todo el personal de la instalación deberá disponer de los conocimientos previos necesarios sobre el funcionamiento de la misma la composición y tipo de los residuos admisibles.  
La Entidad Gestora de la instalación proporcionará a sus trabajadores la formación adecuada sobre prevención de riesgos laborales.  
B. Horario  
La instalación dispondrá de un horario de apertura al público adaptado a las necesidades de los usuarios potenciales, con la finalidad de facilitar su utilización.  
Se recomienda que la instalación permanezca abierta al público durante algún día del fin de semana y durante la semana en horarios compatibles con el horario laboral para facilitar la afluencia de usuarios.  
Asimismo se recomienda que el horario de apertura coincida con las horas de sol para minimizar el consumo energético, siempre y cuando el resto de condicionantes lo permitan.  
C. Funcionamiento  
El responsable de la instalación supervisará la cantidad y composición de todos los residuos que se pretendan depositar, con la finalidad de comprobar que se trata de residuos admisibles. En caso de duda sobre la procedencia o naturaleza del residuo, podrá rechazarlo, haciéndolo constar en el libro de incidencias.  
Los residuos peligrosos deberán ser depositados en los contenedores pertinentes, según las indicaciones específicas del personal de la instalación. Asimismo, se velará para que los usuarios depositen el resto de residuos en los contenedores adecuados. En ningún caso se permitirá la retirada de residuos por parte de usuarios.  
El personal de la instalación controlará periódicamente el estado de los contenedores y avisará a los gestores autorizados correspondientes para la retirada de los residuos con la periodicidad necesaria, antes de comprometer la capacidad del ecoparque. En ningún caso la frecuencia de retirada será superior a los 6 meses para los residuos peligrosos.  
Se controlará el uso eficiente de la energía y el ahorro hídrico en los usos sanitarios, en la limpieza de las instalaciones y en el riego de las zonas verdes.  
D. Gestión de los residuos depositados  
La gestión de los residuos depositados incluirá las siguientes operaciones: recepción, clasificación, almacenamiento y entrega a gestor autorizado.  
En las operaciones de gestión posteriores a la recepción del residuo se priorizará la preparación para la reutilización a la valorización; y esta a la eliminación mediante depósito en vertedero (Ley 22/2011, de residuos y suelos contaminados, Real decreto 833/1998 por el que se aprueba el reglamento de residuos tóxicos y peligrosos ?modificado por el Real decreto 952/1997, Real decreto 110/2015, de 20 de febrero, sobre residuos de aparatos eléctricos y electrónicos y demás normativa sectorial de aplicación.)  
El transporte y la gestión de los residuos se realizarán siempre con gestores autorizados por la conselleria competente en medio ambiente para los residuos de que se trate (lista de empresas inscritas en el Registro de Gestores Autorizados de Residuos de la Comunitat Valenciana puede consultarse en la página web de la conselleria competente en medio ambiente: www.agroambient.gva.es). Las empresas que realicen la gestión de residuos peligrosos utilizarán los documentos de control y seguimiento establecidos en la legislación vigente.  
El responsable de la instalación llevará un registro diario en el que se consignen las entradas y salidas de residuos, especificando el tipo, cantidad, origen y destino, así como el núm. del documento de control y seguimiento de residuos peligrosos, cuando sea necesaria su utilización.  
Antes del 1 de marzo de cada año se cumplimentará una memoria anual, con el resumen de las actividades realizadas en el año anterior, que será presentada ante la dirección general competente en materia de residuos. En el anexo se detalla el modelo de memoria que se deberá cumplimentar.  
E. Consideraciones en la manipulación de los residuos  
Como norma general, será la entidad explotadora del Ecoparque la que garantizará la adecuada gestión de los residuos de acuerdo con la legislación vigente.  
La manipulación de los residuos depositados en la instalación se realizará teniendo en cuenta las características especiales de cada uno. En ningún caso se mezclarán entre sí residuos de diferente composición y se adoptarán las medidas precisas para evitar derrames de sustancias potencialmente contaminantes.  
i. Residuos peligrosos  
Los residuos peligrosos se almacenaran en una zona especialmente diseñada para ello: estará pavimentada, techada y ventilada, con sistemas que permitan la retención y recogida de vertidos accidentales.  
  
- En el caso de residuos líquidos dispondrán de bandejas o cubetos que garanticen el confinamiento y posterior recogida de los posibles derrames. Asimismo se contará con la adecuada cantidad de absorbente no inflamable para solventar los posibles derrames accidentales durante la manipulación de los residuos líquidos.  
- Los residuos peligrosos se depositarán convenientemente segregados por tipo, envasados, identificados y etiquetados conforme a lo indicado en el artículo 14 del Real decreto 833/1988.  
- Se respetarán las clasificaciones y el tipo de contenedor para almacenamiento de los residuos peligrosos, según los criterios de los gestores a los que se destinen.  
- Las baterías se han de colocar de forma que no se pueda verter el líquido que contienen y sobre bandejas que recojan los posibles vertidos accidentales.  
- Para los aceites usados de automoción se tomarán las precauciones necesarias para evitar vertidos, sobretodo en el traspaso de recipientes. Se avisará a los usuarios de los riesgos y la prohibición de mezclar aceites de naturalezas diferentes (los de motor con los alimentarios por ejemplo).  
- Para los residuos de disolventes, pinturas o barnices, el responsable de la instalación avisará a los usuarios de la prohibición de mezclar estos residuos con otros de diferentes características y recomendará que se depositen cerrados y en su envase original, con el fin de facilitar su identificación y así poder garantizar su correcta gestión.  
- Por el mismo motivo se deberán separar las pilas botón del resto de pilas, depositándose en contenedores claramente diferenciados.  
  
ii. Residuos de Aparatos Eléctricos y Electrónicos (RAEE)  
- El Real decreto 110/2015, de 20 de febrero, sobre residuos de aparatos eléctricos y electrónicos, obliga a las entidades locales a establecer los sistemas que hagan posible la recogida separada de, al menos gratuitamente para el usuario, de los RAEE domésticos.  
- Las condiciones de almacenamiento en los ecoparques deberán contemplar lo establecido en el anexo VIII.1 del RD 110/2015 para las instalaciones de recogida de Entidades Locales.  
- Debido a que algunos aparatos eléctricos y electrónicos pueden presentar en su constitución componentes peligrosos, se almacenarán obligatoriamente en zonas cubiertas y sobre superficies impermeables, dotados de sistemas para la recogida de posibles derrames.  
- Las Entidades Locales incluirán en las instalaciones de recogida espacios habilitados para los RAEE que puedan ser destinados a la preparación para la reutilización  
- En el caso de RAEE conteniendo gases fluorocarbonados (CFC, HCFC y HFC ó hidrocarburos gaseosos, HC): Frigoríficos, congeladores, equipos de aire acondicionado, etc., debe evitarse la rotura del circuito de refrigeración del aparato (que es exterior y tiene forma de rejilla) para evitar el escape del gas confinado y el aceite.  
- En el caso de RAEE conteniendo tubos de rayos catódicos (TRCs) como televisores, monitores, etc. es importante evitar la rotura de los tubos de rayos catódicos, porque contienen componentes peligrosos, como plomo y sulfuros de cadmio y zinc. Se recomienda la utilización de jaulas específicas para pantallas.  
- Las lámparas fluorescentes, las lámparas de bajo consumo, las lámparas LED de la categoría 3 del Real decreto 110/2015, sobre residuos de aparatos eléctricos y electrónicos deberán almacenarse en un único contenedor  
- Las luminarias compactas con lámparas fluorescentes o de bajo consumo, los móviles y los equipos de telecomunicaciones deberán almacenarse en contenedores específicos para cada tipo de residuo y de acuerdo a las especificaciones técnicas de estos contenedores incluidas en el RD RAEE.  
  
iii. Neumáticos  
- Para la recepción y almacenamiento de neumáticos usados se estará a lo dispuesto en la normativa vigente en la materia. En la actualidad se estará a lo dispuesto en el Real decreto 1619/2005, de 30 de diciembre, sobre la gestión de neumáticos fuera de uso.  
- En el ecoparque solo se podrán aceptar neumáticos provenientes de los domicilios particulares y en ningún caso los generados como consecuencia de actividades económicas.  
- En este sentido, y con el objetivo de prevenir el fraude y asumir la responsabilidad de la recogida y correcta gestión de los NFU depositados por los particulares, los Consorcios de residuos y entes municipales y supramunicipales de valorización y eliminación, transferencias y gestión de ecoparques, podrán suscribir acuerdos con los SCRAP de NFU para delimitar del total de NFU depositados, aquellos que se encuentran dentro de su ámbito de responsabilidad de acuerdo con las obligaciones que le impone la normativa aplicable.  
- Se entenderá por neumático únicamente la cubierta de caucho, debiéndose depositar la llanta metálica en el contenedor destinado a los residuos metálicos.  
- El almacenamiento de los neumáticos se realizará teniendo en cuenta las normas de seguridad establecidas en la normativa de protección de incendios vigente, con la finalidad de evitar el riesgo de incendio y su propagación.  
F. Limpieza y mantenimiento de las instalaciones  
Las instalaciones deben presentar en todo momento un adecuado estado de limpieza y mantenimiento. Las operaciones de limpieza incluirán las propias instalaciones y la maquinaria con sus equipos, los accesos desde el exterior y el entorno más inmediato.  
Las instalaciones y su maquinaria han de estar en perfecto estado de mantenimiento con la finalidad de minimizar la generación de olores, humos y ruidos que puedan suponer molestias para los usuarios y los colindantes. Asimismo, se adoptarán las medidas oportunas para evitar que las aguas pluviales se acumulen en el interior de los contenedores o puedan afectar a los residuos reutilizables depositados.  
Las instalaciones estarán debidamente equipadas con las medidas contra incendios exigidas por la normativa en vigor. Y estará absolutamente prohibido fumar en las zonas de almacenamiento de productos inflamables.  
G. Tasas administrativas por prestación del servicio  
Para los residuos procedentes de oficinas, comercios y servicios se podrá devengar la tasa administrativa correspondiente en función de la actividad de origen, de las unidades o magnitudes depositadas y del residuo de que se trate. Dichas tasas serán establecidas por el Titular de la instalación a través de la ordenanza fiscal correspondiente.  
Para el caso de residuos admisibles distintos a los de procedencia domiciliaria, se devengará en todo caso la tasa administrativa correspondiente en función de las unidades o magnitudes depositadas del residuo de que se trate. En este caso, la cuantía de la tasa o precios públicos a pagar por las empresas que hagan uso de las instalaciones públicas para el depósito de residuos domésticos o asimilables no podrá ser deficitaria y deberá asegurar el coste de las operaciones de gestión.  
La información relativa a las tasas que deben ser abonadas, así como de la ordenanza fiscal que las aprueba deberá figurar en lugar visible a la entrada del Ecoparque.  
H. Actividades de sensibilización y educación ambiental  
Las Entidades Locales realizarán actuaciones de sensibilización y difusión ambiental para dar a conocer a los ciudadanos la existencia y los beneficios del Ecoparque. Se organizarán periódicamente coloquios y jornadas divulgativas en los colegios e institutos, así como con las asociaciones de vecinos y de comerciantes de la localidad. Se colocarán carteles por la población y se hará uso de los medios de comunicación locales con dicho fin.  
Las instalaciones se podrán utilizar para actividades educativas relacionadas con la temática ambiental. Para ello se diseñará un programa de actividades educativas que resulte atractivo para todos los estratos de población. Será conveniente establecer colaboraciones periódicas con las escuelas, institutos y asociaciones sociales municipales.  
I. Control de la gestión del Ecoparque  
El personal de la instalación llevará un registro informatizado en el que se hará constar:  
- El uso de las instalaciones por parte de los usuarios. El responsable de la instalación rellenará para cada día una ficha de entrada en la que conste la fecha; la composición de los residuos depositados y la cantidad de cada uno de ellos.  
- Los incidentes y reclamaciones que se hayan producido. El responsable de la instalación documentará estas circunstancias en una ficha explicativa, sin perjuicio de que se cumplimente las hojas de reclamaciones exigidas por la normativa reguladora de consumo.  
- La gestión de los residuos depositados. El responsable de la instalación cumplimentará una ficha de salida en cada una de las entregas de residuos a los gestores autorizados en la que constará la fecha; tipo y cantidad de residuos entregados; datos de la empresa transportista y del vehículo utilizado, así como de la empresa gestora; y modo de gestión que se va a aplicar a cada residuo.  
- La gestión económica de la instalación. La Entidad Gestora documentará todos los ingresos y gastos conforme a las normas de contabilidad y mensualmente cumplimentará una ficha de gestión económica a modo de resumen que será remitida a la entidad local titular de la instalación.  
- Las labores de limpieza y mantenimiento de la instalación y de la maquinaria. El personal encargado deberá cumplimentar una ficha de limpieza y mantenimiento en la que se indicará los datos del trabajador, día y la labor realizada.  
  
14. ANEXO  
MEMORIA ANUAL DE GESTIÓN DE RESIDUOS DOMÉSTICOS Y ASIMILABLES EN LOS ECOPARQUES  
  
MEMORIA ANUAL DE GESTORES DE RESIDUOS DOMESTICOS Y ASIMILABLES  
  
  
ECOPARQUE MUNICIPIO:  
  
  
AÑO NIF NÚM. GESTOR DE RESIDUOS  
 /CV  
  
  
Titular de la instalación:  
(Ayuntamiento, Consorcio...)  
Persona de contacto:  
Teléfono de contacto:  
  
  
Titular de la actividad (adjudicatario, empresa explotadora...) de la explotación:  
  
Persona de contacto:  
Teléfono de contacto:



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI