Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 7019, del 08-05-2013 (2013/4617)

DECRET 58/2013, de 3 de maig, del Consell, pel qual s'aprova el Pla d'Acció Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2013/05/03/58**

### Versions

 08/07/2023 - Actualitat  Text inicial: 09/05/2013 - 07/07/2023 

### Dades del document

Número de DOGV
:   7019

Data del DOGV
:   08-05-2013

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2013/4617

CVE


Data del document
:   03-05-2013

Organisme emissor
:   Conselleria d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient

Tipus de document
:   Decret

Anàlisi jurídica

 Descriptors 

:   * [silvicultura](javascript:void(0))
    * [degradació del medi ambient](javascript:void(0))
    * [muntanya de l'estat](javascript:void(0))
    * [ordenació forestal](javascript:void(0))
    * [protecció del bosc](javascript:void(0))
    * [programa d'actuació](javascript:void(0))
    * [economia forestal](javascript:void(0))
    * [incendi](javascript:void(0))
    * [propietat forestal](javascript:void(0))
    * [política forestal](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))
    * [legislació forestal](javascript:void(0))

![](assets/imgs/icones/ico_informacio.svg)

Els textos consolidats de les normes són de caràcter informatiu i no tenen valor jurídic.

TEXT CONSOLIDAT

**Versió vigent: 08.07.2023 -**

**Decret 58/2013, de 3 de maig, del Consell, pel qual s'aprova el Pla d'Acció Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana.**

 

[**(DOGV núm. 7019 de 08.05.2013)**](https://dogv.gva.es/datos/2013/05/08/pdf/2013_4617.pdf)

 

 

**ÍNDEX**

 

**Preàmbul**

**Títol I. Disposicions generals**

**Capítol I. Disposicions de caràcter general**

**Capítol II. Relacions i coordinació amb una altra normativa de planejament i ordenació territorial**

**Títol II. De l'Administració**

**Capítol I. Principis d'actuació**

**Capítol II. Divisió territorial forestal**

[Títol III a Títol X (articles 17 a 92) derogats]

**Disposició derogatòria única. Derogació**

**Disposicions finals**

 

 

PREÀMBUL

 

La Constitució Espanyola, en l'article 148.1.8a, estableix que les comunitats autònomes podran assumir competències en matèria de forests i aprofitaments forestals, i el seu article 149.1.23a atribueix a l'Estat competència exclusiva per a l'establiment de la legislació bàsica sobre forests i aprofitaments forestals.

Per la seua banda, els reglaments comunitaris han contribuït a l'aparició de normes de dret intern que incideixen sobre la matèria, afavorint l'increment del patrimoni forestal a Espanya, pel fet d'incentivar l'abandó de les superfícies de cultius, eliminant els excedents per a establir l'equilibri entre la producció i la capacitat del mercat i mantindre amb això una comunitat agrícola viable, inclús en zones de muntanya desfavorides, de manera que es procura així la protecció del medi ambient en el seu conjunt i la conservació duradora dels recursos naturals, dins d'un desenrotllament i gestió sostenibles dels terrenys i aprofitaments d'esta classe.

Estos objectius, articulats al seu dia per mitjà del Reglament (CEE) núm. 797/85 del Consell, de 12 de març de 1985, relatiu a la millora de l'eficàcia de les estructures agràries, i el Reglament (CEE) núm. 1760/87, del Consell, de 15 de juny de 1987, pel qual es modifiquen els reglaments (CEE) núm. 797/85, 270/79, 1360/78 i 355/77 quant a les estructures agràries i l'adaptació de l'agricultura a la nova situació dels mercats i la conservació de l'espai rural, van influir en l'increment de les superfícies forestals, ateses les ajudes dirigides a implementar mesures forestals en les explotacions de muntanya desfavorides i sensibles i en les explotacions agràries amb directa incidència en l'àmbit forestal. Des d'estos es van establir les bases de l'activitat econòmica reguladora de les explotacions d'este caràcter i, conseqüentment, les bases de la política forestal, orientades a conciliar la producció forestal, així com a la protecció dels recursos i el patrimoni forestals, per mitjà de la planificació de l'ordenació forestal, en el seu conjunt, considerada com un valuós instrument de la política forestal a fi de preservar l'ecosistema.

Respecte d'això, n'hi ha prou a mencionar com a mostra del canvi operat en la legislació tradicional de forests el règim d'actuacions relacionades de prevenció dels incendis forestals i el foment forestal, on el Reglament (CEE) núm. 2158/92, de 23 de juliol, relatiu a la protecció dels boscos comunitaris contra els incendis, va condicionar notablement els continguts de la directriu bàsica de planificació de Protecció Civil d'Emergència per Incendis Forestals en 1993.

De la mateixa manera, la normativa comunitària europea ha condicionat decisivament els continguts de les mesures de foment forestal, i el Reglament (CEE) núm. 2080/92, del Consell, de 30 de juny del 1992, pel qual s'establix un règim d'ajuda comunitari d'ajudes a les mesures forestals en l'agricultura, i el Reglament (CEE) núm. 1610/89, del Consell, de 29 de maig de 1989, pel qual s’estableixen les normes del desplegament del Reglament (CEE) núm. 4256/88 quant a l'acció de desenrotllament i aprofitaments dels boscos en les zones rurals de la Comunitat, van conduir a l'aprovació del Reial Decret 152/1996, de 2 de febrer, pel qual s'establix un règim d'ajudes per a fomentar inversions forestals en explotacions agràries i accions de desenrotllament i aprofitament dels boscos en les zones rurals, i més recentment, el Reglament (CE) núm. 1257/1999, del Consell, de 17 de maig de 1999, sobre l'ajuda al desenrotllament rural a càrrec del Fons Europeu d'Orientació i de Garantia Agrícola (FEOGA) i pel qual es modifiquen i es deroguen determinats reglaments, va portar a aprovar el Reial Decret 6/2001, de 12 de gener, sobre foment del repoblament, i el mateix cal dir de l'abundant normativa comunitària dictada per a la defensa de l'ecosistema i l'hàbitat natural.

Així mateix, ha de destacar-se el pla d'acció de la Unió Europea en defensa dels boscos, que proposava díhuit accions clau a aplicar en un període de cinc anys (2007-2011).

Establit l'anterior, en l'àmbit estatal la Llei 43/2003, de 21 de novembre, de Forests, en l'article 31, sota la rúbrica Plans d'Ordenació dels Recursos Forestals (PORF), faculta les comunitats autònomes, dins del marc del repartiment competencial i dels seus propis estatuts d'autonomia, per a elaborar instruments de planificació forestal, que es constitueixen en una ferramenta en el marc de l'ordenació del territori.

L'esmentada llei és bàsica, segons s'expressa en la seua exposició de motius, i així es reitera en la seua disposició final segona, per dictar-se a l'empara del que disposa l'article 149.1.23a de la Constitució.

Quant a la planificació forestal, l'article 31.2 de la llei estatal de referència expressa que «el contingut d'estos plans serà obligatori i executiu en les matèries regulades en esta llei. Així mateix, tindran caràcter indicatiu respecte de qualssevol altres actuacions, plans o programes sectorials».

La Llei estatal de Forests dedica el capítol II del títol III a la gestió forestal sostenible i, en particular, els seus articles 29 a 31 es refereixen a la planificació forestal, regulant amb este fi els Plans d'Ordenació de Recursos Forestals (PORF) en l'article 31, així com actuacions prèvies i el procediment d'elaboració dels dits instruments, que són competència de la respectiva comunitat autònoma, a les quals s’atribueix formalment la facultat de l'aprovació del mencionat pla, incloent-hi previsions en relació amb l'àmbit territorial i els elements que han d'integrar el PORF.

És per això que des del respecte a la legislació bàsica de l'Estat i a les exigències del dret comunitari europeu, la competència en matèria de la legislació forestal correspon a les comunitats autònomes, i en este sentit, així es reconeix expressament en la Llei estatal de Forests.

En l'àmbit autonòmic, ha de recordar-se que l'article 49.1.10 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana atribueix a la Generalitat la competència exclusiva, entre altres matèries, sobre forests, aprofitaments i servicis forestals, vies pecuàries i pastures, espais naturals protegits i tractament especial de zones de muntanya, d'acord amb el que disposa el número 23 de l'apartat 1 de l'article 149 de la Constitució Espanyola.

Per la seua banda, l'article 50.6 de l'Estatut d'Autonomia reconeix en el marc de la legislació bàsica de l'Estat i, si és el cas, en els termes que esta establisca, a la Generalitat la competència de desplegament legislatiu i l'execució del règim de protecció del medi ambient, sense perjuí de les facultats de la Generalitat per a establir normes addicionals de protecció.

En desplegament d'estes previsions es va aprovar la Llei 3/1993, de 9 de desembre, de la Generalitat, Forestal de la Comunitat Valenciana, i per a desplegar esta es dicta el present decret. La dita norma va ser desplegada per mitjà de Decret 98/1995, de 16 de maig, del Consell, pel qual es va aprovar el Reglament de la Llei 3/1993, de 9 de desembre, de la Generalitat, Forestal de la Comunitat Valenciana.

Sota la rúbrica de Planificació forestal, els seus articles 19 al 21 de la Llei 3/1993 esmentada estableixen que esta es durà a terme per mitjà del corresponent pla general d'ordenació forestal de la Comunitat Valenciana.

L'any 2004 es va aprovar el Decret 106/2004, de 25 de juny, del Consell, pel qual es va aprovar el Pla General d'Ordenació Forestal de la Comunitat Valenciana, que posteriorment va ser anul·lat per la Sentència núm. 188/2007, del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana (Secció 3a), per defectes en la seua tramitació.

El capítol II del títol III de la Llei 4/2004, de 30 de juny, de la Generalitat, d'Ordenació del Territori i Protecció del Paisatge, regula els plans d'acció territorial que poden ser de caràcter sectorial o integrat, i en l'article 46.1 estableix que correspon al Consell l'aprovació definitiva, mitjançant un decret, d'estos plans.

L'article 133 i següents del Reglament d'Ordenació i Gestió Territorial i Urbanística, aprovat pel Decret 67 2006/, de 19 de maig, de Consell, regula els plans d'acció territorial, les seues determinacions i documentació.

I en el marc de la legislació esmentada s'ha elaborat el present decret de planificació forestal.

En virtut d'això, complits els tràmits procedimentals, a proposta de la consellera d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient, conforme amb el Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana, i amb la deliberació prèvia del Consell, en la seua reunió del dia 3 de maig de 2013,

 

**Índex** **▲**

 

DECRETE

 

**Article 1. Aprovació del Pla d'Acció Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana**

1. S’aprova el Pla d'Acció Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana (PATFOR), en compliment del que disposa l'article 19 i següents de la Llei 3/1993, de 9 de desembre, de la Generalitat, Forestal de la Comunitat Valenciana, i del que es regula en la Llei 4/2004, de 30 de juny, de la Generalitat, d'Ordenació del Territori i Protecció del Paisatge, per als Plans d'Acció Territorial.

2. El Pla d'Acció Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana es compon d'un document normatiu vinculant, reflectit en el present articulat, i dels següents documents, amb efecte indicatiu, que es detallen a continuació:

a) El document informatiu conté els objectius i les premisses del pla, junt amb la diagnosi del sector i del territori afectat. L'enfocament del document és el dels servicis ambientals, i hi destaca per la seua intensitat tant el diagnòstic d'estos com el del marc de governança. Este marc és el que haurà de facilitar, en el futur, l'adequada gestió forestal, per a la provisió dels servicis ambientals.

b) El document propositiu desplega en els seus diferents apartats les propostes de planejament del PATFOR, que s'arrepleguen entorn de quatre conceptes: propostes de planejament, directrius i zonificació territorial, que inclou les demarcacions forestals, d'acord amb la Llei 3/1993, recomanacions tècniques per a la gestió forestal, recomanacions per a millorar l'eficàcia de l'Administració forestal i el programa d'actuacions a desenrotllar en els pròxims anys.

c) Annex metodològic

d) L'estudi de paisatge, previst en la Llei 4/2004, de 30 de juny, de la Generalitat, d'Ordenació del Territori i Protecció del Paisatge, com a contingut del pla d'acció territorial, inclou l'anàlisi i diagnosi del recurs paisatgístic i les seues interaccions amb les mesures que proposa el pla. El document aporta la seua pròpia normativa, coherent amb el contingut en el document general.

3. Els documents descrits en l'apartat anterior no es publiquen en el present decret a causa de la seua gran extensió. Estos estaran depositats en els servicis territorials de la Conselleria d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient, i podran ser consultats per aquells ciutadans que ho sol·liciten en les dites dependències, o bé en la pàgina web de la Conselleria d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient: <http://www.citma.gva.es>.

 

**Índex** **▲**

 

TÍTOL I  
 DISPOSICIONS GENERALS

 

CAPÍTOL I  
 Disposicions de caràcter general

 

**Article 2. Naturalesa, àmbit d'aplicació i vinculació del Pla d'Acció Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana**

1. El PATFOR és un instrument d'ordenació del territori forestal de la Comunitat Valenciana, i de planificació de la gestió dels servicis que este proveeix.

2. L'àmbit d'aplicació del PATFOR està constituït per tots els terrenys forestals de la Comunitat Valenciana, amb independència de qui siga el seu titular.

3. Com a pla d'acció territorial sectorial, incorpora els objectius i principis directors de l'estratègia territorial de la Comunitat Valenciana.

4. Les determinacions contingudes en el Pla d'Acció Territorial Forestal vincularan tant persones físiques com persones jurídiques, siguen públiques o privades.

 

**Article 3. Definicions**

A l'efecte del que preveu este decret, es considerarà com a:

1. Biodiversitat: variabilitat dels organismes vius de qualsevol font, incloent-hi, entre altres, els ecosistemes forestals, els ecosistemes aquàtics associats i els complexos ecològics dels quals formen part; comprén la diversitat dins de cada espècie, entre les espècies i dels ecosistemes. Per si mateixa constitueix un servici ambiental de base que permet que els ecosistemes forestals subministren la resta de beneficis a la societat.

Igual que ocorre amb els servicis de regulació i molts dels culturals, té la consideració d'externalitat, per la qual cosa no sol tindre un valor de mercat. La presència d'espècies endèmiques, amenaçades o en perill d'extinció, l'existència d'una variabilitat genètica específica, o la conservació d'hàbitats o ecosistemes forestals d'especial interés, són alguns dels indicadors del servici ambiental que presta la biodiversitat.

2. Capçalera de conca: zones drenants que, dins de la mateixa conca, no tenen subconques tributàries o dependents, atenent l'àmbit de la Comunitat Valenciana.

3. Comprador de servicis ambientals: es considera com a comprador de servicis ambientals forestals qualsevol persona física o jurídica, pública o privada, que paga pel seu compte o com a intermediari a un proveïdor per un servici ambiental del qual es beneficia directament o indirectament o sobre el qual té interés a conservar el seu subministrament.

4. Conca amb impacte territorial mitjà o alt associat al risc d'inundació: conca que conté zones inundables amb una categoria d'impacte total, impacte urbà i agrícola, inferior a tres amb cinc establida en el Pla d'Acció Territorial de caràcter sectorial sobre prevenció del Risc d'Inundació a la Comunitat Valenciana (PATRICOVA).

5. Conca prioritària: conca amb un impacte territorial mitjà o alt lligat al risc d'inundació i amb una extensió de terreny forestal major del trenta per cent o amb unes pèrdues de sòl superiors a cinquanta tones per hectàrea i any en una extensió major del trenta per cent de la seua superfície total.

6. Custòdia del territori: conjunt d'estratègies o tècniques a través de les quals s'impliquen els propietaris i usuaris del territori forestal en la conservació i millora dels servicis ambientals subministrats per este per mitjà de la gestió forestal sostenible i activa.

7. Entitat de custòdia del territori: organització pública o privada, sense ànim de lucre, que du a terme iniciatives que incloguen la realització d'acords de custòdia del territori per a la conservació i millora dels servicis ambientals subministrats pels terrenys forestals per mitjà de la gestió forestal sostenible i activa.

8. Repoblament: repoblació, per mitjà de sembra o plantació amb espècies forestals, d'un terreny agrícola o dedicat a altres usos no forestals.

9. Fracció de cabuda coberta: percentatge de la superfície del terreny coberta per la projecció de les copes dels peus de la massa.

10. Gestió forestal: conjunt d'actuacions que l'home realitza sobre el sistema forestal i que tenen com a objecte el manteniment i la millora d'un o més servicis ambientals subministrats pels ecosistemes i/o la persistència dels processos i les funcions ecològiques i biològiques característiques dels ecosistemes forestals.

11. Interfície urbanoforestal: zona en què es troben o es mesclen vivendes i instal·lacions amb vegetació forestal, ja siga en edificacions disperses o a la vora de nuclis compactes.

12. Línia base del servici ambiental: es considera com a línia base d'un determinat servici ambiental el nivell o la magnitud del subministrament d'un determinat servici, que s'estima més probable en el futur, en absència de l'esquema de pagament per servicis ambientals.

La línia base podrà calcular-se sobre els nivells del servici ambiental subministrat o sobre les característiques de les pràctiques de gestió forestal associades a la provisió del servici.

13. Forest en consorci o en conveni: forest sobre la qual hi ha una relació contractual entre l'Administració pública i un particular, per a fins de conservació, reforestació, millora de l'explotació, etc.

14. Forests protectores: per raó de les seues especials característiques, les forests podran classificar-se en protectores, de conformitat amb el que es regula en el capítol IV bis del títol II de la Llei 43/2003, de 21 de novembre, de Forests.

15. Mosaic agroforestal: territori en què s'entremesclen el sòl forestal i el sòl no forestal destinat a usos agrícoles i/o ramaders.

16. Pagament per servicis ambientals: mecanisme voluntari i continuat de compensació econòmica als proveïdors d'un o més servicis ambientals per part d'un o més compradors.

La compensació econòmica està condicionada a l'existència de pràctiques de gestió forestal sostenible i activa que mantinguen els nivells de subministrament del servici ambiental en magnituds superiors a la línia base que s'haja establit per a este. La gestió forestal haurà de comptar amb els instruments tècnics necessaris que permeten la seua avaluació i seguiment.

17. Plantació o cultiu forestal: implantació d'espècies forestals en un terreny per mitjà de sembra o plantació sotmeses a una intervenció humana continuada des del seu establiment i amb un torn d'aprofitament inferior a cinquanta anys.

18. Proveïdor de servicis ambientals forestals: es considera com a proveïdor de servicis ambientals forestals qualsevol persona física o jurídica, pública o privada, que siga propietària d'un terreny forestal o tinga els drets de gestió sobre este i que realitzen determinades pràctiques de gestió forestal que mantenen o incrementen els nivells de producció d'un determinat servici ambiental forestal.

19. Reforestació: reintroducció d'espècies forestals, per mitjà de sembra o plantació, en terrenys que van estar poblats forestalment fins a èpoques recents, però que van quedar rasos a causa de tales, incendis, vendavals, plagues, malalties o altres motius.

20. Repoblació forestal: implantació d'espècies forestals en un terreny per mitjà de sembra o plantació, sotmeses a una intervenció humana esporàdica una vegada realitzat l'establiment. Inclou els conceptes de repoblament i reforestació.

21. Servicis ambientals forestals: són aquells beneficis tangibles i intangibles que la societat rep dels ecosistemes forestals, resultants de les funcions i processos ecològics intrínsecs a estos i que es poden aprofitar directament.

Inclouen servicis o béns de producció, servicis de regulació, servicis culturals i la biodiversitat, que afecten la societat. D'acord amb el seu ús final, un mateix bé o servici ambiental pot classificar-se en una o diverses d'estes categories:

a) Servicis culturals: són beneficis no materials que les persones obtenen dels ecosistemes a través del desenrotllament cognitiu, el lleure o les experiències culturals i estètiques. Igual que ocorre amb els servicis de regulació, en general tenen la consideració de béns públics o externalitats i no tenen valor de mercat, llevat d'excepcions.

Els principals servicis culturals de les forests mediterrànies són l'esbargiment o ús recreatiu, l'ús educacional, l'ús esportiu, els valors paisatgístics, la caça i la pesca; estos últims en la seua pràctica lúdica tradicional o d'índole esportiva.

b) Servicis de producció: són els productes o béns que s'obtenen dels ecosistemes. Es tracta de productes que generalment tenen un valor de mercat i que, encara que tinguen la característica de ser renovables, es consumeixen amb el seu ús.

Són servicis ambientals de producció la fusta, la llenya, els biocombustibles, els fruits, les llavors, els bolets, els recursos genètics, les fibres o els productes bioquímics, entre altres.

c) Servicis de regulació: són els beneficis que obté la societat com a conseqüència de les funcions de regulació de determinats processos en els ecosistemes. La majoria d'estos servicis tenen un caràcter de bé públic o externalitat, de manera que, en general, no tenen un valor de mercat.

Els principals servicis de regulació de les forests mediterrànies són el control de l'erosió hídrica i eòlica; la regulació climàtica local; la regulació climàtica global, gràcies a l'efecte engolidor de carboni atmosfèric i compensador de l'augment de temperatura; la regulació hídrica, traduïda en recàrrega d'aqüífers i control d'inundacions; el control de la desertificació; la reducció de la vulnerabilitat enfront d'incendis forestals o plagues i la pol·linització.

22. Terrenys forestals arbrats: terrenys forestals amb una fracció de cabuda coberta arbòria igual o superior al cinc per cent.

23. Via d'extracció: accés temporal, la finalitat exclusiva de la qual és l'extracció d'un recurs que s'està aprofitant i que s'executa en el moment de l'aprofitament per al fi del qual s'utilitze.

24. Zones d'alta productivitat: aquelles zones forestals amb una intensitat bioclimàtica lliure major de set unitats bioclimàtiques i una capacitat de retenció típica major de cent huitanta mil·límetres.

25. Zones àrides i semiàrides: zones amb precipitació anual inferior a quatre-cents mil·límetres i en les quals en tres o més mesos la temperatura mitjana mensual, en graus centígrads, és el doble de la precipitació mitjana mensual en mil·límetres.

26. Zones d'elevada potencialitat erosiva: zones amb erosió potencial major de cinquanta tones per hectàrea i any.

27. Zones de risc d'incendi greu per necessitat de protecció: són les zones que presenten una o diverses de les següents condicions definides en el PATFOR: terreny forestal estratègic, densitat d'interfície urbanoforestal alta o molt alta i vulnerabilitat molt alta.

28. Zones de risc d'incendi greu per perillositat: són aquelles zones en què l'incendi forestal adquirirà una velocitat de propagació major que dos amb quatre quilòmetres per hora, una intensitat lineal major que tres mil cinc-cents quilowatts per metre i una longitud de flama superior a tres amb quatre metres, sota condicions meteorològiques de brisa i humitat dels combustibles vius del cent dèsset per cent i humitats dels combustibles morts del sis per cent, huit per cent i deu per cent, per als temps d'humitat equilibri d'una hora, deu hores i cent hores, respectivament.

 

**Article 4. Principis inspiradors del Pla d'Acció Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana**

Són principis inspiradors del PATFOR els que preveu la normativa vigent i a més:

1. La promoció de la millora de la qualitat de vida de tots els ciutadans i el desenrotllament sostenible per mitjà d'accions que contribuïsquen al progrés, la cohesió econòmica i social, la cohesió territorial, la conservació i l'aprofitament eficient dels recursos naturals, la promoció del patrimoni cultural i la qualitat ambiental.

2. El manteniment i la millora de la provisió simultània dels servicis ambientals produïts pels ecosistemes forestals.

3. La posada en valor dels servicis ambientals subministrats pels ecosistemes forestals que actualment no tenen valor de mercat, com la recarrega dels aqüífers, la captura de carboni atmosfèric o el paisatge.

4. La sostenibilitat, és a dir, l'administració i l'ús dels boscos i forests de forma i intensitat tals que mantinguen la seua biodiversitat, productivitat, capacitat de regeneració, vitalitat i el seu potencial per a atendre, ara i en el futur, les funcions ecològiques, econòmiques i socials rellevants a escala local, nacional i global, i que no causen dany a altres ecosistemes.

5. La multifuncionalitat, és a dir, el reconeixement del paper de les forests i els boscos en la protecció del medi ambient, el manteniment dels processos vitals per al suport de la vida en la terra i en el desenrotllament econòmic i social de les nacions.

6. La integració implica unir l'àmbit forestal i la conservació de la naturalesa en tots els seus vessants, incloent-hi conjuntament l'administració i la gestió dels espais naturals en tots els seus aspectes.

7. La participació, és a dir, el pla, es concep en la seua elaboració i aplicació com una ferramenta de participació pública, tan àmplia i representativa com siga possible, en la gestió dels espais forestals.

8. Continuïtat, és a dir, la perduració en el temps dels objectius i les actuacions desenrotllades amb independència de la conjuntura o cicles polítics.

9. La incorporació dels objectius i principis directors de l'estratègia territorial de la Comunitat Valenciana, el manteniment de la funcionalitat de la infraestructura verda del territori i la seua contribució a la zonificació del sòl no urbanitzable en la planificació urbanística i territorial.

 

**Article 5. Objectius del Pla d'Acció Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana.**

Constitueix l'objectiu específic del PATFOR definir el model forestal de la Comunitat Valenciana, basat en la seua integració amb el desenrotllament rural, en la gestió sostenible, la multifuncionalitat de les forests i la conservació de la diversitat biològica i paisatgística. Este objectiu es desenrotlla en cinc estratègies i dèsset línies d'acció, que el PATFOR assumeix com a pròpies, per a aconseguir amb la seua execució i desenrotllament:

1. Estratègia I: establir un marc d'objectius i criteris de gestió forestal, amb capacitat per a adaptar-se a la dinàmica de l'escenari rural, des del punt de vista socioeconòmic i ambiental.

a) Definint, a escala regional, el concepte, la delimitació i la caracterització del sòl forestal valencià i la seua propietat, reflectint la realitat de mosaic agroforestal valencià.

b) Proposant una gestió forestal associada a usos i servicis ambientals potencials de cada territori, prioritzant la compatibilitat d'usos i identificant les seues limitacions.

c) Adoptant criteris de zonificació del territori forestal en funció de les seues potencialitats, el seu valor i els riscos existents.

d) Definint directrius tècniques de gestió forestal orientades a la consecució d'objectius i criteris adaptables a diferents escales, a les característiques del territori i a un entorn ambiental biodivers i en constant canvi.

2. Estratègia II: crear i fomentar models de governança forestal participatius i adaptats a les diferents realitats i estructures de la propietat.

a) Fomentant models de gestió forestal específics per als diferents tipus de propietat forestal i agroforestal, potenciant fórmules descentralitzades, tant verticalment com horitzontalment.

b) Dissenyant i potenciant un esquema diversificat de finançament del sector, associat a la gestió sostenible del territori forestal i a l'oferta de béns i servicis ambientals, que fomente la rendibilitat d'usos i introduïsca la corresponsabilitat social.

c) Recolzant una organització diversa i activa del sector forestal valencià en què estiguen representats els seus diferents actors.

d) Optimitzant l'organització, eficàcia i coordinació de l'Administració forestal, adaptant-se a les noves demandes, amb una clara vocació de servici públic, proximitat al ciutadà i descentralització.

3. Estratègia III: aclarir el marc normatiu i simplificar el marc procedimental, facilitant la seua aplicabilitat i proximitat de cara al ciutadà.

a) Coordinant les actuacions i la normativa prevista en el pla amb la resta d'instruments de planejament que afecten el mateix territori.

b) Aclarint la relació entre la diferent legislació aplicable al territori forestal, els seus usos i la seua gestió.

c) Incorporant normativa que facilite una adequada gestió forestal, simplificant procediments i modulant-los d'acord amb criteris de proporcionalitat i eficiència.

4. Estratègia IV: millorar la convivència i fomentar la participació dels actors que integren el sector.

a) Fomentant la creació de punts de trobada permanents i descentralitzats que potencien la cooperació i la corresponsabilitat en la gestió.

b) Millorant la comunicació i la informació amb les diferents administracions i amb el conjunt de la societat, fomentant canals bidireccionals accessibles a grups organitzats i no organitzats.

5. Estratègia V: aprofitar el territori forestal com a generador d'ocupació en el medi rural.

a) Identificant els usos no estrictament forestals amb capacitat de vertebració amb el món rural, compatibles en el territori forestal i indicant les seues condicions de compatibilitat.

b) Fomentant la innovació i l'esperit empresarial en les tecnologies sostenibles en matèria forestal per a elaborar productes i prestar servicis, dins del medi rural, que responguen a necessitats de la societat.

c) Fomentant una major vertebració forest-indústria, identificant les activitats i potencialitats forestals capaces de generar ocupació directa en el medi rural.

d) Facilitant la identificació i desenrotllament de mercats al voltant dels servicis forestals, especialment aquells l'activitat econòmica dels quals repercutisca directament sobre els propietaris forestals, ajudant a generar riquesa en les zones rurals.

 

**Article 6. Criteris de la gestió forestal**

Els criteris que guiaran la gestió forestal es prioritzaran en l'orde següent:

1. Foment dels servicis ambientals capaços de millorar la qualitat de vida i generar rendes que revertisquen positivament en el medi social on s'ha generat el dit servici.

2. Manteniment i millora dels servicis ambientals de regulació (sòl, aigua, clima, plagues, incendis), amb especial incidència en els que tinguen a veure amb una reducció dels riscos per a les persones i amb la persistència dels ecosistemes forestals.

3. Afavorir la gestió que compatibilitze un nombre més gran de servicis enfront de models que fomenten servicis ambientals exclusius o incompatibles amb la resta.

4. Prioritzar, per a la consecució dels objectius del PATFOR, la millora i conservació de les masses arbrades enfront de l'increment artificial de la superfície ocupada per estes. És a dir, es prioritzaran els tractaments silvícoles enfront dels treballs de repoblació.

5. La conservació, millora i reconstrucció de la coberta vegetal natural dels terrenys forestals amb l'objectiu d'aconseguir les formacions vegetals potencials en la mesura que siga possible.

 

**Article 7. Vigència, revisió i modificació del pla.**

1. La vigència del Pla d'Acció Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana és indefinida.

2. El PATFOR es revisarà amb caràcter general cada quinze anys, i es podrà modificar quan concórreguen circumstàncies que alteren substancialment les condicions físiques o jurídiques d'acord amb les quals es va aprovar, o quan les circumstàncies així ho aconsellen.

3. El Pla d'Acció Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana es revisarà seguint el procediment establit per a la seua aprovació.

 

**Índex** **▲**

 

CAPÍTOL II  
 Relacions i coordinació amb una altra normativa   
 de planejament i ordenació territorial

 

**Article 8. Normativa general******[1]****

[derogat]

 

**Article 9. Normativa d'espais naturals protegits******[2]****

[derogat]

 

**Article 10. Raons imperioses d'interés públic de primer orde**

1. Obeeixen a raons imperioses d'interés públic de primer orde les actuacions forestals previstes en plans, programes o projectes que tinguen conseqüències positives de primordial importància per al medi ambient, la seguretat i l'augment de la qualitat de vida, perquè tenen com a objecte:

a) La mitigació del risc d'incendis forestals en zones de risc greu d'incendi forestal, incloent-hi les d'interfície urbanoforestal.

b) La mitigació del risc d'inundació per mitjà d'actuacions en capçaleres de conques amb les prioritats d'actuació definides en el PATFOR o en els instruments que el despleguen.

c) La mitigació dels riscos de desertització i canvi climàtic.

d) La restauració de les masses forestals o de les poblacions faunístiques de la zona, per a garantir la seua persistència.

e) L’erradicació de plagues i malalties de quarantena que puguen posar en risc la persistència dels ecosistemes forestals i les seues espècies.

2. L'execució de les actuacions que responguen a les dites raons serà prevalent quan entren en conflicte amb altres instruments de gestió o protecció del territori.

 

**Article 11. Aplicació del principi de precaució**

1. Els instruments de planificació relatius a espècies amenaçades, protecció d'espais o biodiversitat podran establir la incompatibilitat de determinades accions forestals amb estos invocant el principi de precaució quan s'hagen detectat els efectes potencialment perillosos d'un fenomen, d'un producte o d'un procediment per mitjà d'una avaluació científica i objectiva que, per la seua banda, no permeta determinar el risc amb certesa suficient.

2. L'aplicació del principi de precaució només està justificada quan es complisquen les següents condicions prèvies: identificació dels efectes potencialment negatius, avaluació de les dades científiques disponibles i determinació del grau d'incertesa científica.

3. L'aplicació del principi ha de basar-se en una avaluació científica tan completa com siga possible; en cada etapa esta avaluació ha de determinar, en la mesura que siga possible, el grau d'incertesa científica.

4. Tota decisió d'actuar o de no actuar en virtut del principi de precaució ha d'anar precedida d'una determinació del risc i de les conseqüències potencials de la inacció.

5. Tan prompte com es dispose dels resultats de l'avaluació científica o de la determinació del risc, totes les parts interessades han de tindre la possibilitat de participar, amb la màxima transparència, en l'estudi de les diferents accions que poden preveure's.

6. Seran aplicables els principis generals d'una bona gestió dels riscos:

a) La proporcionalitat entre les mesures adoptades i el nivell de protecció triat.

b) La no discriminació en l'aplicació de les mesures.

c) La coherència de les mesures amb les ja adoptades en situacions semblants o utilitzant plantejaments semblants.

d) L'anàlisi dels avantatges i els inconvenients que es deriven de l'acció o de la inacció.

e) La revisió de les mesures a la llum de l'evolució científica.

 

**Índex** **▲**

 

TÍTOL II  
 DE L'ADMINISTRACIÓ

 

CAPÍTOL I  
 Principis d'actuació

 

**Article 12. Principis d'actuació de l'Administració forestal**

1. Els principis d'actuació de les administracions públiques que intervinguen en l'aplicació del PATFOR seran els establits en la normativa europea, estatal i autonòmica que els regula i estableix els mitjans per a la seua aplicació, principalment, els següents:

a) Principi d'eficàcia: l'Administració pública, per a aconseguir els fins d'interés general, buscarà la qualitat dels servicis, la bona gestió econòmica i el compliment dels objectius fixats en els servicis prestats als ciutadans, tendint cap a uns índexs de qualitat òptims. Així mateix, establirà les mesures de simplificació necessàries en la tramitació dels procediments administratius.

b) Principi d'eficiència: completa al d'eficàcia, atén a l'optimització en l'ús dels recursos materials i humans per a la consecució dels fins plantejats i la millora de la qualitat dels servicis, condicionant la presa de decisions per a aconseguir majors èxits a menors costos.

c) Principi de coherència: les administracions públiques hauran de cooperar per a coordinar i integrar els procediments i la normativa, tant forestal com sectorial, que siga aplicable per a regular l'ordenació i gestió del territori forestal.

d) Principi de subsidiarietat: l'administració autonòmica competent en matèria forestal vetlarà pel respecte als principis de subsidiarietat, coordinació, cooperació i col·laboració en la distribució de responsabilitats administratives forestals, tant internament com amb les entitats locals.

e) Principi de participació: l'Administració adoptarà els mitjans necessaris perquè participen tots els actors, públics i privats, tant en l'elaboració de la normativa i presa de decisions com en la seua aplicació.

f) Principi d'informació eficient: l'Administració ha d'oferir als ciutadans informació d'acord amb el seu nivell d'interés i implicació que, en tot cas, serà accessible, usable, completa, exacta, actualitzada, segura, clara, íntegra, correcta i veraç, de consulta senzilla, organització i estructuració jerarquitzada, homogènia i interoperable.

2. Per a poder aplicar estos principis es posaran a disposició dels ciutadans els mitjans electrònics possibles per a facilitar en matèria forestal la presentació de queixes, suggeriments, i documents, així com el coneixement de la normativa i tramitació ràpida i senzilla dels procediments. Tot això, sense més càrregues administratives per als interessats que les estrictament necessàries per a la satisfacció de l'interés general i les establides en la normativa aplicable.

3. Les mesures que escomet el PATFOR i la seua posada en pràctica responen al desenrotllament d'estos principis.

 

**Article 13. Declaració responsable i comunicació prèvia**

1. De conformitat amb el que es regula en Llei 17/2009, de 23 de novembre, sobre el lliure accés a les activitats de servicis i el seu exercici, i en la Llei 25/2009, de 22 de desembre, de modificació de diverses lleis per a la seua adaptació a la llei sobre el lliure accés a les activitats de servicis i el seu exercici, s'exigirà l'ús de la declaració responsable i de la comunicació prèvia.

2. La conselleria competent en matèria forestal facilitarà models de declaració responsable, i comunicació prèvia, amb el contingut mínim que han de tindre per a cada procediment.

 

**Índex** **▲**

 

CAPÍTOL II  
 Divisió territorial forestal

 

**Article 14. Objecte i funcionalitat**

1. La Comunitat Valenciana s'organitza en demarcacions forestals, com a unitats territorials bàsiques per a la gestió, protecció i foment forestal.

2. Les demarcacions forestals constitueixen la unitat territorial de referència per al desenrotllament dels instruments de planificació i per a l'atenció al ciutadà, sense perjuí d'altres funcions que puguen atribuir-se'ls.

 

**Article 15. Criteris de delimitació de les demarcacions forestals**

Les demarcacions forestals pertanyen a una única província. La seua delimitació s'ha realitzat per a incrementar la seua eficàcia i idoneïtat en el compliment de les funcions i objectius que tenen assignades, d'acord amb els criteris següents:

1. Físics, en funció dels sistemes forestals, pendent mitjana i clima.

2. Socioeconòmics, en funció dels usos del sòl, proporció de superfície agrícola i de les vies de comunicació.

3. Geogràfics, mantenint preferentment la integritat de les comarques i àrees funcionals del territori i dels espais naturals protegits, per a facilitar els distints nivells de gestió.

4. Demogràfics, en funció de la densitat de la població, tendència de la població, taxa d'envelliment i piràmide d'edats.

5. Funcionals i de gestió, basant-se en l'experiència de professionals del sector i en funció dels recursos actuals i futurs.

 

**Article 16. Delimitació de les demarcacions forestals**

D'acord amb els criteris de l'article anterior, les demarcacions forestals a partir de l'entrada en vigor del PATFOR, ordenades de nord a sud, son les següents:

1. Demarcació Forestal de Sant Mateu formada pels municipis: Benicarló, Càlig, Canet lo Roig, Castell de Cabres, Cervera del Maestre, Xert, la Jana, Peníscola, la Pobla de Benifassà, Rossell, la Salzadella, San Rafael del Río, Sant Jordi, Sant Mateu, Traiguera i Vinaròs de la comarca del Baix Maestrat; Castellfort, Cinctorres, Forcall, Herbés, la Mata de Morella, Morella, Olocau del Rey, Palanques, Portell de Morella, Todolella, Vallibona, Villores i Zorita del Maestrazgo de la comarca dels Ports i Albocàsser, Ares del Maestrat, Catí, Tírig i Vilafranca de la comarca de l'Alt Maestrat.

2. Demarcació Forestal de Vall d'Alba formada pels municipis: Alcalà de Xivert i Santa Magdalena de Pulpis de la comarca del Baix Maestrat; Almassora, Benicàssim, Benlloch, Borriol, Cabanes, Castelló de la Plana, les Coves de Vinromà, Orpesa, la Pobla Tornesa, Sant Joan de Moró, la Serratella, Sierra Engarcerán, la Torre d'en Doménec, Torreblanca, Vall d'Alba, Vilafamés i Vilanova d'Alcolea de la comarca de la Plana Alta; Alquerías del Niño Perdido, Borriana i Vila-real de la comarca de la Plana Baixa; l'Alcora, Atzeneta del Maestrat, Benafigos, Xodos, Costur, Figueroles, Lucena del Cid, les Useres i Vistabella del Maestrazgo de la comarca de l'Alcalatén i Benasal, Culla, la Torre d'en Besora i Vilar de Canes de la comarca de l'Alt Maestrat.

3. Demarcació Forestal de Segorbe formada pels municipis: Arañuel, Argelita, Ayódar, Castillo de Villamalefa, Cirat, Cortes de Arenoso, Espadilla, Fanzara, Fuente la Reina, Fuentes de Ayódar, Ludiente, Montán, Montanejos, Puebla de Arenoso, Toga, Torralba del Pinar, Torrechiva, Vallat, Villahermosa del Río, Villamalur, Villanueva de Viver i Zucaina de la comarca de l'Alt Millars; Algimia de Almonacid, Almedíjar, Altura, Azuébar, Barracas, Bejís, Benafer, Castellnovo, Caudiel, Chóvar, Gaibiel, Geldo, Higueras, Jérica, Matet, Navajas, Pavías, Pina de Montalgrao, Sacañet, Segorbe, Soneja, Sot de Ferrer, Teresa, Torás, El Toro, Vall de Almonacid i Viver de la comarca de l'Alt Palància i Aín, Alcudia de Veo, Alfondeguilla, Almenara, Artana, Betxí, Xilxes, Eslida, la Llosa, Moncofa, Nules, Onda, Ribesalbes, Suera, Tales, la Vall d'Uixó i la Vilavella de la comarca de la Plana Baixa.

4. Demarcació Forestal de Chelva formada pels municipis: Ademuz, Casas Altas, Casas Bajas, Castielfabib, Puebla de San Miguel, Torrebaja i Vallanca de la comarca del Racó d'Ademús; Chera de la comarca de la Plana d'Utiel-Requena i Alpuente, Andilla, Aras de los Olmos, Benagéber, Bugarra, Calles, Chelva, Chulilla, Domeño (part del terme municipal que es troba a la comarca dels Serrans), Gestalgar, Higueruelas, Loriguilla (part del terme municipal que es troba a la comarca dels Serrans), Losa del Obispo, Sot de Chera, Titaguas, Tuéjar, Villar del Arzobispo i La Yesa de la comarca dels Serrans.

5. Demarcació Forestal de Requena formada pels municipis: Alborache, Buñol, Cheste, Chiva, Dos Aguas, Godelleta, Macastre, Siete Aguas i Yátova de la comarca de la Foia de Bunyol i Camporrobles, Caudete de las Fuentes, Fuenterrobles, Requena, Sinarcas, Utiel, Venta del Moro i Villargordo del Cabriel de la comarca de la Plana d'Utiel-Requena.

6. Demarcació Forestal de Llíria formada pels municipis: Albalat dels Tarongers, Alfara de la Baronia, Algar de Palancia, Algimia de Alfara, Benavites, Benifairó de les Valls, Canet d'en Berenguer, Estivella, Faura, Gilet, Petrés, Quart de les Valls, Quartell, Sagunt, Segart i Torres Torres de la comarca del Camp de Morvedre; Benaguasil, Benisanó, Bétera, Casinos, Domeño (part del terme municipal que es troba a la comarca del Camp de Túria), l'Eliana, Gátova, Llíria, Loriguilla (part del terme municipal que es troba a la comarca del Camp de Túria), Marines, Náquera, Olocau, la Pobla de Vallbona, Riba-roja de Túria, San Antonio de Benagéber, Serra i Vilamarxant de la comarca del Camp de Túria; Albalat dels Sorells, Alboraya, Albuixech, Alfara del Patriarca, Almàssera, Bonrepòs i Mirambell, Burjassot, Emperador, Foios, Godella, Massalfassar, Massamagrell, Meliana, Moncada, Museros, la Pobla de Farnals, Puçol, el Puig de Santa Maria, Rafelbunyol, Rocafort, Tavernes Blanques, Vinalesa, Alaquàs, Aldaia, Manises, Mislata, Paterna, Picanya, Quart de Poblet, Torrent, Xirivella, Benetússer, Paiporta i Valencia de la comarca de l'Horta (excepte la part sud del terme municipal inclosa dins del Parc Natural de l'Albufera) i els termes municipals Alcublas i Pedralba de la comarca dels Serrans.

7. Demarcació Forestal de Polinyà de Xúquer/Alzira formada pels municipis: Alberic, Alcàntera de Xúquer, l'Alcúdia, Alfarp, Algemesí, Alginet, Alzira, Antella, Beneixida, Benifaió, Benimodo, Benimuslem, Carcaixent, Càrcer, Carlet, Catadau, Cotes, l'Ènova, Gavarda, Guadassuar, Llombai, Manuel, Massalavés, Montroy, Montserrat, la Pobla Llarga, Rafelguaraf, Real, Sant Joanet, Sellent, Senyera, Sumacàrcer, Tous, Turís i Villanueva de Castellón de la comarca de la Ribera Alta; Albalat de la Ribera, Almussafes, Benicull de Xúquer, Corbera, Cullera, Favara, Fortaleny, Llaurí, Polinyà de Xúquer, Riola, Sollana i Sueca de la comarca de la Ribera Baixa; Ador, Alfauir, Almiserà, Almoines, l'Alqueria de la Comtessa, Barx, Bellreguard, Beniarjó, Benifairó de la Valldigna, Beniflá, Benirredrà, Castellonet de la Conquesta, Daimús, la Font d'en Carròs, Gandia, Guardamar de la Safor, Llocnou de Sant Jeroni, Miramar, Oliva, Palma de Gandía, Palmera, Piles, Potríes, Rafelcofer, Real de Gandía, Rótova, Simat de la Valldigna, Tavernes de la Valldigna, Villalonga, Xeraco i Xeresa de la comarca de la Safor; Albal, Alcàsser, Alfafar, Beniparrell, Catarroja, Llocnou de la Corona, Massanassa, Picassent, Sedaví, Silla i Valencia (part sud del terme municipal inclosa dins del Parc Natural de l'Albufera) de la comarca de l'Horta.

8. Demarcació Forestal d'Enguera formada pels municipis: Ayora, Cofrentes, Cortes de Pallás, Jalance, Jarafuel, Teresa de Cofrentes i Zarra de la comarca de la Vall de Cofrents-Aiora i Anna, Bicorp, Bolbaite, Chella, Enguera, Millares, Navarrés i Quesa de la comarca de la Canal de Navarrés.

9. Demarcació Forestal de Xàtiva formada pels municipis: l'Alcúdia de Crespins, Barxeta, Canals, Cerdà, Estubeny, la Font de la Figuera, Genovés, la Granja de la Costera, Llanera de Ranes, Llocnou d'en Fenollet, la Llosa de Ranes, Moixent, Montesa, Novetlè, Rotglà i Corberà, Torrella, Vallada, Vallés i Xàtiva de la comarca de la Costera i Agullent, Aielo de Malferit, Aielo de Rugat, Albaida, Alfarrasí, Atzeneta d'Albaida, Bèlgida, Bellús, Beniatjar, Benicolet, Benigànim, Benissoda, Benisuera, Bocairent, Bufali, Carrícola, Castelló de Rugat, Fontanars dels Alforins, Guadasséquies, Llutxent, Montaverner, Montitxelvo, l'Olleria, Ontinyent, Otos, el Palomar, Pinet, la Pobla del Duc, Quatretonda, Ráfol de Salem, Rugat, Salem, Sempere i Terrateig de la comarca de la Vall d'Albaida.

10. Demarcació Forestal d'Altea formada pels municipis: Adsubia, Alcalalí, Beniarbeig, Benidoleig, Benigembla, Benimeli, Benissa, el Poble Nou de Benitatxell, Calp, Castell de Castells, Dénia, Gata de Gorgos, Xàbia, Llíber, Murla, Ondara, Orba, Parcent, Pedreguer, Pego, els Poblets, el Ràfol d'Almúnia, Sagra, Sanet i Negrals, Senija, Teulada, Tormos, Vall de Gallinera, la Vall de Laguar, la Vall d'Ebo, el Verger i Xaló de la comarca de la Marina Alta; l'Alfàs del Pi, Altea, Beniardá, Benidorm, Benifato, Benimantell, Bolulla, Callosa d'En Sarrià, el Castell de Guadalest, Confrides, Finestrat, la Nucia, Orxeta, Polop, Relleu, Sella, Tàrbena i la Vila Joiosa de la comarca de la Marina Baixa i Agost, Aigües, Alacant, Busot, el Campello, Xixona, Mutxamel, Sant Vicent del Raspeig, Sant Joan d'Alacant i la Torre de les Maçanes de la comarca de l'Alacantí.

11. Demarcació Forestal d'Alcoi formada pels municipis: Agres, Alcocer de Planes, Alcoleja, Alfafara, Almudaina, l'Alqueria d'Asnar, Balones, Benasau, Beniarrés, Benilloba, Benillup, Benimarfull, Benimassot, Cocentaina, Facheca, Famorca, Gaianes, Gorga, l'Orxa, Millena, Muro de Alcoy, Planes, Quatretondeta i Tollos de la comarca del Comtat; la Vall d'Alcalà de la comarca de la Marina Alta; Alcoi, Banyeres de Mariola, Benifallim, Castalla, Ibi, Onil, Penàguila i Tibi de la comarca de l'Alcoià i Beneixama, Biar, el Camp de Mirra, Cañada, Salinas, Sax i Villena de la comarca de l'Alt Vinalopó.

12. Demarcació Forestal de Crevillent formada pels municipis: Albatera, Algorfa, Almoradí, Benejúzar, Benferri, Benijófar, Bigastro, Callosa de Segura, Catral, Cox, Daya Nueva, Daya Vieja, Dolores, Formentera del Segura, Granja de Rocamora, Guardamar del Segura, Jacarilla, Los Montesinos, Orihuela, Pilar de la Horadada, Rafal, Redován, Rojales, San Fulgencio, San Isidro, San Miguel de Salinas i Torrevieja de la comarca del Baix Segura; Crevillent, Elx i Santa Pola de la comarca del Baix Vinalopó i Algueña, Aspe, Elda, el Fondó de les Neus, Hondón de los Frailes, Monforte del Cid, Monòver, Novelda, Petrer, el Pinós i la Romana de la comarca del Vinalopó Mitjà.

 

**Índex** **▲**

 

**Articles 17 a 92******[3]****

[derogats]

 

**Índex** **▲**

 

DISPOSICIÓ DEROGATÒRIA

 

**Única. Derogació**

Queden derogades totes les disposicions del mateix rang o d'un rang inferior que s'oposen al que estableix el present decret aprovatori del Pla d'Acció Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana.

 

**Índex** **▲**

 

DISPOSICIONS FINALS

 

**Primera. Habilitació normativa**

Es faculta la persona titular de la conselleria amb competències en matèria de medi ambient, en l'àmbit de les seues atribucions, per a dictar els actes, les mesures i les disposicions necessaris per al desplegament, l'execució i el compliment del que disposa el present decret.

 

**Segona. Entrada en vigor**

Este decret entrarà en vigor l'endemà de la publicació en el *Diari Oficial de la Comunitat Valenciana*.

 

**Índex** **▲**

 

València, 3 de maig de 2013

 

El president de la Generalitat,  
 ALBERTO FABRA PART

 

La consellera d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient,  
 ISABEL BONIG TRIGUEROS

 

 

 

---

****[1]****L’article 8 es deroga per la disposició derogatòria única del [**Decret 91/2023, de 22 de juny, del Consell**](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2023/06/22/91/), pel qual s'aprova el Reglament de la Llei 3/1993, de 9 de desembre, forestal de la Comunitat Valenciana (DOGV núm. 9634 de 07.07.2023).

****[2]****L’article 9 es deroga per la disposició derogatòria única del [**Decret 91/2023, de 22 de juny, del Consell**](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2023/06/22/91/).

****[3]****Els articles 17 a 92 es deroguen per la disposició derogatòria única del [**Decret 91/2023, de 22 de juny, del Consell**](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2023/06/22/91/).



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 7019, del 08-05-2013 (2013/4617)

DECRETO 58/2013, de 3 de mayo, del Consell, por el que se aprueba el Plan de Acción Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**VIGENTE**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/d/2013/05/03/58**

### Versiones

 08/07/2023 - Actualidad  Texto inicial: 09/05/2013 - 07/07/2023 

### Datos del documento

Número DOGV
:   7019

Fecha DOGV
:   08-05-2013

Sección del DOGV
:   I. DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   2013/4617

CVE


Fecha del documento
:   03-05-2013

Organismo emisor
:   Conselleria de Infraestructuras, Territorio y Medio Ambiente

Tipo de documento
:   Decreto

Análisis jurídico

 Descriptores 

:   * [silvicultura](javascript:void(0))
    * [degradación del medio ambiente](javascript:void(0))
    * [monte del Estado](javascript:void(0))
    * [ordenación forestal](javascript:void(0))
    * [protección del bosque](javascript:void(0))
    * [programa de actuación](javascript:void(0))
    * [economía forestal](javascript:void(0))
    * [incendio](javascript:void(0))
    * [propiedad forestal](javascript:void(0))
    * [política forestal](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))
    * [legislación forestal](javascript:void(0))

![](assets/imgs/icones/ico_informacio.svg)

Los textos consolidados de las normas son de carácter informativo y no tienen valor jurídico.

TEXTO CONSOLIDADO

**Versión vigente: 08.07.2023 -**

**Decreto 58/2013, de 3 de mayo, del Consell, por el que se aprueba el Plan de Acción Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana.**

[**(DOGV núm. 7019 de 08.05.2013)**](https://dogv.gva.es/datos/2013/05/08/pdf/2013_4617.pdf)

**ÍNDICE**

**Preámbulo**

**Título I. Disposiciones generales**

**Capítulo I. Disposiciones de carácter general**

**Capítulo II. Relaciones y coordinación con otra normativa de planeamiento y ordenación territorial**

**Título II. De la Administración**

**Capítulo I. Principios de actuación**

**Capítulo II. División territorial forestal**

[Título III a Título X (artículos 17 a 92) derogados]

**Disposición derogatoria única. Derogación**

**Disposiciones finales**

PREÁMBULO

La Constitución Española, en su artículo 148.1.8ª, establece que las comunidades autónomas podrán asumir competencias en materia de montes y aprovechamientos forestales, y su artículo 149.1.23ª atribuye al Estado competencia exclusiva para el establecimiento de la legislación básica sobre montes y aprovechamientos forestales.

Por su parte, los reglamentos comunitarios han contribuido a la aparición de normas de derecho interno que inciden sobre la materia, favoreciendo el incremento del patrimonio forestal en España, al incentivar el abandono de las superficies de cultivos, eliminando los excedentes para establecer el equilibrio entre la producción y la capacidad del mercado y mantener con ello una comunidad agrícola viable, incluso en zonas de montaña desfavorecidas, procurando así la protección del medio ambiente en su conjunto y la conservación duradera de los recursos naturales, dentro de un desarrollo y gestión sostenibles de los terrenos y aprovechamientos de esta clase.

Estos objetivos, articulados en su día mediante el Reglamento (CEE) núm. 797/85 del Consejo, de 12 de marzo de 1985, relativo a la mejora de la eficacia de las estructuras agrarias y el Reglamento (CEE) núm. 1760/87, del Consejo, de 15 de junio de 1987, por el que se modifican los reglamentos (CEE) núm. 797/85, 270/79, 1360/78 y 355/77 en lo relativo a las estructuras agrarias y la adaptación de la agricultura a la nueva situación de los mercados y conservación del espacio rural, influyeron en el incremento de las superficies forestales, habida cuenta de las ayudas dirigidas a implementar medidas forestales en las explotaciones de montaña desfavorecidas y sensibles y en las explotaciones agrarias con directa incidencia en el ámbito forestal. Desde ellos se establecieron las bases de la actividad económica reguladora de las explotaciones de este carácter y, consecuentemente, las bases de la política forestal, orientadas a conciliar la producción forestal, así como a la protección de los recursos y patrimonio forestales, mediante la planificación de la ordenación forestal, en su conjunto, considerada como un valioso instrumento de la política forestal en aras a preservar el ecosistema.

A este respecto, baste citar como muestra del cambio operado en la legislación tradicional de montes el régimen de actuaciones relacionadas de prevención de los incendios forestales y el fomento forestal, donde el Reglamento (CEE) núm. 2158/92, de 23 de julio, relativo a la protección de los bosques comunitarios contra los incendios, condicionó notablemente los contenidos de la directriz básica de planificación de Protección Civil de Emergencia por Incendios Forestales en 1993.

Del mismo modo, la normativa comunitaria europea ha condicionado decisivamente los contenidos de las medidas de fomento forestal y el Reglamento (CEE) núm. 2080/92, del Consejo, de 30 de junio del 1992, por el que se establece un régimen de ayuda comunitario de ayudas a las medidas forestales en la agricultura y el Reglamento (CEE) núm. 1610/89 del Consejo, de 29 de mayo de 1989, por el que se establecen las normas del desarrollo del Reglamento (CEE) núm. 4256/88 en lo relativo a la acción de desarrollo y aprovechamientos de los bosques en las zonas rurales de la Comunitat, condujeron a la aprobación del Real Decreto 152/1996, de 2 de febrero, por el que se establece un régimen de ayudas para fomentar inversiones forestales en explotaciones agrarias y acciones de desarrollo y aprovechamiento de los bosques en las zonas rurales, y más recientemente, el Reglamento (CE) núm. 1257/1999 del Consejo de 17 de mayo de 1999, sobre la ayuda al desarrollo rural a cargo del Fondo Europeo de Orientación y de Garantía Agrícola (FEOGA) y por el que se modifican y derogan determinados reglamentos, llevó a aprobar el Real Decreto 6/2001, de 12 de enero, sobre fomento de la forestación de tierras agrícolas y otro tanto cabe decir de la abundante normativa comunitaria dictada para la defensa del ecosistema y el hábitat natural.

Asimismo, debe destacarse el plan de acción de la Unión Europea en defensa de los bosques que proponía dieciocho acciones clave, a aplicar en un periodo de cinco años (2007-2011).

Sentado lo anterior, en el ámbito estatal la Ley 43/2003, de 21 de noviembre, de Montes, en su artículo 31 bajo la rúbrica de los Planes de Ordenación de los Recursos Forestales (PORF), faculta a las comunidades autónomas, dentro del marco del reparto competencial y de sus propios estatutos de autonomía, para elaborar instrumentos de planificación forestal, constituyéndose en una herramienta en el marco de la ordenación del territorio.

La citada ley es básica, según se expresa en su exposición de motivos y así se reitera en su disposición final segunda, por dictarse al amparo de lo dispuesto en el artículo 149.1.23ª de la Constitución.

En punto a la planificación forestal, el artículo 31.2 de la Ley estatal de referencia expresa que «el contenido de estos Planes será obligatorio y ejecutivo en las materias reguladas en esta Ley. Asimismo, tendrán carácter indicativo respecto de cualesquiera otras actuaciones, planes o programas sectoriales».

La Ley estatal de Montes dedica el capítulo II del título III a la gestión forestal sostenible y, en particular, sus artículos 29 a 31 se refieren a la planificación forestal, regulando a tal fin los Planes de Ordenación de los Recursos Forestales (PORF) en su artículo 31, así como actuaciones previas y el procedimiento de elaboración de dichos instrumentos, que son competencia de la respectiva comunidad autónoma, a las que se les atribuye formalmente la facultad de la aprobación del citado Plan, incluyendo previsiones en relación con el ámbito territorial y a los elementos que deben integrar el PORF.

Es por ello que, desde el respecto a la legislación básica del Estado y a las exigencias del derecho comunitario europeo, la competencia en materia de la legislación forestal corresponde a las comunidades autónomas, y, en este sentido, así se reconoce expresamente en la Ley estatal de Montes.

En el ámbito autonómico, ha de recordarse que el artículo 49.1.10ª del Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana atribuye a la Generalitat la competencia exclusiva, entre otras materias, sobre montes, aprovechamientos y servicios forestales, vías pecuarias y pastos, espacios naturales protegidos y tratamiento especial de zonas de montaña de acuerdo con lo que dispone el número 23 del apartado 1 del artículo 149 de la Constitución Española.

Por su parte, el artículo 50.6 del Estatut d'Autonomia reconoce, en el marco de la legislación básica del Estado y, en su caso, en los términos que esta establezca, a la Generalitat la competencia de desarrollo legislativo y la ejecución del régimen de protección del medio ambiente, sin perjuicio de las facultades de la Generalitat para establecer normas adicionales de protección.

En desarrollo de estas previsiones se aprobó la Ley 3/1993, de 9 de diciembre, de la Generalitat, Forestal de la Comunitat Valenciana, en cuyo desarrollo se dicta el presente decreto. Dicha norma fue desarrollada mediante el Decreto 98/1995, de 16 de mayo, del Consell, aprobó el Reglamento de la Ley 3/1993, de 9 de diciembre, de la Generalitat, Forestal de la Comunitat Valenciana.

Bajo la rúbrica de Planificación forestal, los artículos 19 al 21 de la citada Ley 3/1993 establecen que esta se llevará a cabo mediante el correspondiente Plan General de Ordenación Forestal de la Comunitat Valenciana.

En el año 2004 se aprobó el Decreto 106/2004, de 25 de junio, del Consell, por el que se aprobó el Plan General de Ordenación Forestal de la Comunitat Valenciana, que posteriormente fue anulado por la Sentencia núm. 188/2007, del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana (Sección 3.ª), por defectos en su tramitación.

El capítulo II del título III de la Ley 4/2004, de 30 de junio, de la Generalitat, de Ordenación del Territorio y Protección del Paisaje, regula los Planes de Acción Territorial, que pueden ser de carácter sectorial o integrado, y en su artículo 46.1 establece que corresponde al Consell la aprobación definitiva, mediante decreto, de dichos planes.

El artículo 133 y siguientes del Reglamento de Ordenación y Gestión Territorial y Urbanística, aprobado por el Decreto 67/2006, de 19 de mayo, de Consell, regula los planes de acción territorial, sus determinaciones y documentación.

Por todo lo anterior, y en el marco de la legislación citada, se ha elaborado el presente decreto de planificación forestal.

En su virtud, cumplidos los trámites procedimentales, a propuesta de la consellera de Infraestructuras, Territorio y Medio Ambiente, conforme con el Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana, y previa deliberación del Consell, en la reunión del día 3 de mayo de 2013,

**Índice** **▲**

DECRETO

**Artículo 1. Aprobación del Plan de Acción Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana**

1. Se aprueba el Plan de Acción Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana (PATFOR), en cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 19 y siguientes de la Ley 3/1993, de 9 de diciembre, de la Generalitat, Forestal de la Comunitat Valenciana, y en la Ley 4/2004, de 30 de junio, de la Generalitat, de Ordenación del Territorio y Protección del Paisaje, para los Planes de Acción Territorial.

2. El Plan de Acción Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana se compone de un documento normativo vinculante, reflejado en el presente articulado, y de los siguientes documentos, con efecto indicativo, que se detallan a continuación:

a) El documento informativo contiene los objetivos y las premisas del plan, junto con la diagnosis del sector y del territorio afectado. El enfoque del documento es el de los servicios ambientales, destacando, por su intensidad, tanto el diagnóstico de los mismos como el del marco de gobernanza. Este marco es el que deberá facilitar, en el futuro, la adecuada gestión forestal, para la provisión de los servicios ambientales.

b) El documento propositivo desarrolla en sus diferentes apartados las propuestas de planeamiento del PATFOR, que se recogen en torno a cuatro conceptos: propuestas de planeamiento, directrices y zonificación territorial, que incluye las demarcaciones forestales, de acuerdo con la citada Ley 3/1993, recomendaciones técnicas para la gestión forestal, recomendaciones para mejorar la eficacia de la Administración forestal y el programa de actuaciones a desarrollar en los próximos años.

c) Anejo metodológico

d) El estudio de paisaje, contemplado en la Ley 4/2004, de 30 de junio, de la Generalitat, de Ordenación del Territorio y Protección del Paisaje, como contenido del plan de acción territorial, incluye el análisis y diagnosis del recurso paisajístico y sus interacciones con las medidas que propone el plan. El documento aporta su propia normativa, coherente con el contenido en el documento general.

3. Los documentos descritos en el apartado anterior no se publican en el presente decreto debido a su gran extensión. Los mismos estarán depositados en los servicios territoriales de la Conselleria de Infraestructuras, Territorio y Medio Ambiente, y podrán ser consultados por aquellos ciudadanos que así lo interesen en dichas dependencias, o bien en la página web de la Conselleria de Infraestructuras, Territorio y Medio Ambiente: <http://www.citma.gva.es>.

**Índice** **▲**

TÍTULO I  
 DISPOSICIONES GENERALES

CAPÍTULO I  
 Disposiciones de carácter general

**Artículo 2. Naturaleza, ámbito de aplicación y vinculación del Plan de Acción Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana**

1. El PATFOR es un instrumento de ordenación del territorio forestal de la Comunitat Valenciana, y de planificación de la gestión de los servicios que este provee.

2. El ámbito de aplicación del PATFOR está constituido por todos los terrenos forestales de la Comunitat Valenciana, con independencia de quién sea su titular.

3. Como plan de acción territorial sectorial incorpora los objetivos y principios directores de la estrategia territorial de la Comunitat Valenciana.

4. Las determinaciones contenidas en el Plan de Acción Territorial Forestal vincularán tanto a las personas físicas como a las personas jurídicas, sean públicas o privadas.

**Artículo 3. Definiciones**

A los efectos de lo previsto en este decreto, se entenderá por:

1. Biodiversidad: variabilidad de los organismos vivos de cualquier fuente incluidos, entre otros, los ecosistemas forestales, los ecosistemas acuáticos asociados y los complejos ecológicos de los que forman parte; comprende la diversidad dentro de cada especie, entre las especies y de los ecosistemas. Por sí misma constituye un servicio ambiental de base que permite que los ecosistemas forestales suministren el resto de beneficios a la sociedad.

Al igual que ocurre con los servicios de regulación y muchos de los culturales, tiene la consideración de externalidad, por lo que no suele tener un valor de mercado. La presencia de especies endémicas, amenazadas o en peligro de extinción, la existencia de una variabilidad genética específica, o la conservación de hábitats o ecosistemas forestales de especial interés, son algunos de los indicadores del servicio ambiental que presta la biodiversidad.

2. Cabecera de cuenca: zonas drenantes que, dentro de la propia cuenca, no tienen subcuencas tributarias o dependientes, atendiendo al ámbito de la Comunitat Valenciana.

3. Comprador de servicios ambientales: se entiende por comprador de servicios ambientales forestales cualquier persona física o jurídica, pública o privada, que paga por su cuenta, o como intermediario, a un proveedor por un servicio ambiental del que se beneficia directa o indirectamente, o sobre el que tiene interés en conservar su suministro.

4. Cuenca con impacto territorial medio o alto asociado al riesgo de inundación: cuenca que contiene zonas inundables con una categoría de impacto total, impacto urbano y agrícola, inferior a tres con cinco establecida en el Plan de Acción Territorial de carácter sectorial sobre prevención del Riesgo de Inundación en la Comunitat Valenciana (PATRICOVA).

5. Cuenca prioritaria: cuenca con un impacto territorial medio o alto ligado al riesgo de inundación y con una extensión de terreno forestal mayor del treinta por ciento o con unas pérdidas de suelo superiores a cincuenta toneladas por hectárea y año en una extensión mayor del treinta por ciento de su superficie total.

6. Custodia del territorio: conjunto de estrategias o técnicas a través de las cuales se implica a los propietarios y usuarios del territorio forestal en la conservación y mejora de los servicios ambientales suministrados por el mismo mediante la gestión forestal sostenible y activa.

7. Entidad de custodia del territorio: organización pública o privada, sin ánimo de lucro, que lleva a cabo iniciativas que incluyan la realización de acuerdos de custodia del territorio para la conservación y mejora de los servicios ambientales suministrados por los terrenos forestales mediante la gestión forestal sostenible y activa.

8. Forestación: repoblación, mediante siembra o plantación con especies forestales, de un terreno agrícola o dedicado a otros usos no forestales.

9. Fracción de cabida cubierta: porcentaje de la superficie del terreno cubierta por la proyección de las copas de los pies de la masa.

10. Gestión forestal: conjunto de actuaciones que el hombre realiza sobre el sistema forestal y que tienen por objeto el mantenimiento y mejora de uno o varios servicios ambientales suministrados por los ecosistemas y/o la persistencia de los procesos y funciones ecológicas y biológicas características de los ecosistemas forestales.

11. Interfaz urbano forestal: zona en la que se encuentran o mezclan viviendas e instalaciones con vegetación forestal, ya sea en edificaciones dispersas o en el borde de núcleos compactos.

12. Línea base del servicio ambiental: se entiende por línea base de un determinado servicio ambiental, el nivel o magnitud del suministro de un determinado servicio, que se estima más probable en el futuro, en ausencia del esquema de pago por servicios ambientales.

La línea base podrá calcularse sobre los niveles del servicio ambiental suministrado o sobre las características de las prácticas de gestión forestal asociadas a la provisión del servicio.

13. Monte consorciado o convenido: monte sobre el cual existe una relación contractual entre la Administración Pública y un particular para fines de conservación, reforestación, mejora de la explotación, etc.

14. Montes protectores: por razón de sus especiales características, los montes podrán clasificarse en protectores, de conformidad con lo regulado en el capítulo IV bis del título II de la Ley 43/2003, de 21 de noviembre, de Montes.

15. Mosaico agroforestal: territorio en el que se entremezclan el suelo forestal y suelo no forestal destinado a usos agrícolas y/o ganaderos.

16. Pago por servicios ambientales: mecanismo voluntario y continuado de compensación económica a los proveedores de uno o varios servicios ambientales, por parte de uno o varios compradores.

La compensación económica está condicionada a la existencia de prácticas de gestión forestal sostenible y activa que mantengan los niveles de suministro del servicio ambiental en magnitudes superiores a la línea base que se haya establecido para el mismo. La gestión forestal deberá contar con los instrumentos técnicos necesarios que permitan su evaluación y seguimiento.

17. Plantación o cultivo forestal: implantación de especies forestales en un terreno mediante siembra o plantación, sometidas a una intervención humana continuada desde su establecimiento y con un turno de aprovechamiento inferior a cincuenta años.

18. Proveedor de servicios ambientales forestales: se entiende por proveedor de servicios ambientales forestales cualquier persona física o jurídica, pública o privada, que sea propietaria de un terreno forestal o tenga los derechos de gestión sobre el mismo y que realiza determinadas prácticas de gestión forestal que mantienen o incrementan los niveles de producción de un determinado servicio ambiental forestal.

19. Reforestación: reintroducción de especies forestales, mediante siembra o plantación, en terrenos que estuvieron poblados forestalmente hasta épocas recientes, pero que quedaron rasos a causa de talas, incendios, vendavales, plagas, enfermedades u otros motivos.

20. Repoblación forestal: implantación de especies forestales en un terreno mediante siembra o plantación, sometidas a una intervención humana esporádica, una vez realizado el establecimiento. Incluye los conceptos de forestación y reforestación.

21. Servicios ambientales forestales: son aquellos beneficios tangibles e intangibles que la sociedad recibe de los ecosistemas forestales, resultantes de las funciones y procesos ecológicos internos a los mismos y que se pueden aprovechar directamente.

Incluyen servicios o bienes de producción, servicios de regulación, servicios culturales y la biodiversidad, que afectan a la sociedad. De acuerdo con su uso final, un mismo bien o servicio ambiental puede clasificarse en una o varias de estas categorías:

a) Servicios culturales: son beneficios no materiales que las personas obtienen de los ecosistemas a través del desarrollo cognitivo, el recreo o las experiencias culturales y estéticas. Al igual que ocurre con los servicios de regulación, en general tienen la consideración de bienes públicos o externalidades y no tienen valor de mercado, salvo excepciones.

Los principales servicios culturales de los montes mediterráneos son el esparcimiento o uso recreativo, el uso educacional, el uso deportivo, los valores paisajísticos, la caza y la pesca; estos últimos en su práctica lúdica tradicional o de índole deportivo.

b) Servicios de producción: son los productos o bienes que se obtienen de los ecosistemas. Se trata de productos que generalmente tienen un valor de mercado y que, aunque tengan la característica de ser renovables, se consumen con su uso.

Son servicios ambientales de producción la madera, las leñas, los biocombustibles, frutos, semillas, hongos, recursos genéticos, fibras o productos bioquímicos, entre otros.

c) Servicios de regulación: son los beneficios que obtiene la sociedad como consecuencia de las funciones de regulación de determinados procesos en los ecosistemas. La mayoría de estos servicios tienen un carácter de bien público o externalidad, de modo que, en general, no tienen un valor de mercado.

Los principales servicios de regulación de los montes mediterráneos son el control de la erosión hídrica y eólica; la regulación climática local; la regulación climática global, gracias al efecto sumidero de carbono atmosférico y compensación del aumento de temperatura; la regulación hídrica, traducida en recarga de acuíferos y control de inundaciones; el control de la desertificación; la reducción de la vulnerabilidad frente a incendios forestales o plagas y la polinización.

22. Terrenos forestales arbolados: terrenos forestales con una fracción de cabida cubierta arbórea igual o superior al cinco por ciento.

23. Vía de saca: acceso temporal cuya finalidad exclusiva es la extracción de un recurso que se está aprovechando y que se ejecuta en el momento del aprovechamiento para cuyo fin se utilicen.

24. Zonas de alta productividad: aquellas zonas forestales con una intensidad bioclimática libre mayor de siete unidades bioclimáticas y una capacidad de retención típica mayor de ciento ochenta milímetros.

25. Zonas áridas y semiáridas: zonas con precipitación anual inferior a cuatrocientos milímetros y en las que en tres o más meses la temperatura media mensual, en grados centígrados, es el doble de la precipitación media mensual, en milímetros.

26. Zonas de elevada potencialidad erosiva: zonas con erosión potencial mayor de cincuenta toneladas por hectárea y año.

27. Zonas de riesgo de incendio grave por necesidad de protección: son las zonas que presentan una o varias de las siguientes condiciones definidas en el PATFOR: terreno forestal estratégico, densidad de interfaz urbano-forestal alta o muy alta y vulnerabilidad muy alta.

28. Zonas de riesgo de incendio grave por peligrosidad: son aquellas zonas en las que el incendio forestal adquirirá una velocidad de propagación mayor a dos con cuatro kilómetros por hora, una intensidad lineal mayor a tres mil quinientos kilowatios por metro y una longitud de llama superior a tres con cuatro metros, bajo condiciones meteorológicas de brisa y humedad de los combustibles vivos del ciento diecisiete por ciento y humedades de los combustibles muertos del seis por ciento, ocho por ciento y diez por ciento, para los tiempos de humedad equilibrio de una hora, diez horas y cien horas, respectivamente.

**Artículo 4. Principios inspiradores del Plan de Acción Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana**

Son principios inspiradores del PATFOR los que prevé la normativa vigente y además:

1. La promoción de la mejora de la calidad de vida de todos los ciudadanos y el desarrollo sostenible mediante acciones que contribuyan al progreso, la cohesión económica y social, la cohesión territorial, la conservación y el aprovechamiento eficiente de los recursos naturales, la promoción del patrimonio cultural y la calidad ambiental.

2. El mantenimiento y la mejora de la provisión simultánea de los servicios ambientales producidos por los ecosistemas forestales.

3. La puesta en valor de los servicios ambientales suministrados por los ecosistemas forestales que actualmente no tienen valor de mercado, como la recarga de los acuíferos, la captura de carbono atmosférico o el paisaje.

4. La sostenibilidad, es decir, la administración y uso de los bosques y montes de forma e intensidad tales que mantengan su biodiversidad, productividad, capacidad de regeneración, vitalidad y su potencial para atender, ahora y en el futuro, las funciones ecológicas, económicas y sociales relevantes a escala local, nacional y global, y que no causan daño a otros ecosistemas.

5. La multifuncionalidad, esto es, el reconocimiento del papel de los montes y bosques en la protección del medio ambiente, el mantenimiento de los procesos vitales para el sustento de la vida en la tierra y en el desarrollo económico y social de las naciones.

6. La integración, que implica aunar el ámbito forestal y la conservación de la naturaleza en todas sus vertientes, contemplando conjuntamente la administración y gestión de los espacios naturales en todos sus aspectos.

7. La participación, es decir, el Plan se concibe en su elaboración y aplicación como una herramienta de participación pública, lo más amplia y representativa posible, en la gestión de los espacios forestales.

8. Continuidad, esto es, la perduración en el tiempo de los objetivos y las actuaciones desarrolladas, con independencia de la coyuntura o ciclos políticos.

9. La incorporación de los objetivos y principios directores de la estrategia territorial de la Comunitat Valenciana, el mantenimiento de la funcionalidad de la infraestructura verde del territorio y su contribución a la zonificación del suelo no urbanizable en la planificación urbanística y territorial.

**Artículo 5. Objetivos del Plan de Acción Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana**

Constituye el objetivo específico del PATFOR definir el modelo forestal de la Comunitat Valenciana, basado en su integración con el desarrollo rural, en la gestión sostenible, la multifuncionalidad de los montes y la conservación de la diversidad biológica y paisajística. Este objetivo se desarrolla en cinco estrategias y diecisiete líneas de acción, que el PATFOR asume como propias, para alcanzar con su ejecución y desarrollo:

1. Estrategia I: establecer un marco de objetivos y criterios de gestión forestal, con capacidad para adaptarse a la dinámica del escenario rural, desde el punto de vista socioeconómico y ambiental.

a) Definiendo, a escala regional, el concepto, la delimitación y la caracterización del suelo forestal valenciano y su propiedad, reflejando la realidad de mosaico agroforestal valenciano.

b) Proponiendo una gestión forestal asociada a usos y servicios ambientales potenciales de cada territorio, priorizando la compatibilidad de usos e identificando sus limitaciones.

c) Adoptando criterios de zonificación del territorio forestal en función de sus potencialidades, su valor y los riesgos existentes.

d) Definiendo directrices técnicas de gestión forestal orientadas a la consecución de objetivos y criterios, adaptables a diferentes escalas, a las características del territorio y a un entorno ambiental biodiverso y en constante cambio.

2. Estrategia II: crear y fomentar modelos de gobernanza forestal participativos y adaptados a las diferentes realidades y estructuras de la propiedad.

a) Fomentando modelos de gestión forestal específicos para los diferentes tipos de propiedad forestal y agroforestal, potenciando fórmulas descentralizadas, tanto vertical como horizontalmente.

b) Diseñando y potenciando un esquema diversificado de financiación del sector, asociado a la gestión sostenible del territorio forestal y a la oferta de bienes y servicios ambientales, que fomente la rentabilidad de usos e introduzca la corresponsabilidad social.

c) Apoyando una organización diversa y activa del sector forestal valenciano en el que estén representados sus diferentes actores.

d) Optimizando la organización, eficacia y coordinación de la administración forestal, adaptándose a las nuevas demandas, con una clara vocación de servicio público, cercanía al ciudadano y descentralización.

3. Estrategia III: clarificar el marco normativo y simplificar el marco procedimental, facilitando su aplicabilidad y proximidad de cara al ciudadano.

a) Coordinando las actuaciones y normativa contemplada en el Plan con el resto de instrumentos de planeamiento que afectan al mismo territorio.

b) Clarificando la relación entre la diferente legislación aplicable al territorio forestal, sus usos y su gestión.

c) Incorporando normativa que facilite una adecuada gestión forestal, simplificando procedimientos y modulándolos de acuerdo a criterios de proporcionalidad y eficiencia.

4. Estrategia IV: mejorar la convivencia y fomentar la participación de los actores que integran el sector.

a) Fomentando la creación de puntos de encuentro permanentes y descentralizados que potencien la cooperación y la corresponsabilidad en la gestión.

b) Mejorando la comunicación e información con las diferentes Administraciones y con el conjunto de la sociedad, fomentando canales bidireccionales accesibles a grupos organizados y no organizados.

5. Estrategia V: aprovechar el territorio forestal como generador de empleo en el medio rural.

a) Identificando los usos no estrictamente forestales con capacidad de vertebración con el mundo rural, compatibles en el territorio forestal e indicando sus condiciones de compatibilidad.

b) Fomentando la innovación y el espíritu empresarial en las tecnologías sostenibles en materia forestal para elaborar productos y prestar servicios, dentro del medio rural, que respondan a necesidades de la sociedad.

c) Fomentando una mayor vertebración monte-industria, identificando las actividades y potencialidades forestales capaces de generar empleo directo en el medio rural.

d) Facilitando la identificación y desarrollo de mercados alrededor de los servicios forestales, especialmente aquellos cuya actividad económica repercuta directamente sobre los propietarios forestales, ayudando a generar riqueza en las zonas rurales.

**Artículo 6. Criterios de la gestión forestal**

Los criterios que guiarán la gestión forestal se priorizarán en el siguiente orden:

1. Fomento de los servicios ambientales capaces de mejorar la calidad de vida y generar rentas que reviertan positivamente en el medio social donde se ha generado dicho servicio.

2. Mantenimiento y mejora de los servicios ambientales de regulación (suelo, agua, clima, plagas, incendios), con especial incidencia en los que tengan que ver con una reducción de los riesgos para las personas y con la persistencia de los ecosistemas forestales.

3. Favorecer la gestión que compatibilice un mayor número de servicios frente a modelos que fomenten servicios ambientales exclusivos o incompatibles con el resto.

4. Priorizar, para la consecución de los objetivos del PATFOR, la mejora y conservación de las masas arboladas frente al incremento artificial de la superficie ocupada por las mismas. Es decir, se priorizarán los tratamientos selvícolas frente a los trabajos de repoblación.

5. La conservación, mejora y reconstrucción de la cubierta vegetal natural de los terrenos forestales con el objetivo de conseguir las formaciones vegetales potenciales en la medida de lo posible.

**Artículo 7. Vigencia, revisión y modificación del Plan**

1. La vigencia del Plan de Acción Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana es indefinida.

2. El PATFOR se revisará con carácter general cada quince años, pudiéndose modificar cuando concurran circunstancias que alteren sustancialmente las condiciones físicas o jurídicas conforme a las cuales se aprobó, o cuando las circunstancias así lo aconsejen.

3. El Plan de Acción Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana se revisará siguiendo el procedimiento establecido para su aprobación.

**Índice** **▲**

CAPÍTULO II  
 Relaciones y coordinación con otra normativa   
 de planeamiento y ordenación territorial

**Artículo 8. Normativa general******[1]****

[derogado]

**Artículo 9. Normativa de espacios naturales protegidos******[2]****

[derogado]

**Artículo 10. Razones imperiosas de interés público de primer orden**

1. Obedecen a razones imperiosas de interés público de primer orden las actuaciones forestales contempladas en planes, programas o proyectos que tengan consecuencias positivas de primordial importancia para el medio ambiente, la seguridad y el aumento de la calidad de vida, por contemplar:

a) La mitigación del riesgo de incendios forestales en zonas de riesgo grave de incendio forestal, incluyendo las de interfaz urbano-forestal.

b) La mitigación del riesgo de inundación mediante actuaciones en cabeceras de cuencas con las prioridades de actuación definidas en el PATFOR o en los instrumentos que lo desarrollen.

c) La mitigación de los riesgos de desertización y cambio climático.

d) La restauración de las masas forestales o de las poblaciones faunísticas de la zona, para garantizar su persistencia.

e) La erradicación de plagas y enfermedades de cuarentena que puedan poner en riesgo la persistencia de los ecosistemas forestales y sus especies.

2. La ejecución de las actuaciones que respondan a dichas razones será prevalente cuando entren en conflicto con otros instrumentos de gestión o protección del territorio.

**Artículo 11. Aplicación del principio de precaución**

1. Los instrumentos de planificación relativos a especies amenazadas, protección de espacios o biodiversidad podrán establecer la incompatibilidad de determinadas acciones forestales con los mismos invocando el principio de precaución, cuando se hayan detectado los efectos potencialmente peligrosos de un fenómeno, de un producto o de un procedimiento mediante una evaluación científica y objetiva que, por su parte, no permite determinar el riesgo con certeza suficiente.

2. La aplicación del principio de precaución solo está justificada cuando se cumplan las siguientes condiciones previas: identificación de los efectos potencialmente negativos, evaluación de los datos científicos disponibles y determinación del grado de incertidumbre científica.

3. La aplicación del principio debe basarse en una evaluación científica lo más completa posible. En cada etapa esta evaluación debe determinar, en la medida de lo posible, el grado de incertidumbre científica.

4. Toda decisión de actuar o de no actuar en virtud del principio de precaución debe ir precedida de una determinación del riesgo y de las consecuencias potenciales de la inacción.

5. Tan pronto como se disponga de los resultados de la evaluación científica o de la determinación del riesgo, todas las partes interesadas deben tener la posibilidad de participar, con la máxima transparencia, en el estudio de las diferentes acciones que pueden preverse.

6. Serán aplicables los principios generales de una buena gestión de los riesgos:

a) La proporcionalidad entre las medidas adoptadas y el nivel de protección elegido.

b) La no discriminación en la aplicación de las medidas.

c) La coherencia de las medidas con las ya adoptadas en situaciones similares o utilizando planteamientos similares.

d) El análisis de las ventajas y los inconvenientes que se derivan de la acción o de la inacción.

e) La revisión de las medidas a la luz de la evolución científica.

**Índice** **▲**

TÍTULO II  
 DE LA ADMINISTRACIÓN

CAPÍTULO I  
 Principios de actuación

**Artículo 12. Principios de actuación de la Administración forestal**

1. Los principios de actuación de las administraciones públicas que intervengan en la aplicación del PATFOR serán los establecidos en la normativa europea, estatal y autonómica que los regula y establece los medios para su aplicación, principalmente, los siguientes:

a) Principio de eficacia: la Administración pública, para conseguir los fines de interés general, buscará la calidad de los servicios, la buena gestión económica y el cumplimiento de los objetivos fijados en los servicios prestados a los ciudadanos, tendiendo hacia unos índices de calidad óptimos. Asimismo, establecerá las medidas de simplificación necesarias en la tramitación de los procedimientos administrativos.

b) Principio de eficiencia: completa al de eficacia, atiende a la optimización en el uso de los recursos materiales y humanos para la consecución de los fines planteados y la mejora de la calidad de los servicios, condicionando la toma de decisiones para lograr mayores logros a menores costes.

c) Principio de coherencia: las administraciones públicas deberán cooperar para coordinar e integrar los procedimientos y la normativa, tanto forestal como sectorial, que sea de aplicación para regular la ordenación y gestión del territorio forestal.

d) Principio de subsidiariedad: la administración autonómica competente en materia forestal velará por el respeto a los principios de subsidiariedad, coordinación, cooperación y colaboración en la distribución de responsabilidades administrativas forestales, tanto internamente como con las entidades locales.

e) Principio de participación: la Administración adoptará los medios necesarios para que participen todos los actores, públicos y privados, tanto en la elaboración de la normativa, y toma de decisiones, como en su aplicación.

f) Principio de información eficiente: la Administración debe ofrecer a los ciudadanos información de acuerdo con su nivel de interés e implicación, que, en todo caso, será accesible, usable, completa, exacta, actualizada, segura, clara, íntegra, correcta y veraz, de consulta sencilla, organización y estructuración jerarquizada, homogénea e interoperable.

2. Para poder aplicar estos principios se pondrán a disposición de los ciudadanos los medios electrónicos posibles para facilitar en materia forestal la presentación de quejas, sugerencias y documentos, así como el conocimiento de la normativa y tramitación rápida y sencilla de los procedimientos. Todo ello sin más cargas administrativas para los interesados que las estrictamente necesarias para la satisfacción del interés general y las establecidas en la normativa de aplicación.

3. Las medidas que acomete el PATFOR y su puesta en práctica responden al desarrollo de estos principios.

**Artículo 13. Declaración responsable y comunicación previa**

1. De conformidad con lo regulado en Ley 17/2009, de 23 de noviembre, sobre el libre acceso a las actividades de servicios y su ejercicio, y en la Ley 25/2009, de 22 de diciembre, de modificación de diversas leyes para su adaptación a la ley sobre el libre acceso a las actividades de servicios y su ejercicio, se exigirá el uso de la declaración responsable y de la comunicación previa.

2. La conselleria competente en materia forestal facilitará modelos de declaración responsable y comunicación previa, con el contenido mínimo que deben tener para cada procedimiento.

**Índice** **▲**

CAPÍTULO II  
 División territorial forestal

**Artículo 14. Objeto y funcionalidad**

1. La Comunitat Valenciana se organiza en demarcaciones forestales, como unidades territoriales básicas para la gestión, protección y fomento forestal.

2. Las demarcaciones forestales constituyen la unidad territorial de referencia para el desarrollo de los instrumentos de planificación y para la atención al ciudadano, sin perjuicio de otras funciones que puedan atribuírseles.

**Artículo 15. Criterios de delimitación de las demarcaciones forestales**

Las demarcaciones forestales pertenecen a una única provincia. Su delimitación se ha realizado para incrementar su eficacia e idoneidad en el cumplimiento de las funciones y objetivos que tienen asignadas, de acuerdo con los siguientes criterios:

1. Físicos, en función de los sistemas forestales, pendiente media y clima.

2. Socioeconómicos, en función de los usos del suelo, proporción de superficie agrícola y de las vías de comunicación.

3. Geográficos, manteniendo preferentemente la integridad de las comarcas y áreas funcionales del territorio y de los espacios naturales protegidos, para facilitar los distintos niveles de gestión.

4. Demográficos, en función de la densidad de la población, tendencia de la población, tasa de envejecimiento y pirámide de edades.

5. Funcionales y de gestión, basándose en la experiencia de profesionales del sector y en función de los recursos actuales y futuros.

**Artículo 16. Delimitación de las demarcaciones forestales**

Conforme con los criterios del artículo anterior, las demarcaciones forestales a partir de la entrada en vigor del PATFOR, ordenadas de norte a sur, son las siguientes:

1. Demarcación Forestal de Sant Mateu formada por los municipios: Benicarló, Càlig, Canet lo Roig, Castell de Cabres, Cervera del Maestre, Chert, La Jana, Peñíscola, La Pobla de Benifassà, Rossell, La Salzadella, San Rafael del Río, San Jorge, Sant Mateu, Traiguera y Vinaròs de la comarca El Baix Maestrat; Castellfort, Cinctorres, Forcall, Herbés, La Mata de Morella, Morella, Olocau del Rey, Palanques, Portell de Morella, Todolella, Vallibona, Villores y Zorita del Maestrazgo de la comarca Els Ports y Albocàsser, Ares del Maestrat, Catí, Tírig y Vilafranca de la comarca L'Alt Maestrat.

2. Demarcación Forestal Vall d'Alba formada por los municipios: Alcalà de Xivert y Santa Magdalena de Pulpis de la comarca El Baix Maestrat; Almazora, Benicasim, Benlloch, Borriol, Cabanes, Castellón de la Plana, Les Coves de Vinromà, Oropesa del Mar, La Pobla Tornesa, Sant Joan de Moró, Sarratella, Sierra Engarcerán, La Torre d'en Doménec, Torreblanca, Vall d'Alba, Vilafamés y Vilanova d'Alcolea de la comarca La Plana Alta; Alquerías del Niño Perdido, Burriana y Vila-real de la comarca La Plana Baixa; L'Alcora, Atzeneta del Maestrat, Benafigos, Chodos, Costur, Figueroles, Lucena del Cid, Useras y Vistabella del Maestrazgo de la comarca L'Alcalatén y Benasal, Culla, La Torre d'En Besora y Vilar de Canes de la comarca L'Alt Maestrat.

3. Demarcación Forestal de Segorbe formada por los municipios: Arañuel, Argelita, Ayódar, Castillo de Villamalefa, Cirat, Cortes de Arenoso, Espadilla, Fanzara, Fuente la Reina, Fuentes de Ayódar, Ludiente, Montán, Montanejos, Puebla de Arenoso, Toga, Torralba del Pinar, Torrechiva, Vallat, Villahermosa del Río, Villamalur, Villanueva de Viver y Zucaina de la comarca El Alto Mijares; Algimia de Almonacid, Almedíjar, Altura, Azuébar, Barracas, Bejís, Benafer, Castellnovo, Caudiel, Chóvar, Gaibiel, Geldo, Higueras, Jérica, Matet, Navajas, Pavías, Pina de Montalgrao, Sacañet, Segorbe, Soneja, Sot de Ferrer, Teresa, Torás, El Toro, Vall de Almonacid y Viver de la comarca El Alto Palancia y Aín, Alcudia de Veo, Alfondeguilla, Almenara, Artana, Betxí, Chilches, Eslida, La Llosa, Moncofa, Nules, Onda, Ribesalbes, Sueras, Tales, La Vall d'Uixó y La Vilavella de la comarca La Plana Baixa.

4. Demarcación Forestal de Chelva formada por los municipios: Ademuz, Casas Altas, Casas Bajas, Castielfabib, Puebla de San Miguel, Torrebaja y Vallanca de la comarca El Rincón de Ademuz; Chera de la comarca La Plana de Utiel-Requena y Alpuente, Andilla, Aras de los Olmos, Benagéber, Bugarra, Calles, Chelva, Chulilla, Domeño (parte del término municipal que se encuentra en la comarca de Los Serranos), Gestalgar, Higueruelas, Loriguilla (parte del término municipal que se encuentra en la comarca de Los Serranos), Losa del Obispo, Sot de Chera, Titaguas, Tuéjar, Villar del Arzobispo y La Yesa de la comarca Los Serranos.

5. Demarcación Forestal de Requena formada por los municipios: Alborache, Buñol, Cheste, Chiva, Dos Aguas, Godelleta, Macastre, Siete Aguas y Yátova de la comarca La Hoya de Buñol y Camporrobles, Caudete de las Fuentes, Fuenterrobles, Requena, Sinarcas, Utiel, Venta del Moro y Villargordo del Cabriel de la comarca La Plana de Utiel-Requena.

6. Demarcación Forestal de LLíria formada por los municipios: Albalat dels Tarongers, Alfara de la Baronia, Algar de Palancia, Algimia de Alfara, Benavites, Benifairó de les Valls, Canet d'En Berenguer, Estivella, Faura, Gilet, Petrés, Quart de les Valls, Quartell, Sagunto, Segart y Torres Torres de la comarca El Camp de Morvedre; Benaguasil, Benisanó, Bétera, Casinos, Domeño (parte del término municipal que se encuentra en la comarca del Camp de Túria), L'Eliana, Gátova, Llíria, Loriguilla (parte del término municipal que se encuentra en la comarca del Camp de Túria), Marines, Náquera, Olocau, La Pobla de Vallbona, Riba-roja de Túria, San Antonio de Benagéber, Serra y Vilamarxant de la comarca El Camp de Túria; Albalat dels Sorells, Alboraya, Albuixech, Alfara del Patriarca, Almàssera, Bonrepòs i Mirambell, Burjassot, Emperador, Foios, Godella, Massalfassar, Massamagrell, Meliana, Moncada, Museros, La Pobla de Farnals, Puçol, Puig, Rafelbuñol, Rocafort, Tavernes Blanques, Vinalesa, Alaquàs, Aldaia, Manises, Mislata, Paterna, Picanya, Quart de Poblet, Torrent, Xirivella, Benetússer, Paiporta y Valencia de la comarca L'Horta (excepto la parte sur del término municipal incluida en el Parque Natural de l'Albufera) y los términos municipales Alcublas y Pedralba de la comarca Los Serranos.

7. Demarcación Forestal de Polinyà de Xúquer/Alzira formada por los municipios: Alberic, Alcàntera de Xúquer, L'Alcúdia, Alfarp, Algemesí, Alginet, Alzira, Antella, Beneixida, Benifaió, Benimodo, Benimuslem, Carcaixent, Càrcer, Carlet, Catadau, Cotes, L'Ènova, Gavarda, Guadassuar, Llombai, Manuel, Massalavés, Montroy, Montserrat, La Pobla Llarga, Rafelguaraf, Real de Montroi, Sant Joanet, Sellent, Senyera, Sumacàrcer, Tous, Turís y Villanueva de Castellón de la comarca La Ribera Alta; Albalat de la Ribera, Almussafes, Benicull de Xúquer, Corbera, Cullera, Favara, Fortaleny, Llaurí, Polinyà de Xúquer, Riola, Sollana y Sueca de la comarca La Ribera Baixa; Ador, Alfauir, Almiserà, Almoines, L'Alqueria de la Comtessa, Barx, Bellreguard, Beniarjó, Benifairó de la Valldigna, Beniflá, Benirredrà, Castellonet de la Conquesta, Daimús, La Font d'En Carròs, Gandia, Guardamar de la Safor, Llocnou de Sant Jeroni, Miramar, Oliva, Palma de Gandía, Palmera, Piles, Potríes, Rafelcofer, Real de Gandía, Rótova, Simat de la Valldigna, Tavernes de la Valldigna, Villalonga, Xeraco y Xeresa de la comarca de La Safor; Albal, Alcàsser, Alfafar, Beniparrell, Catarroja, Llocnou de la Corona, Massanassa, Picassent, Sedaví, Silla y Valencia (parte sur del término municipal incluida en el Parque Natural de l'Albufera) de la comarca L'Horta.

8. Demarcación Forestal de Enguera formada por los municipios: Ayora, Cofrentes, Cortes de Pallás, Jalance, Jarafuel, Teresa de Cofrentes y Zarra de la comarca El Valle de Ayora y Anna, Bicorp, Bolbaite, Chella, Enguera, Millares, Navarrés y Quesa de la comarca La Canal de Navarrés.

9. Demarcación Forestal de Xàtiva formada por los municipios: L'Alcúdia de Crespins, Barxeta, Canals, Cerdà, Estubeny, La Font de la Figuera, Genovés, La Granja de la Costera, Llanera de Ranes, Llocnou d'En Fenollet, La Llosa de Ranes, Mogente, Montesa, Novelé, Rotglà i Corberà, Torrella, Vallada, Vallés y Xàtiva de la comarca de La Costera y Agullent, Aielo de Malferit, Aielo de Rugat, Albaida, Alfarrasí, Atzeneta d'Albaida, Bèlgida, Bellús, Beniatjar, Benicolet, Benigánim, Benissoda, Benisuera, Bocairent, Bufali, Carrícola, Castelló de Rugat, Fontanars dels Alforins, Guadasequies, Llutxent, Montaverner, Montitxelvo, L'Olleria, Ontinyent, Otos, El Palomar, Pinet, La Pobla del Duc, Quatretonda, Ráfol de Salem, Rugat, Salem, Sempere y Terrateig de la comarca La Vall d'Albaida.

10. Demarcación Forestal de Altea formada por los municipios: Adsubia, Alcalalí, Beniarbeig, Benidoleig, Benigembla, Benimeli, Benissa, Benitachell, Calp, Castell de Castells, Dénia, Gata de Gorgos, Jávea/Xàbia, Llíber, Murla, Ondara, Orba, Parcent, Pedreguer, Pego, Els Poblets, El Ràfol d'Almúnia, Sagra, Sanet y Negrals, Senija, Teulada, Tormos, Vall de Gallinera, La Vall de Laguar, La Vall d'Ebo, El Verger y Xaló de la comarca La Marina Alta; L'Alfàs del Pi, Altea, Beniardá, Benidorm, Benifato, Benimantell, Bolulla, Callosa d'En Sarrià, El Castell de Guadalest, Confrides, Finestrat, La Nucia, Orxeta, Polop, Relleu, Sella, Tàrbena y Villajoyosa de la comarca La Marina Baixa y Agost, Aigües, Alacant, Busot, El Campello, Jijona, Mutxamel, San Vicente del Raspeig, Sant Joan d'Alacant y Torremanzanas de la comarca L'Alacantí.

11. Demarcación Forestal de Alcoi formada por los municipios: Agres, Alcocer de Planes, Alcoleja, Alfafara, Almudaina, L'Alqueria d'Asnar, Balones, Benasau, Beniarrés, Benilloba, Benillup, Benimarfull, Benimassot, Cocentaina, Facheca, Famorca, Gaianes, Gorga, Lorcha, Millena, Muro de Alcoy, Planes, Quatretondeta y Tollos de la comarca El Comtat; La Vall d'Alcalà de la comarca La Marina Alta; Alcoy, Banyeres de Mariola, Benifallim, Castalla, Ibi, Onil, Penàguila y Tibi de la comarca L'Alcoià y Beneixama, Biar, Campo de Mirra, Cañada, Salinas, Sax y Villena de la comarca L'Alt Vinalopó.

12. Demarcación Forestal de Crevillent formada por los municipios: Albatera, Algorfa, Almoradí, Benejúzar, Benferri, Benijófar, Bigastro, Callosa de Segura, Catral, Cox, Daya Nueva, Daya Vieja, Dolores, Formentera del Segura, Granja de Rocamora, Guardamar del Segura, Jacarilla, Los Montesinos, Orihuela, Pilar de la Horadada, Rafal, Redován, Rojales, San Fulgencio, San Isidro, San Miguel de Salinas y Torrevieja de la comarca La Vega Baja; Crevillent, Elche y Santa Pola de la comarca El Baix Vinalopó y Algueña, Aspe, Elda, Hondón de las Nieves, Hondón de los Frailes, Monforte del Cid, Monóvar, Novelda, Petrer, Pinós, el/Pinoso y La Romana de la comarca Vinalopó Mitjà.

**Índice** **▲**

**Artículos 17 a 92******[3]****

[derogados]

**Índice** **▲**

DISPOSICIÓN DEROGATORIA

**Única. Derogación**

Quedan derogadas cuantas disposiciones de igual o inferior rango se opongan a lo establecido en el presente decreto aprobatorio del Plan de Acción Territorial Forestal de la Comunitat Valenciana.

**Índice** **▲**

DISPOSICIONES FINALES

**Primera. Habilitación normativa**

Se faculta a la persona titular de la conselleria con competencias en materia de medio ambiente, en el ámbito de sus atribuciones, para dictar los actos, medidas y disposiciones necesarios para el desarrollo, ejecución y cumplimiento de lo dispuesto en el presente decreto.

**Segunda. Entrada en vigor**

El presente decreto entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el *Diari Oficial de la Comunitat Valenciana*.

**Índice** **▲**

Valencia, 3 de mayo de 2013

El president de la Generalitat,  
 ALBERTO FABRA PART

La consellera de Infraestructuras, Territorio y Medio Ambiente,  
 ISABEL BONIG TRIGUEROS 

---

****[1]****El artículo 8 se deroga por la disposición derogatoria única del [**Decreto 91/2023, de 22 de junio, del Consell**](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/d/2023/06/22/91/), por el que se aprueba el Reglamento de la Ley 3/1993, de 9 de diciembre, forestal de la Comunitat Valenciana (DOGV núm. 9634 de 07.07.2023).

****[2]****El artículo 9 se deroga por la disposición derogatoria única del [**Decreto 91/2023, de 22 de junio, del Consell**](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/d/2023/06/22/91/).

****[3]****Los artículos 17 a 92 se derogan por la disposición derogatoria única del [**Decreto 91/2023, de 22 de junio, del Consell**](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/d/2023/06/22/91/).



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI