Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 5226, del 24-03-2006 (2006/3171)

Resolució de 8 de març de 2006 de la directora general de Gestió del Medi Natural de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'ordena la part dispositiva de les declaracions d'impacte ambiental.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5226

Data del DOGV
:   24-03-2006

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - E) MEDI AMBIENT

Número del document
:   2006/3171

CVE


Data del document
:   08-03-2006

Organisme emissor
:   Conselleria de Territori i Habitatge

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * [Beneixama](javascript:void(0))
    * [Cañada](javascript:void(0))
    * [Nàquera](javascript:void(0))
    * [Villena](javascript:void(0))
    * [Manuel](javascript:void(0))
    * [Montanejos](javascript:void(0))
    * [Alfara del Patriarca](javascript:void(0))
    * [Camp de Mirra, el](javascript:void(0))
    * [Banyeres de Mariola](javascript:void(0))
    * [Biar](javascript:void(0))
    * [Vall d'Alba](javascript:void(0))
    * [impacte ambiental](javascript:void(0))

Resolució de 8 de març de 2006 de la directora general de Gestió del Medi Natural de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'ordena la part dispositiva de les declaracions d'impacte ambiental. [2006/X3171]  
Els articles 4.3 i 22 del Reial Decret Legislatiu 1.302/1986, de 28 de juny, d'avaluació d'impacte ambiental i del Reial Decret 1.131/1988, de 30 de setembre, pel qual s'aprova el reglament per a l'execució de l'anterior decret, respectivament, establixen l'obligatorietat de fer públiques les declaracions d'impacte ambiental  
Seguint aquesta línia, els articles 5.3 i 28 de la Llei 2/1989, de 3 març, de la Generalitat Valenciana d'Impacte Ambiental, i del seu Reglament, aprovat per Decret 162/1990, respectivament, establixen l'obligatorietat de fer públiques les declaracions d'impacte ambiental, i en particular, de publicar estes declaracions en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
En virtut d'això, he resolt:  
Article únic  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana les declaracions d'impacte ambiental corresponent als expedients 746/99-AIA Montanejos, 374/01-AIA Náquera, 389/00-AIA Banyeres de Mariola, Beneixama, Biar, el Camp de Mirra, Cañada, Villena, 099/01-AIA Manuel, 447/01-AIA Alfara del Patriarca i 395/00-AIA Vall d'Alba, que segons el Reglament aprovat per Decret 162/1990 estableix l'obligatorietat de publicar-les.  
València, 8 de març de 2006.. La directora general de Gestió del Medi Natural: Concepción Maroto Álvarez.  
Declaració d'impacte ambiental  
Expedient: 746/99-AIA  
Títol: Modificació núm. 4 de les normes subsidiàries del planejament urbanístic de Montanejos  
Promotor: Ajuntament de Montanejos  
Autoritat substantiva: Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports  
Localització: Al sud-oest del nucli urbà de Montanejos, al costat del marge esquerre de la carretera CV 195 procedent de Montán  
Descripció del projecte  
1. Objecte del projecte  
L'objecte del projecte és la reclassificació d'una superfície de 160 m2 de sòl no urbanitzable comú, segons les normes subsidiàries de planejament vigents, en sòl urbà.  
2. Descripció de les característiques més rellevants de les construccions o de l'activitat del projecte  
Amb la reclassificació d'aquesta parcel·la confrontant al col·legi públic Alto Mijares existent, es pretén construir sobre aquesta, unes aules que permeten adaptar-se als requeriments de la LOGSE.  
Els serveis d'aigua potable, sanejament, instal·lació elèctrica i recollida de residus podran ser satisfets sense problemes aparents una vegada s'integren les noves instal·lacions en el recinte del col·legi públic.  
Tramitació administrativa  
1. Informació pública  
En data 23 de novembre de 1999 va tenir entrada en la Conselleria de Medi Ambient un escrit de sol·licitud de declaració d'impacte ambiental, memòria justificativa de la modificació puntual núm. 4 i estudi d'impacte ambiental, remés per la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.  
En data 13 de gener de 2000, es va remetre un escrit a l'Ajuntament on se sol·licitava una ampliació de l'estudi d'impacte ambiental que complira el contingut mínim establit per la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana, d'impacte ambiental. Així mateix, es va sol·licitar que s'analitzaren i establiren mesures correctores davant possibles lliscaments del terreny adjacent, basant-se en el contingut del mapa geocientífic de la província de Castelló i en l'informe de la Direcció General d'Interior de la Conselleria d'Administració Pública que va obtenir aquesta Conselleria sobre el projecte de normes subsidiàries de planejament municipal de Montanejos, que va obtenir declaració d'impacte ambiental al juny de 1994. Es va sol·licitar que l'esmentada ampliació de l'estudi d'impacte ambiental se sotmetera a informació pública havent de remetre a aquesta Conselleria certificat del resultat d'aquesta i còpia de les al·legacions que hi haja, si és el cas.  
En data 1 de març de 2000, va tenir entrada en la Conselleria de Medi Ambient un informe del tècnic municipal, i no es va donar compliment a la sol·licitud anteriorment realitzada per aquesta Conselleria, conseqüència de tot això, es va reiterar en data 3 d'abril de 2000 l'ampliació de l'estudi d'impacte ambiental i la documentació administrativa sol·licitada a l'Ajuntament.  
En data 13 de juliol de 2000, la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports remet un nou estudi d'impacte ambiental i còpia de l'expedient relatiu a la seua tramitació administrativa.  
L'estudi d'impacte ambiental es va sotmetre al corresponent tràmit d'informació al públic mitjançant un anunci publicat en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana núm. 3762, de data 1 de juny de 2000, Butlletí Oficial de la Província núm. 55, de data 4 de maig de 2000, i periòdic Mediterráneo, i no s'hi ha presentat cap al·legació respecte d'això, segons consta en el certificat emés pel secretari accidental de l'Ajuntament de Montanejos.  
2. Peticions d'informes sectorials i documentació complementària  
Revisat l'estudi d'impacte ambiental presentat en aquesta Conselleria es va concloure a la vista del seu contingut i anàlisi que continuava no tenint un estudi seriós de possibles riscs, ja apuntats en sol·licituds anteriors. Per tot això, en data 4 d'agost de 2000, es va sol·licitar una ampliació de l'estudi d'impacte ambiental, en el qual s'incloga un estudi geològic i geotècnic, amb descripció de la litologia dels materials que constitueixen l'àrea d'afecció i el seu entorn immediat, característiques geotècniques d'aquests, riscs potencials de lliscaments, estudi d'estabilitat de talussos, etc. Així mateix, es va sol·licitar còpia de l'estudi geotècnic per a la fonamentació de l'edifici d'aules que es pretén construir en la zona d'actuació, i la justificació de mesures correctores que es consideraren necessàries per al funcionament correcte de les instal·lacions, eliminant els riscs potencials que existeixen en la zona d'actuació i en l'entorn immediat d'aquesta.  
En data 20 de març de 2001, es va requerir a l'Ajuntament la presentació de l'ampliació sol·licitada el 4 d'agost, i va ser informat que el termini màxim per a la presentació d'aquesta seria de tres mesos i que transcorregut aquest període sense rebre la documentació es procediria al tancament de l'expedient.  
En data 3 d'abril de 2001, l'Ajuntament va remetre un estudi geològic ampliant parcialment la informació sol·licitada.  
Consideracions ambientals  
1. Elements ambientals que poden veure's afectats pel projecte d'activitat  
Revisada la documentació tramitada i consultada la informació disponible en el Servei d'avaluació de l'impacte ambiental, es considera que hi ha riscs geològics potencials en l'àrea immediatament confrontant amb el sòl que pretén reclassificar-se.  
L'ampliació proposada se situa al peu d'un talús natural constituït per argiles i algeps del keuper, modelades per l'acció erosiva de les aigües d'escorriment, i amb escassa vegetació que en cap cas és capaç de reduir l'avanç de l'erosió. Així mateix, a la vora d'aquest talús discorre un xicotet barranc que podria incrementar els possibles lliscaments del talús en èpoques plujoses.  
En la població Montanejos hi ha risc de lliscaments en terrenys d'argiles i algeps triàsics, fàcilment erosionables i amb pèrdua de coberta vegetal, com és el cas que ens ocupa, i es recomana l'elaboració d'un pla d'estabilització i construcció de fonamentacions pròpies d'aquest tipus de terrenys, segons un informe emés per la Direcció General d'Interior de la Conselleria d'Administració Pública.  
2. Identificació i valoració dels impactes  
L'estudi d'impacte ambiental i l'ampliació d'aquest considera que la reclassificació que pretén efectuar-se no produirà cap impacte ambiental.  
No obstant això, a la vista dels riscs que aquesta Conselleria considera poden existir, sense que hagen sigut avaluats, i en conseqüència valorats aquests, es va sol·licitar una ampliació de l'estudi d'impacte ambiental. En conseqüència es va adjuntar un estudi geològic molt descriptiu i del contingut del qual conclou aquest dient que: no es considera que el projecte constructiu previst comporte cap risc afegit a l'edificació ja existent.  
3. Consideracions sobre la proposta de mesures correctores i del programa de vigilància ambiental  
Entre les mesures correctores proposades en l'estudi d'impacte ambiental cal destacar la proposta d'abancalar el barranc confrontant i reduir la velocitat de l'aigua i en conseqüència els processos erosius, i la prolongació del mur de formigó existent en el col·legi que permeta contenir les terres en cas de produir-se un lliscament.  
En l'estudi geològic presentat posteriorment no es proposen mesures correctores de cap índole en considerar-se que no hi ha cap risc.  
L'estudi d'impacte ambiental no conté programa de vigilància ambiental, i n'és necessària la incorporació, conforme als continguts de l'estudi que estableix el Decret 162/90, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental; en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana.  
Consideracions jurídiques  
1. El projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en què resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental, prèvia a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva d'aquell, segons es desprén de l'article 5é de la Llei d'impacte ambiental i concordants del reglament d'aquesta (annex I, apartat 8.G del Decret 162/90).  
2. En l'expedient s'han observat els tràmits prevists en el Decret 162/90, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental; en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana i en les altres disposicions que hi són d'aplicació.  
3. L'article cinqué del Decret 162/90, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el reglament per a l'execució de la Llei 2/89, d'impacte ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental, per a la declaració d'impacte ambiental dels projectes a què s'hi aplique aquesta llei.  
4. El Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, aprovat mitjançant Decret 90/1999, de 30 de juliol, del Govern Valencià, atribueix a la Direcció General de Planificació i Gestió del Medi la competència sobre l'avaluació de l'impacte ambiental.  
Declaració d'impacte ambiental  
Primer. Estimar acceptable, només a l'efecte ambiental i sense perjudici de l'obtenció prèvia de les autoritzacions sectorials que hi són d'aplicació, la modificació núm. 4 de les normes subsidiàries del planejament urbanístic que afecta el terme municipal de Montanejos (Castelló), promogut pel mateix Ajuntament, sempre que aquest es desenvolupe d'acord amb les previsions de l'estudi d'impacte ambiental duent-se a terme les mesures correctores contingudes en aquest, tot això sempre que no entren en contradicció amb els condicionants d'obligat compliment establits en l'apartat segon d'aquesta resolució.  
Segon. Com a condicionants addicionals que s'han de complir per a la realització de les obres i el funcionament de l'activitat, s'hi estableixen els següents:  
1. De forma preventiva, s'haurà de realitzar un seguiment de l'estat i evolució del talús d'argiles situat al costat de l'àrea que es reclassifica, i s'haurà d'elaborar un informe semestral el qual s'enviarà a aquesta Direcció General, on s'indique qualsevol anomalia detectada sobre aquest, com també les mesures correctores efectuades i el funcionament d'aquestes.  
Després de la culminació de les obres que s'executen s'haurà de realitzar un informe sobre l'estat final i les mesures correctores que s'hi hagen aplicat.  
2. S'haurà de garantir l'adequada gestió dels distints tipus de residus en tot l'àmbit de l'actuació, evitant els abassegaments definitius i temporals en l'àrea confrontant per on transcorre un xicotet barranc.  
3. S'haurà d'elaborar un programa de vigilància ambiental, el qual haurà de ser entregat en aquesta Direcció General amb anterioritat a l'aprovació definitiva de l'actuació.  
4. S'hauran d'aplicar totes i cada una de les mesures correctores proposades en l'estudi d'impacte ambiental, que no entren en contradicció amb les proposades en els epígrafs anteriors d'aquesta declaració.  
Tercer. Notificar a les persones interessades que contra aquesta resolució, per no ser un acte definitiu en via administrativa, no s'hi pot interposar cap recurs; la qual cosa no és inconvenient perquè puguen utilitzar-se els mitjans que en defensa del seu dret estimen pertinents.  
Quart. Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana aquesta declaració d'impacte ambiental, d'acord amb allò que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental.  
València, 28 de febrer de 2002.. La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaració d'impacte ambiental  
Dades de l'expedient  
Expedient: 374/2001-AIA  
Títol: Homologació i pla parcial modificatiu dels sectors 1 i 3. Industrials. Lloma Llarga i la Torreta   
Promotor: Ajuntament de Nàquera  
Autoritat substantiva: COPUT  
Localització: El sector 1 se situa afrontant a l'oest amb el límit del terme municipal de Nàquera i Bétera i amb el sòl urbà industrial (nucli industrial 34); a l'est la carretera de Montcada a Nàquera (VVPP-6024) i sòl urbà industrial (nucli industrial 34); nord, assagador d'Aragó o antiga carretera de Llíria; i sud, sòl urbà industrial (nucli industrial 34), i té l'àmbit forma irregular. El sector 3 se situa afrontant a l'est amb la carretera de Massamagrell a Nàquera (VVPP-6021), al nord amb l'assagador d'Aragó o antiga carretera de Llíria, a l'oest amb el barranc de Moliner i al sud amb el mateix barranc i el límit del terme municipal de Nàquera   
Descripció del projecte  
Objecte del projecte  
L'Homologació i pla parcial modificatius, sectors 1 i 3, de les normes subsidiàries de planejament de Nàquera, aprovades definitivament amb data 25 de juny de 1985. El sòl que ocupa el sector 1 està classificat en part com a sòl urbanitzable industrial i en part com a sòl no urbanitzable de protecció agrícola. El sòl que ocupa el sector 3 està classificat en la totalitat d'aquest com a sòl no urbanitzable de protecció agrícola.  
Descripció de les característiques més rellevants del projecte  
El projecte tècnic apunta la carència d'un model territorial justificat de localització de sòl industrial, segons les determinacions de les normes subsidiàries. En aquest sentit, l'administració municipal té el propòsit de consolidar la zona on es proposa l'actuació com d'ús industrial. En el sector 1, se situen dos elements amb caràcter estructural que limiten la zona, aquests són la carretera VVPP 6024 de Montcada a Nàquera i el camí ramader anomenat assagador d'Aragó, en part afectat per l'ordenació. El sector 3 queda limitat per dos elements de caràcter estructural, aquests són, la carretera VVPP 6021 de Massamagrell a Nàquera i el camí ramader denominat assagador d'Aragó.  
El sector 1 s'organitza amb un vial perimetral i dóna continuïtat als vials que limiten l'ordenació proposada amb el polígon existent. El sector 3 també es desenvolupa segons un vial perimetral, projectant vials transversals que travessen tot el sector i creen una estructura mallada. Cal destacar que el vial perimetral en aquest sector finalitza en el límit d'aquest en la seua trobada amb el barranc del Moliner, connecta amb un vial del sector 2 i creua aquest barranc.   
La superfície del sector 1 és: 165.671 m².  
La superfície del sector 3 és: 269.167 m².  
Cal destacar que l'estudi d'impacte ambiental assenyala com a sector 1, tant els terrenys situats al sud de l'assagador d'Aragó, que és la zona que ocupa el sector 1 indicat, com els terrenys situats al nord del camí ramader, una zona industrial i adjacents.  
La relació d'usos permesos és:  
Ús dominant: industrial   
Usos compatibles: terciaris (comercial excepte grans superfícies, hoteler, oficines, estacions de servei, recreatiu, aparcaments i semblants), magatzem i residencial (únicament un habitatge per al personal de vigilància de la indústria)   
El sector 1 presenta un terreny predominantment pla, amb pendents fins al 8%, destinat principalment al cultiu de cítrics. Dues zones, situades a l'oest i al sud, es destinen al cultiu de secà, tot i que el seu estat és degradat. Com a preexistències d'interés, cal destacar l'existència de diverses casetes i basses vinculades al cultiu dels camps, com també la seua infraestructura de camins i séquies per al reg. Diverses línies elèctriques travessen l'ordenació, una d'aquestes d'alta tensió que creua la zona d'est a oest per la franja nord. El sector 3 presenta un relleu predominantment pla, amb pendents inferiors al 2%, en situar-se en les terrasses fluvials al voltant al barranc de Moliner. Cal destacar l'existència de dues zones degradades en aquest sector. Una caracteritzada per la presència d'un desballestament en una parcel·la destinada, en principi, al cultiu de cítrics de regadiu. L'altra ocupa una franja de terreny al costat del barranc del Moliner, en el tram nord, i s'estén uns 400 m aigües avall. Aquesta es destina a abocador, i destaca la presència de residus sòlids urbans (butaques, matalassos, cadires...), abocaments incontrolats de pintura i mescla asfàltica, i restes de runes provinents de xicotetes construccions, urbanes i rurals. En aquest sector es pot trobar camps de regadiu de cítrics, cultius hortícoles, cultius de secà i àrees de secà degradat.  
Alternatives  
L'estudi d'impacte ambiental presentat no planteja alternatives al projecte.  
Tramitació administrativa  
Informació pública  
En data 27 de juliol de 2001 la secció de planejament dels Serveis Territorials de València de la Direcció General d'Urbanisme i Ordenació Territorial de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports va remetre projecte, expedient administratiu i estudi d'impacte ambiental relatiu a l'Homologació i pla parcial modificatius de les normes subsidiàries de planejament del municipi de Nàquera, i s'incoà el corresponent expedient d'avaluació d'impacte ambiental.  
L'esmentat estudi d'impacte ambiental es va exposar al públic, juntament amb la resta de la documentació tècnica, segons anuncis publicats en el diari Las Provincias, de data 13 de febrer de 2001, i en el DOGV núm. 3941, de 16 de febrer de 2001.  
Durant el període d'informació pública no es van presentar al·legacions ni alternatives tècniques al projecte, segons consta en els certificats emesos per la secretaria de l'Ajuntament de Nàquera.  
Afeccions legals  
El camí ramader assagador d'Aragó limita els sectors 1 i 3 pel costat nord. L'ordenació proposada afecta parcialment aquest element. Segons determina l'homologació modificativa, es considera necessari consolidar aquest element com un espai públic, zona de tractament lliure i expedita per al trànsit rural, que forma part de l'ordenació primària. Segons apunta la memòria justificativa, els terrenys afectats de l'assagador d'Aragó quedaran expedits com a zones de tractament enjardinat destinada a trànsit rural, excepte en la connexió inevitable de la xarxa viària del sector proposat amb el camí de Llíria, quedant en tot cas com a camí ramader titularitat de la Generalitat Valenciana. En aquest sentit, es va sol·licitar informe la Unitat de Camins Ramaders de la Direcció Territorial de València. El document remés per l'esmentada unitat diu, entre altres: consultat el Projecte de classificació dels camins ramaders d'aquest terme municipal es va constatar la possible afecció, per la zona nord de l'actuació, al domini públic de l'assagador d'Aragó; camí ramader que va ser classificat amb un ample legal de quaranta-cinc vares castellanes, equivalent a 37,61 m, segons Ordre ministerial de data 17 de juny de 1968 (BOE de 03.07.68 i BOP de 19.07.68), sense que s'haguen tingut en compte en l'esmentat acte administratiu tots els antecedents històrics que obren en l'actual fons històric i documental (delimitació i amollonament de 1928 publicat en el BOP de data 26 de febrer de 1929, en el qual es fa referència a un assagador reial de 75,22 metres d'amplària). Aquest domini públic, que va ser transferit a la Generalitat Valenciana pel Reial decret 2365/84, en aplicació d'allò que disposa a aquest efecte en l'article 17.f) de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana reguladora de l'activitat urbanística, i exposició de motius de la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, hauria de tenir la condició de sòl no urbanitzable d'especial protecció.  
Segons l'estudi d'impacte ambiental (EIA), no es té coneixement de l'existència d'elements de valor arqueològic susceptibles de cap protecció. Com a elements de valor etnològic es consideren els mollons que delimiten el terme municipal, dels quals es conserven dos en el límit del terme de Bétera i tres en el límit amb el terme de Montcada. Aquests tenen forma cònica i estan formats per un conglomerat de pedres. Aquest document proposa la conservació d'aquests elements localitzats en els límits sud i oest de la zona.  
El sector 3 està limitat en el seu costat oest pel barranc de Moliner, que discorre de nord a sud entre els sectors 2 i 3. Actualment, el tram del barranc que ens ocupa presenta restes de fems i detritus humans, vegetació herbaci-arbustiva, timó, baladre, i alguns agaves i pins blancs molt escassos.   
Ja que l'òrgan competent responsable d'aquest és la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, la documentació presentada exigeix la necessitat de tenir en compte les zones de servitud xifrada en cinc metres i de policia de llits previstes en la Llei 29/1985, de 2 d'agost, d'aigües i en el Reglament del domini públic hidràulic. Per a la construcció de qualsevol edificació en la zona de policia, de 100 m, serà necessària autorització de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer. En aquest sentit, serà necessari recollir les disposicions establides en el Reial decret legislatiu 1/2001, de 20 de juny, pel qual s'aprova el Text refós de la llei d'aigües. També la determinació prevista en l'article 69 de la Llei 6/1989, de 7 de juliol, d'ordenació del territori, de la Comunitat Valenciana, que prohibeix tota edificació sobre terrenys provinents de llits i fins a vint metres de l'aresta exterior d'aquests.  
Com a element preexistent de caràcter rellevant, destaca l'existència en el sector 1 d'una línia elèctrica d'alta tensió, que discorre d'est a oest pel costat nord de l'ordenació. El projecte tècnic, en la seua ordenació estructural, fa coincidents la línia elèctrica i un vial públic, i arriba el fil extrem fins a la línia de l'edificació proposada. D'aquesta manera, s'haurà de sol·licitar informe a l'entitat responsable de la infraestructura i seguir les determinacions establides a aquest efecte.  
L'estudi d'impacte ambiental incorpora part de l'articulat del Pla d'ordenació dels recursos naturals (PORN) de la Serra Calderona, tot i que l'àmbit d'actuació es troba fora de la zona d'influència d'aquest pla.  
Consideracions ambientals  
Com s'ha descrit anteriorment, un dels aspectes més importants del projecte és l'afecció patida pel camí ramader assagador d'Aragó. El contingut de l'informe sol·licitat a aquest efecte es resumeix en el punt anterior.  
La documentació gràfica referent al proveïment d'aigua potable, per al sector 1 representa el traçat de les canonades de proveïment i el punt de connexió amb la xarxa general d'aigua potable en la cara nord del sector. En la cara sud, en les proximitats de la carretera de Montcada a Nàquera, es troben tres conductes sense continuïtat i sense especificar-ne l'origen o destinació. En el cas del sector 3, es representa en el plànol el punt de connexió amb la xarxa municipal d'aigua potable en l'extrem nord-oest del sector, en el barranc del Moliner. No s'aporta un estudi tècnic relacionat amb els consums d'aigua potable que el desenvolupament del sòl proposat comportarà, més encara quan l'estudi d'impacte ambiental afirma la previsió que en el sector 1 s'implanten indústries auxiliars del sector de la construcció i que en el sector 3 es preveu la implantació de desballestadors de cotxes.  
La normativa urbanística defineix el caràcter separatiu de la xarxa de sanejament, i que l'ús d'aquesta serà obligatori, i hauran de disposar les empreses de permís d'abocament i que la xarxa es trobe en servei per a la seua utilització. Per al cas del sector 3, queda prohibit l'abocament d'aigües residuals al barranc de Moliner. S'adopta el model d'ordenança d'abocaments a la xarxa municipal de clavegueram de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies. També es defineix la competència de l'Ajuntament per a efectuar controls sobre els abocaments i les condicions en què es realitzaran. En el cas que una empresa produïsca abocaments al clavegueram no admissibles haurà d'incloure una depuradora específica. Respecte de la connexió del sector amb una estació depuradora d'aigües residuals (EDAR), la memòria informativa en el seu apartat 3: Condicions institucionals cita, sobre la recollida d'aigües residuals del sòl industrial i el seu bombament fins a la depuradora de la Generalitat Valenciana. L'Ajuntament de Nàquera ultima un conveni amb la Conselleria d'Obres Públiques i amb els sectors afectats, tant residencials com industrials que no estan connectats amb la depuradora. L'objecte és que els usos residencial i industrial, inclosos els sectors 1 i 3 industrial . Lloma Llarga i la Torreta . canalitzen els seus abocaments a l'equipament previst en el sector 2 industrial . Aljub de Sant Vicent . proposat, per a des d'allí bombar-los fins a la depuradora. No s'hi aporta estudi tècnic que certifique la capacitat de l'estació depuradora d'aigües residuals per a admetre les noves càrregues generades amb el desenvolupament dels nous sectors, ni que determine les possibles restriccions a l'abocament sobre la xarxa general de clavegueram. Es localitza en l'extrem del sector 2 la infraestructura d'impulsió del col·lector sud, tot i que no queda grafiat el traçat del col·lector general que connecta el sector 1 amb l'estació d'impulsió. En el cas del sector 3, sí que queda grafiada la connexió del col·lector general amb la infraestructura d'impulsió zona sud de Nàquera a depuradora. La documentació gràfica aportada representa amb el mateix traçat tant la xarxa d'aigües residuals com la de pluvials, encara que indica el caràcter separatiu d'aquestes. Queda prohibit l'abocament d'aigües pluvials a la xarxa de sanejament. L'estudi d'impacte ambiental, en el seu apartat de mesures protectores i correctores, determina la necessitat de dimensionar la xarxa de clavegueram en funció de la quantitat i qualitat dels abocaments que s'hagen de produir. Davant del risc de contaminació per abocaments d'aigües residuals, l'estudi d'impacte ambiental obliga que els abocaments complisquen els requisits de qualitat establits en la Llei 29/85, de 2 d'agost, d'aigües, i el Reglament de 30 d'abril de 1986. Els abocaments han de disposar de la corresponent autorització.  
L'estudi d'impacte ambiental fa referència a la implantació en el sector 3 d'indústries destinades al desballestament de cotxes. Aquestes, alguna ja en funcionament, han d'establir unes mesures correctores encaminades a protegir el subsòl d'abocaments, com ara olis pesants i altres, mitjançant la impermeabilització de la zona on es depositen els vehicles. També s'ha de col·locar depòsits impermeables on depositar les substàncies contaminants per a després ser traslladades a plantes de tractament.  
La normativa urbanística determina que, sense detriment del compliment de les normatives específiques, en el cas que la indústria produïsca residus no admissibles s'haurà de presentar contracte amb una empresa especialitzada en el tractament de residus. L'EIA afirma que haurà d'estar prevista la recollida dels residus sòlids generats per les empreses implantades en el polígon. Els residus d'obra hauran de ser transportats a abocadors controlats d'inerts. Com s'ha descrit amb anterioritat, part del barranc del Moliner presenta restes de runes, botelles i efectes de diversa naturalesa, constituït com a abocador a causa del fàcil accés d'aquest des de la carretera de Llíria.  
L'EIA no estableix cap mesura correctora respecte de les emissions acústiques. En el cas de la contaminació atmosfèrica, fa referència a la contaminació per gasos i soroll produïda pel trànsit pesant en la zona, indicant que, a causa de la distància a què es troba qualsevol tipus d'urbanització o nucli urbà, l'impacte produït per aquests factors és poc significatiu. En qualsevol cas s'haurà de complir la legislació competent en la matèria.  
Davant de l'important impacte visual que genera aquest tipus d'activitat, s'hauran de protegir aquest tipus de depòsits amb pantalles vegetals o semblant. Per a la integració paisatgística de l'edificació, les construccions hauran de ser harmonioses amb l'entorn, quedant prohibides les que produïsquen un impacte significatiu. L'estudi d'impacte ambiental també recomana la plantació d'arbres en façana i en els límits de les parcel·les.  
L'estudi d'impacte ambiental proposa unes mesures correctores respecte de les obres d'urbanització. Aquestes són, realitzar regs periòdics quan existisquen moviments de terres per a evitar núvols de pols, la maquinària propulsada per motors de propulsió interna haurà d'anar dotada dels oportuns silenciadors, i la reutilització de la cobertura vegetal.  
Com s'ha descrit anteriorment, l'estudi d'impacte ambiental descriu l'existència de cinc mollons que separen els termes municipals, únics vestigis etnològics reconeguts. No s'hi apunta l'existència d'alguna altra resta arqueològica en la zona.  
Consideracions jurídiques  
El projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en què resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental, prèvia a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva d'aquell, segons es desprén de l'article 5é de la Llei d'impacte ambiental i concordants del reglament d'aquesta, annex I, apartat 8.G del Decret 162/1990, de 15 d'octubre.  
En l'expedient s'han observat els tràmits prevists en el Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental, en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana i en les altres disposicions que hi són d'aplicació.  
L'article cinqué del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental per a la declaració d'impacte ambiental dels projectes a què s'aplique aquesta llei.  
El Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, aprovat mitjançant Decret 90/1999, de 30 de juliol, del Govern Valencià, atribueix a la Direcció General de Planificació i Gestió del Medi la competència sobre l'avaluació de l'impacte ambiental.  
Declaració d'impacte ambiental  
Primer. S'estima acceptable, als efectes ambientals i sense perjudici de l'obtenció prèvia de les autoritzacions sectorials que hi són d'aplicació, l'homologació i pla parcial modificatius de les normes subsidiàries de planejament del municipi de Nàquera, promoguts per l'Ajuntament, sempre que es desenvolupe d'acord amb el que estableix la documentació presentada i amb els condicionants establits a continuació.  
Segon. Condicionants per a la realització de les obres i el funcionament de l'activitat:  
El camí ramader denominat assagador d'Aragó .bé de domini públic de la Generalitat Valenciana. haurà de quedar lliure en tota l'amplària d'aquest d'obstacles que puguen pertorbar el trànsit normal dels ramats, havent de ser respectat en tot el seu traçat i amplària d'acord amb allò que disposa la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders. La classificació del camí ramader serà de sòl no urbanitzable, exterior al sector, o, si queda incorporat a aquest tindrà caràcter d'element estructural de la xarxa primària que no computarà a l'efecte urbanístic.  
Entés un proveïment d'aigua potable des de la xarxa municipal suficient i de qualitat, l'entitat gestora responsable d'aquesta certificarà l'existència de recursos hídrics en quantitat i qualitat suficients sense que es produïsca una minva en els consums d'altres usos que compartisquen la mateixa xarxa de distribució. Amb aquest fi, es pot preveure un consum aproximat d'aigua potable, coneguts, a priori, els tipus d'indústria que s'hauran d'implantar en ambdós sectors.  
Davant del desconeixement de la situació actual en què es troba l'estació depuradora, si encara està en projecte o al contrari si ja està construïda, cal ressenyar que, prèviament a l'entrada en funcionament dels sectors 1 i 3 haurà d'estar totalment executada l'estació depuradora d'aigües residuals, com també totes les infraestructures i col·lectors de connexió i impulsió, i que es troben en servei. Una vegada es trobe en funcionament, l'entitat gestora responsable d'aquesta haurà de certificar la capacitat de l'estació depuradora d'aigües residuals per a admetre les càrregues generades amb el desenvolupament d'ambdós sectors, com també establir les possibles restriccions a l'abocament, si és el cas, en funció de la naturalesa dels residus líquids generats per les diverses indústries. La xarxa de sanejament té caràcter separatiu i, davant l'absència d'una solució proposada per a l'evacuació i abocament de les aigües pluvials, s'ha d'identificar el punt d'abocament d'aquestes i obtenir l'autorització d'abocament per l'òrgan o entitat competent. S'haurà de complir el que disposa el Reial decret legislatiu 1/2001, de 20 de juliol, pel qual s'aprova el Text refós de la llei d'aigües.  
Es procedirà a la clausura de l'abocador incontrolat existent en el sector 3, al costat del barranc del Moliner. En el sòl àmbit del sector 3, hi ha en l'actualitat un desballestament de cotxes que es veurà afectat amb el desenvolupament de l'ordenació proposada. Conseqüentment, els residus de qualsevol naturalesa que es generen en el desballestament existent hauran de ser tractats correctament per un gestor autoritzat. S'haurà d'identificar el gestor de residus sòlids urbans, com també traslladar els residus inerts a abocadors autoritzats, quedant prohibit l'emmagatzematge de residus d'obra en la zona d'actuació. Respecte dels residus generats, s'hauran de recollir les determinacions establides en la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana.  
Pel que fa a la contaminació acústica, s'haurà d'establir una ordenança específica, podent adoptar el model d'ordenança municipal sobre prevenció de la contaminació acústica publicat per la Generalitat Valenciana i la Federació Valenciana de Municipis i Províncies. Respecte de la contaminació atmosfèrica s'ha de complir el que estableix la Llei 38/1972, de 22 de desembre, de protecció de l'ambient atmosfèric. A més, s'observarà el compliment de la normativa de sorolls i emissions de les màquines i les condicions de manteniment d'aquestes.  
Referit a la vegetació existent en la zona, principalment cítrics, es procedirà a una correcta eliminació o transformació d'aquests. Pel que fa a la vegetació que es definisca per a les noves zones enjardinades, es tindrà especial atenció en no utilitzar espècies amb sistemes radiculars agressius, que puguen produir desperfectes en canalitzacions i conductes, i altres incompatibles amb les pròpies de la zona donant prioritat a l'ús d'espècies autòctones   
Els camins i séquies afectats per les obres hauran de ser restituïts, a fi de garantir la continuïtat i servei als camps confrontants la utilització de la qual siga necessària per al funcionament correcte de l'activitat agrícola.  
En cas de detectar restes d'un possible jaciment durant l'execució de les obres, s'exigirà la paralització d'aquestes i es notificarà per escrit a la Direcció General de Patrimoni, adoptant les mesures necessàries per a la conservació d'aquestes fins que aquesta Direcció General emeta un informe respecte d'això.  
El programa de vigilància ambiental determina el tipus de controls que s'han de realitzar i l'entitat encarregada a aquest efecte. A més, haurà d'establir el nombre de controls que s'hauran de realitzar i la periodicitat d'aquests, sent extensiu a les mesures correctores proposades en aquest apartat.  
Tercer. Es notifica a les parts interessades que contra aquesta resolució, per no ser un acte definitiu en via administrativa no s'hi pot interposar cap recurs, la qual cosa no és inconvenient perquè puguen utilitzar-se els mitjans que en defensa del seu dret i interessos estimen pertinents.  
Quart. Aquesta declaració d'impacte ambiental es publicarà en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana d'acord amb allò que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental.  
València, 20 de febrer de 2002.. La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaració d'impacte ambiental  
Expedient: 389/00-AIA  
Títol: Línia elèctrica a 132 kV ST Beneixama-ST Villena  
Promotor: Iberdrola, SA.  
Autoritat substantiva: Conselleria d'Innovació i Competitivitat.  
Objecte del projecte: Línia de 132 kV.  
Localització: Termes municipals de Banyeres de Mariola, Beneixama, Biar,   
el Camp de Mirra, Cañada i Villena (Alacant).  
Descripció del projecte  
Descripció de les característiques més rellevants del projecte.  
Segons s'exposa en la documentació presentada, l'objecte del projecte és millorar la garantia de subministrament a la zona oest de la província d'Alacant.  
Amb aquest fi es projecta la construcció d'una línia aèria de transport d'energia elèctrica de doble circuit a la tensió de 132 kV que comença en la subestació transformadora de Beneixama i finalitza en la subestació transformadora Villena, a fi d'eliminar les alimentacions en antena de les ST Villena i Ontinyent, i evacuar l'energia de la futura transformació 400/132 kV en la ST Beneixama, per a recolzar a la transformació d'Alacant capital.  
Aquesta línia conduirà a desmuntar a mitjà termini la línia de 66 kV Villena-Banyeres de Mariola-Ontinyent.  
Els suports que s'han d'instal·lar seran d'estructura metàl·lica, constituïts per angulars de costats iguals, d'organització en gelosia senzilla.  
Els suports correspondran als tipus 12E120, 12E150, 12E160, i 12E190. L'encast d'aquests en el terreny es realitzarà per mitjà de quatre fonamentacions independents. Els fonaments seran de formigó en massa.  
Els conductors seran d'alumini-acer tipus Hawk amb una secció de 281,1 mm2 i un diàmetre de 21,8 mm.  
La línia portarà en tota la seua longitud un cable de terra de fibra òptica tipus OPGW-14 de 102,2 mm² de secció i 14 mm de diàmetre; i un cable de terra d'acer tipus Ac-50 de 48,5 mm² de secció i 8,91 mm de diàmetre.  
Les cadenes d'aïlladors seran tipus SSS1N10 (suspensió) i tipus ASS1N10 (amarrament).  
Alternatives.  
En l'estudi d'impacte ambiental s'han plantejat tres alternatives des de la ST Beneixama fins a les vessants sud d'El Morrón, i un únic traçat des d'aquest punt fins a la ST Villena.  
Aquest últim tram s'ha considerat una única alternativa a causa, segons s'indica en l'estudi, de la ubicació de la subestació a l'oest del nucli de Villena, i a l'elevada densitat d'edificacions en la zona de la colònia d'El Morrón i en els voltants de Villena pel nord-oest. L'entrada a ST Villena s'ha efectuat evitant en la mesura que es puga tant les zones ja urbanitzades com les zones d'expectatives urbanístiques i residencials.  
Les alternatives plantejades són:  
Alternativa 1: discorre per la part baixa de les vessants de la serra la Solana. Aquesta alternativa afecta zones en pendent amb risc d'erosió greu i no molt bona accessibilitat en alguns llocs.  
En aquesta zona la vegetació presenta major valor que en les zones més baixes, on escassament hi ha restes de vegetació natural. Aquesta coberta vegetal exerceix una funció protectora del sòl i està formada per espècies típiques de forest sublitoral amb fragments de carrascar i bosquets de pi blanc. Des del punt de vista de fauna aquesta alternativa se situa en una zona a la qual correspon una comunitat faunística de major interés.  
Es destaca també en l'estudi que aquesta alternativa passa pròxima al Coto Escolar Beneixama, Refugi Forestal la Talaeta, Racó de la Talaia, zona de valor des del punt de vista cultural.  
Aquesta alternativa també se situa relativament pròxima a la zona de jaciments arqueològics del Blanquinal.  
Alternativa 2: discorre per una zona de pendent molt suau amb cultius (fonamentalment oliveres, ametlers, i vinyes), solcada per nombrosos camins i en la qual hi ha cases de cultiu disperses.  
Aquesta alternativa se situa en una àrea més transformada que presenta una major capacitat per a absorbir aquest tipus d'obres lineals.  
Pel que fa a enclavaments d'alt valor historicoartístic, es tracta de l'alternativa millor situada pel que fa a jaciments arqueològics, atés que no s'acosta als jaciments del Blanquinal ni al jaciment romà Casa Baltasar.  
Alternativa 3: discorre més al sud de les anteriors alternatives i molt pròxima a una línia ja existent de 66 kV. Se situa en terrenys amb vocació de regadiu i més pròxima a habitatges i al nucli urbà de Beneixama.  
Aquesta alternativa seria més visible des de la carretera i també des de punts com l'ermita de Sant Bartomeu i el turó Peñetas.  
En l'estudi s'ha triat l'alternativa 2 com la més adequada des del punt de vista ambiental.  
Com a àrea d'estudi s'ha pres una banda de 4 km d'ample i 19,3 km de longitud que inclouen les tres alternatives analitzades. Aquest corredor es troba situat al nord de la província d'Alacant, i afecta els termes de Banyeres de Mariola, Villena, Cañada, el Camp de Mirra, Beneixama i Biar.  
L'àrea d'estudi es tracta d'una suau depressió de relleu molt suau extensament modificada per pràctiques agrícoles i situada entre dos importants alineacions muntanyoses, la serra de Solana i la serra de la Vila.  
Tramitació administrativa  
1. Informació pública  
El Servei Territorial d'Indústria i Energia d'Alacant ha procedit al tràmit d'informació pública mitjançant un anunci publicat en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana núm. 4023, de 18 de juny de 2001. Segons certificat emés pel cap de la Unitat d'Energia durant el període d'informació pública s'hi han presentat 16 al·legacions.  
S'han efectuat consultes amb data 2 d'octubre de 2000, als ajuntaments de Beneixama, Banyeres de Mariola, Biar, Cañada, el Camp de Mirra i Villena, a la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura, Ciència i Educació, a la Direcció Territorial de Medi Ambient.  
2. Resum de les al·legacions  
Les al·legacions presentades no tenen caràcter ambiental, només en una d'elles un dels punts de l'al·legació apunta la insuficient informació sobre les radiacions electromagnètiques derivades de les línies sobre habitatges, etc.  
Informes sectorials  
De les consultes efectuades s'han rebut informes dels diversos organismes dels quals cal ressaltar:  
Ajuntament de Biar: en l'informe remés per l'Ajuntament s'indica que no hi ha incidències ambientals i que la qualificació urbanística dels terrenys afectats és de sòl no urbanitzable comú.  
Ajuntament del Camp de Mirra: informa favorablement l'alternativa número 1.  
Ajuntament de Cañada: el sòl per on discorre la línia està qualificat com a sòl no urbanitzable tipus general. Pel que fa als usos permesos caldrà ajustar-se al que disposa la Llei 4/1992, de sòl no urbanitzable.  
Ajuntament de Villena: remet informe en què indica que el sòl pel qual discorrerà la línia està qualificat com a no urbanitzable comú i de protecció especial de classe 1 (interés agrològic) i de classe 2 (interés paisatgístic), segons el PGOU de Villena. S'apunten a més una sèrie de mesures correctores que es considera necessari aplicar-les. Aquestes mesures són, entre altres, les següents:  
Considerar la possibilitat d'elevar els suports sobre la coberta vegetal, a fi d'evitar l'alteració de les masses d'arbratge, amb funció ecològica molt important atesa l'escassetat d'aquestes zones.  
Considerar la senyalització de cables amb salvaocells per a prevenir col·lisions, principalment en el tram A, vessants de la Solana i El Morrón.  
Preservar la vegetació herbàcia i arbustiva o de l'arbratge. El PGOU de Villena estableix en el sòl qualificat com a no urbanitzable de protecció especial de classe 2, que la tala d'arbratge requereix estudi sotmés a l'Ajuntament i l'informe favorable de la Conselleria d'Agricultura, i és potestat municipal l'autorització de la tala.  
El projecte de connexió elèctrica entre la ST Beneixama i ST Villena va ser objecte d'una consulta l'any 1996 per part del promotor.  
En aquesta fase de consultes prèvies es va rebre informe de la Direcció Territorial de Medi Ambient en què es reflecteixen les forests públiques que poden veure's afectades per la línia elèctrica, així com els diversos camins ramaders de cada terme municipal que es veuran afectats pel projecte. S'indica també en l'informe que no s'afecte l'antiga Laguna Salada de Villena, i es procure instal·lar l'estesa a curta distància i en paral·lel a altres infraestructures existents i en terrenys agrícoles.  
A partir d'aquesta consulta prèvia s'ha procedit a la modificació del traçat original als voltants de Villena a l'entrada a la subestació. La modificació ha consistit a desviar el traçat cap a l'oest, per darrere del Cabezo Redondo cap a la depuradora d'aigües residuals.  
Afeccions legals  
L'àrea d'estudi definida per a albergar el traçat de la línia elèctrica s'emplaça fora de la serra Mariola, declarat parc natural per decret del Consell.  
En la zona cal destacar la presència de la microreserva vegetal Cabecicos de Villena.  
Des del punt de vista de patrimoni històric la zona d'estudi compta amb un nombrós conjunt de zones amb jaciments arqueològics.  
També al llarg del recorregut de la línia es veuran afectats nombrosos camins ramaders, per la qual cosa s'haurà de tenir en compte allò que disposa la Llei 3/1995, de camins ramaders.  
Consideracions ambientals  
Elements ambientals que poden veure's afectats de manera important pel projecte.  
La línia objecte de l'estudi pot produir una sèrie d'alteracions sobre els elements del medi: geologia i geomorfologia; edafologia; hidrologia; aire; vegetació, fauna; medi socioeconòmic (població, sector econòmic, sistema territorial); paisatge.  
La vegetació de la zona està constituïda fonamentalment per cultius agrícoles (cultius llenyosos en secà i en regadiu, labor intensiva, cultius herbacis i hortícoles) i per vegetació forestal formada per bosc baix (romer, timó, espart, coscoll, etc), masses d'alzines (Quercus ilex subsp. rotundifolia) i àrees amb pi blanc (Pinus halepensis).  
Pel que fa a l'avifauna per ser aquesta la que presenta major sensibilitat a aquest tipus de projectes, es presenta en la zona una diversitat important. Així, cal destacar la presència per nidificació o bé per campeig d'espècies com: àguila marcenca (Circaetus gallicus), esparver cendrós (Circus pygargus); àguila de panxa blanca (Hieraaetus fasciatus); astor (Accipiter gentilis); esparver vulgar (Accipiter nisus); àguila calçada (Hieraaetus pennatus); falcó mostatxut (Falco subbuteo); xoriguer petit (Falco naumanni); aligot comú (Buteo buteo); duc (Bubo bubo), etc.  
2. Identificació i valoració d'impactes  
En l'estudi d'impacte ambiental per a la identificació, caracterització i avaluació d'impactes, s'han considerat tres trams de comportament uniforme enfront de les diverses actuacions del projecte i on la magnitud dels efectes ocasionats en els diversos mitjans es considera que serà homogènia. Els trams en què s'ha dividit la línia són:  
Tram A: ST Beneixama-vessants sud d'El Morrón (Casa del Cura).  
Tram B: vessants sud d'El Morrón (Casa del Cura) . carretera Villena-Caudete.  
Tram C: carretera Villena/Caudete-ST Villena.  
En el tram A, en la fase de construcció, es considera impacte negatiu, valorat com a compatible, la instal·lació dels suports, la disminució de qualitat del sòl, la degradació de la vegetació per emissió de contaminants, eliminació directa d'exemplars de micromamífers, invertebrats edàfics, rèptils, etc per moviment de terres, etc. En la fase de funcionament, l'impacte està referit a la compactació i degradació del sòl que pot tenir lloc durant la realització de les labors de manteniment. Atesa l'abundància de camins presents en aquesta zona agrícola i que els treballs es redueixen a revisions periòdiques i esporàdiques dels elements de la línia, s'ha considerat com a no significatiu.  
En la fase de funcionament pot veure's afectada l'avifauna de la zona derivat de la col·lisió amb els cables de terra.  
En el tram B, en la fase de construcció, es consideren també com a impactes negatius la compactació, degradació del sòl agrícola en la instal·lació dels suports, la pèrdua de qualitat del sòl, degradació de la vegetació. S'han valorat com a compatibles.  
En la fase de funcionament igual que per al tram A, s'ha valorat com a compatible l'impacte de l'avifauna per col·lisió per considerar que aquest risc és baix.  
Al tram C els efectes són semblants als trams anteriors. En la fase de funcionament l'efecte sobre l'avifauna per col·lisió s'ha valorat com a compatible-moderat.  
Respecte al patrimoni històric s'indica que sempre que s'adopten les mesures oportunes per a evitar possibles afeccions a aquests, s'ha valorat com a compatible.  
Per a evitar l'afecció que les labors de construcció poden causar als béns de patrimoni localitzats a la zona, es realitzarà un estudi detallat de la ubicació dels suports pròxims a aquests jaciments inventariats, de manera que s'evite la ubicació dels suports en aquests llocs concrets.  
Pel que fa al paisatge, s'indica en l'estudi que els principals elements generadors d'impacte, pel fet de no preveure's l'obertura de carrer ni d'accessos, són els suports, la presència dels quals produirà un impacte residual, no minimitzable mitjançant aplicació de mesures correctores, encara que de baixa magnitud. El tram que presenta major magnitud (moderat) en l'impacte paisatgístic és el tram A, que presenta la major qualitat paisatgística del territori estudiat.  
3. Consideracions sobre la proposta de mesures correctores i del programa de vigilància ambiental  
Les mesures protectores que es proposen en l'estudi són, entre altres;  
Aprofitament al màxim de la xarxa de camins existent, i evitar en la mesura que es puga la creació de nous camins.  
Minimització de les zones d'abassegament de materials de muntatge de la infraestructura o procedents de l'excavació.  
La ubicació dels suports es realitzarà de manera que s'eviten les zones amb major risc d'erosió.  
La maquinària que s'haja d'utilitzar durant l'execució de les obres haurà de ser revisada, a fi d'evitar pèrdues de lubricants, combustibles, etc. Els canvis d'olis, reparacions i llavada de maquinària, en el cas que fora necessari realitzar-los, s'hauran de dur a terme en les zones destinades a aquest fi, en les quals no existirà risc de contaminació de sòls.  
. S'haurà de retirar de manera adequada les restes i deixalles que es generen, i restituir en tot cas la forma i aspectes originals del terreny.  
. S'haurà de tenir especial atenció per a no danyar la infraestructura de reg existent en la zona.  
. S'haurà de procedir a la neteja i retirada de possibles aterraments que puguen obstaculitzar el flux de les aigües superficials.  
. Ubicació de suports de manera que s'evite o reduïsca al màxim la curta d'arbratge en les zones on existisquen xicotetes taques d'alzines i pi blanc.  
. En les zones de matoll, preservació al màxim de la vegetació herbàcia i arbustiva amb la finalitat de mantenir en superfície una coberta vegetal, i controlar d'aquesta manera a curt termini l'erosió per escorriment que puga induir-se en l'entorn dels suports.  
. S'haurà d'evitar en la mesura que siga possible l'afecció a l'arbratge existent, utilitzar en el cas que siga necessari, el recrescut de suports en les zones que siga viable per a evitar la interferència dels conductors amb les escasses masses d'arbratge; també es realitzarà el desplaçament diferencial de suports per a reduir al mínim l'eliminació de vegetació.  
Pel que fa als jaciments arqueològics inventariats, s'haurà de realitzar un estudi detallat de la ubicació de les torres pròximes a aquests, a fi d'evitar alteracions a aquests jaciments, situant les torres el més lluny possible d'aquests enclavaments. En el cas concret de Cabezo Redondo, zona arqueològica declarada bé d'interés cultural, s'haurà de considerar el fet d'allunyar el màxim possible el traçat cap a l'est, i situar-lo més prop de la carretera Villena-Caudete, sempre que aquest desplaçament siga viable des del punt de vista tècnic. S'haurà de realitzar un seguiment arqueològic en l'últim tram de la línia. En la resta dels trams, en el cas que durant la realització dels treballs d'excavació apareguera qualsevol tipus de resta d'interés històric, arqueològic o paleontològic, s'informarà del Servei de Patrimoni Arqueològic i Etnològic de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència.  
Les mesures correctores que es proposen en l'estudi són, entre altres:  
Eliminació adequada dels materials sobrants en les obres i de qualsevol abocament accidental, una vegada hagen finalitzat els treballs d'instal·lació dels suports i estesa dels conductors, i restituir la forma i aspectes originals del terreny.  
Restitució dels camins i de totes les obres que siga necessari creuar o utilitzar que hagen resultat danyades. Neteja del material acumulat, préstecs o deixalles, i efectuar l'esmentada neteja com més prompte millor en el cas que el material impedisca el pas de vehicles o vianants o puga comportar qualsevol tipus de perill per a la població.  
En el cas que s'òbriguen xicotets accessos a les zones de cultiu, es procedirà a la recuperació de les esmentades zones una vegada finalitzats els treballs.  
Es rehabilitaran els danys efectuats a les propietats durant la construcció, o bé s'efectuarà una compensació econòmica per aquests, de comú acord amb els propietaris afectats.  
Respecte a la generació de camps elèctrics i magnètics pel funcionament de la línia elèctrica, l'estudi realitza un xicoteta anàlisi en què s'indica que, d'acord amb la recomanació del Consell Europeu i la recomanació d'ICNIRP (International Commission Non Ionizing Radiation Protection), els estudis efectuats indiquen que l'exposició a un CEM (camp electromagnètic) no ha d'induir corrents superiors a 2 mA/m2. A partir d'ací, i usant diferents models matemàtics, s'hi estableixen quines intensitats de CEM es consideren segures i s'arriba als valors de 5 kV/m per a camp elèctric i 100 µT per a camp magnètic.   
Per a línies aèries de 120 kV s'obtenen valors de camps magnètics compresos entre 6 µT des de l'eix de la línia i 0,01µT a 100 metres d'aquesta. Una línia de 132 kV presentarà valors per tant un poc superiors que els estimats en línies de 120 kV però per sota de les intensitats que es consideren segures d'acord amb les recomanacions esmentades anteriorment.  
En general es consideren adequades les alternatives plantejades i l'àrea d'estudi definida. De les alternatives plantejades (1, 2 i 3), es considera que l'elegida com a definitiva (alternativa 2), una vegada aplicades les mesures protectores i correctores, és ambientalment acceptable. Aquesta alternativa enfront de la número 1 que afecta terrenys forestals i s'aproxima a zones de major sensibilitat, s'emplaça en un relleu suau, d'ús agrícola fonamentalment, amb nombrosos camins d'accés, on la línia pot integrar-se amb major facilitat.  
El principal efecte negatiu que el projecte en estudi pot provocar sobre els elements del medi, es donaran sobre l'avifauna, patrimoni històric i paisatge, fonamentalment.  
Respecte a l'avifauna crida l'atenció l'absència de mesures per a evitar risc de col·lisió d'aus amb els cables conductors, màximament que la zona presenta una àmplia diversitat pel que fa a espècies i riquesa, i moltes d'elles són especialment sensibles a aquest tipus de projectes, i utilitzen les zones de recorregut de la línia com a àrea de caça.  
Pel que fa al patrimoni, l'àrea d'estudi presenta abundants jaciments. En concret la zona d'El Morrón i Cabezo Redondo on la línia s'ha projectat molt prop d'aquests.  
En l'estudi d'impacte ambiental s'ha obviat l'afecció a camins ramaders.  
Atenent a les consideracions efectuades i a l'estudi d'impacte ambiental realitzat, s'estima que el projecte ha d'adoptar una sèrie de mesures a més de les proposades en l'estudi, a fi que s'evite o minimitze l'efecte negatiu apuntat. Aquestes mesures són:  
Haurà de respectar-se al màxim la vegetació existent (agrícola, forestal), havent de situar els suports de manera que no s'afecten espècies arbòries ni en la fonamentació ni en la posterior franja de seguretat, la qual consistirà simplement en l'eliminació d'aquells exemplars que afecten directament la línia i no puguen mantenir-se per altres mètodes (podes, reubicació suport, etc.), i espècies piròfites. Les formacions arborades de forma contínua són molt escasses la qual cosa permet dissenyar l'estesa sense afectar-les.  
Es procedirà a senyalitzar els cables de terra mitjançant la instal·lació d'elements salvaocells que es disposaran en ambdós cables de terra a una distància entre ells de 10 metres i a portell.  
Haurà de complir-se el que disposa la Llei 3/1995, de camins ramaders.  
Haurà de contrastar-se amb la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura, Ciència i Educació la instal·lació dels suports a fi que no s'afecte els jaciments existents, en especial en les àrees d'El Morrón i Cabezo Redondo.  
S'haurà de complir el que disposa el Reial Decret 1.066/2001, de 28 de setembre, reglament que estableix condicions de protecció del domini públic radioelèctric, restriccions a les emissions radioelèctriques i mesures de protecció sanitària enfront d'emissions radioelèctriques. En aquest Reial decret es fixen una sèrie de limitacions i restriccions bàsiques sobre els camps electromagnètics.  
Consideracions jurídiques  
1. El projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en què resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental, prèvia a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva d'aquell, segons es desprenen de l'article 5é de la Llei d'impacte ambiental i concordants del reglament d'aquesta. El projecte en qüestió es troba en l'annex I apartat 2 g) del Decret 162/1990, reglament que desenvolupa la Llei d'impacte ambiental.  
2. En l'expedient s'han observat els tràmits prevists en el Decret 162/90, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental; en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana i en les altres disposicions que hi són d'aplicació.  
3. L'article cinqué del Decret 162/90, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, d'impacte ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental, per a les declaracions i estimacions d'Impacte ambiental dels projectes a què s'hi aplique aquesta llei.  
4. El Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, aprovat mitjançant Decret 90/1999, de 30 de juliol, del Govern Valencià, atribueix a la Direcció General de Planificació i Gestió del Medi la competència sobre l'avaluació de l'impacte ambiental.  
Per tot això, i fent ús de les facultats que tinc legalment atribuïdes, formule la següent  
Declaració d'Impacte Ambiental  
Primer. Estimar acceptable, només a l'efecte ambiental i sense perjudici de les autoritzacions que hi siguen preceptives, el Projecte de línia aèria d'energia elèctrica de 132 kV, als termes municipals de Banyeres de Mariola, Beneixama, Biar, el Camp de Mirra, Cañada, Villena (Alacant) el promotor del qual és Iberdrola, SA, sempre que aquest es desenvolupe d'acord amb el que estableix la documentació presentada i en l'apartat segon d'aquesta resolució.  
Segon. Se supedita l'execució de l'esmentat projecte al compliment dels següents condicionants:  
1. Haurà de respectar-se al màxim la vegetació existent (agrícola, forestal), i han de situar els suports de manera que no s'afecte espècies arbòries ni en la fonamentació ni en la posterior franja de seguretat, la qual consistirà simplement en l'eliminació d'aquells exemplars que afecten directament la línia i no puguen mantenir-se per altres mètodes (podes, reubicació suport, etc.), i espècies piròfites. Les formacions arborades de forma contínua són molt escasses la qual cosa permet dissenyar l'estesa sense afectar-les.  
Especial interés en el manteniment d'exemplars de carrasques que es troben al llarg del recorregut en límits de parcel·les, formant bosquets, etc.   
2. Es procedirà a senyalitzar els cables de terra mitjançant la instal·lació d'elements salvaocells que es disposaran en ambdós cables de terra a una distància entre ells de 10 metres i a portell. Aquesta senyalització es durà a terme en tot el recorregut.  
Els elements salvaocells que s'han d'utilitzar seran les tires en X de neopré (35 cm x 5 cm) subjectes per mordassa d'elastòmer amb cinta luminiscent, o també es pot emprar espirals de color visible i dimensions de 30x100 cm.  
3. Haurà de complir-se el que disposa la Llei 3/1995, de camins ramaders.  
4. Haurà de contrastar-se amb la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura, Ciència i Educació la instal·lació dels suports a fi que no s'afecte els jaciments existents, en especial en les àrees d'El Morrón i Cabezo Redondo.  
5. Es presentarà en aquesta Direcció General el resultat del programa de vigilància ambiental reflectit en un informe i reportatge fotogràfic dins dels tres primers mesos de la finalització de l'obra.  
Tercer. Notificar a les persones interessades que contra aquesta resolució, per ser un acte de tràmit que no posa fi al procediment ni produeix indefensió, no s'hi pot interposar cap recurs; sense perjudici d'utilitzar els mitjans que en defensa del seu dret s'estimen pertinents.  
Quart. Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana aquesta declaració d'impacte ambiental, d'acord amb el que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental.  
València, 20 de febrer de 2002.. La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaració d'impacte ambiental  
Dades de l'expedient  
Expedient: 099/2001-AIA  
Títol: Modificació puntual núm. 7 del PGOU  
Promotor: Ajuntament de Manuel  
Autoritat substantiva: Ajuntament i COPUT  
Localització: A la zona coneguda com Pla del Valiente, al sud del terme municipal, confronta amb el de Xàtiva, en un terreny pla situat entre la forest Valiente, la via del ferrocarril i el riu Albaida.  
Descripció del projecte  
Objecte del projecte  
Respondre a la demanda de sòl industrial després del desenvolupament del polígon industrial situat en la zona la Garrofera, atesa l'absència de sòl urbanitzable per a aquest ús a la resta del terme municipal.  
Descripció de les característiques més rellevants del projecte   
La proposta es desenvolupa en un àmbit pròxim a l'actual polígon industrial, tenint en compte que el creixement natural d'aquest no resultava apropiada ateses les característiques morfològiques del terreny. En aquest sentit, el polígon industrial aprofita el caràcter pla dels terrenys, actualment ocupats per cultius de cítrics, minimitzant el moviment de terres i reduint substancialment el possible impacte paisatgístic que l'edificació sobre el vessant hauria produït.  
Igualment, la proximitat del ferrocarril València-Xàtiva i de la carretera de Manuel a Barxeta, límits ambdós del polígon industrial, fan que l'accessibilitat d'aquest resulte adequada. No obstant això, és previsible que millore encara més amb l'execució de la ronda, que evitaria la circulació de camions pel nucli urbà.  
Com a possibles afeccions ambientals apareix el riu Albaida per proximitat i un camí ramader que travessa el sector.  
Amb la creació d'una àrea industrial de 9'32 ha es pretén traslladar aquelles activitats actualment localitzades en el nucli urbà, i que per les seues característiques poden produir molèsties a la població, a un lloc adaptat a les necessitats d'aquestes.  
No obstant l'anterior, i com a complement, es proposa l'aplicació de condicions higienicosanitàries amb la intenció d'evitar un assentament industrial que puga afectar negativament la població de Manuel.  
Alternatives  
En haver-se recollit alternatives de localització en la documentació presentada, sí que hi ha constància que l'Ajuntament de Manuel ha proposat altres localitzacions respecte del polígon industrial als voltants de la forest Valiente, a manera de creixement natural del sòl industrial aprovat amb motiu del Pla general d'ordenació urbana. Després de les reunions mantingudes des d'aquesta Direcció General amb l'Ajuntament de Manuel es va fer insistència en el fet que els terrenys proposats no plantejaven una solució ambiental acceptable, per la qual cosa s'instava la recerca de localitzacions alternatives que minimitzaren l'impacte ambiental, circumstància aquesta que ha portat al plantejament actual en un entorn totalment pla i quasi directament relacionat amb el polígon industrial existent.  
Tramitació administrativa  
Informació pública  
En data 2 de març de 2001 l'Ajuntament de Manuel va remetre projecte, estudi d'impacte ambiental i certificat del Ple i va sotmetre a informació pública el Projecte de modificació puntual núm. 7 del Pla general d'ordenació urbana del municipi, incoant-se el corresponent expedient d'avaluació d'impacte ambiental.  
En data 11 d'abril de 2001 es va rebre igualment documentació tècnica i expedient administratiu de l'esmentat projecte des dels Serveis Territorials de la Direcció General d'Urbanisme i Ordenació Territorial.  
En data 26 d'abril de 2001 es va sol·licitar a l'Ajuntament de Manuel el corresponent certificat d'aprovació provisional del projecte incloent el resultat del període d'informació pública com també còpia de les al·legacions presentades.  
En data 28 de juny de 2001 es va rebre de l'Ajuntament de Manuel la documentació sol·licitada, on es recollia que l'expedient complet es va exposar al públic segons anuncis publicats en el diari Levante, de data 3 de març de 2001 i en el DOGV núm. 3955, de 8 de març de 2001.  
Durant el període d'informació pública es va presentar un escrit d'al·legacions per part de cinc persones, segons consta en els certificats emesos per la secretària . interventora de l'Ajuntament de Manuel, en els quals s'incloïa l'aprovació provisional, l'informe del tràmit d'informació al públic realitzat i una còpia d'aquest escrit.  
Resum de les al·legacions  
Les al·legacions presentades fan referència a l'incompliment d'alguns articles de diverses legislacions en allò que a la reclassificació del sòl es refereix, com també a l'existència de sòl industrial per desenvolupar en l'actual polígon, circumstància aquesta unida a la falta de demanda real d'aquest tipus de sòl.  
En aquesta línia, i posposant el creixement del polígon al moment en què la demanda resulte realment necessària, se'n proposa l'ampliació directa sobre la forest Valiente per tractar-se de terrenys sense cultivar, sense massa arbòria i sense produir impactes ambientals.  
Tots els punts continguts en les al·legacions van ser desestimats per l'Ajuntament segons certificat de 26 de juny de 2001. Pel que fa a la proposta de creixement natural sobre la forest Valiente, única referència ambiental de l'al·legació, tal com s'ha comentat i de la mateixa manera que es recull en l'informe tècnic de l'Ajuntament de Manuel, va ser aquesta mateixa Conselleria la que va proposar la recerca d'un lloc alternatiu de creixement en el pla, sense concretar aquest, per a evitar la transformació d'un sòl actualment classificat com a sistema general d'espais lliures . parc públic . i d'especial protecció paisatgisticoforestal pel Pla general d'ordenació urbana que hauria comportat l'aparició d'impactes paisatgístics de singular importància, entre altres. En tot cas, no s'ha d'oblidar la caracterització d'aquests espais, com també la seua consideració en els municipis confrontants, per la poca vegetació que tinguen.  
Peticions d'informació o documentació complementària  
En data 29 de novembre de 2001, advertint l'existència d'un camí ramader que separava al sector en dues parts i sense que l'estudi d'impacte ambiental mencionara res al respecte, es va sol·licitar consulta als serveis territorials de la Conselleria de Medi Ambient.  
Rebut el corresponent informe, se'n transcriu a continuació el contingut:  
Examinada la documentació de l'expedient de referència avaluació d'impacte ambiental relatiu a la modificació puntual núm. 7 del PGOU de Manuel, que promou el mateix Ajuntament, es constata que el camí que divideix transversalment l'esmentat sector coincideix amb el camí ramader intitulat assagador del Camí de Lloc Nou, i classificat per l'Ordre de la Conselleria d'Agricultura i Pesca, de data 8 de setembre de 1989 (DOGV de 04.10.89), amb una amplària legal necessària de 6'00 metres.  
Per tot això, els tècnics que subscriuen indiquen que, en compliment d'allò que s'ha preceptuat en la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, el promotor de l'actuació haurà de preservar aquest domini públic, propietat de la Generalitat Valenciana per Reial decret núm. 2.365/84, de qualsevol tipus d'actuació i usos no previstos en l'al·ludida Llei 3/1995, per a la qual cosa haurà de preveure's com a xarxa primària: zona verda (no computable a l'efecte urbanístic) reordenant-se el sector, o bé en el pitjor dels casos, iniciar el preceptiu expedient de modificació de traçat del tram afectat.  
En aqueix últim cas, la documentació que necessàriament s'haurà d'aportar serà:  
Escriptura de propietat dels terrenys que s'ofereixen en permuta.  
Nota simple informativa del registre on conste el titular i les càrregues.  
Proposta de modificació del traçat (s'entén ja presentada)  
Alçament topogràfic (E=1:10000, preferiblement E=1:5000) del tram que s'ha de permutar.  
Valoració, per un tècnic competent, d'ambdues parcel·les que s'han de comprovar pels tècnics de Patrimoni de la Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació.  
Afeccions legals  
Tal com queda reflectit en l'informe dels Serveis Territorials de la Conselleria de Medi Ambient, la principal afecció legal del polígon industrial recau sobre el camí ramader assagador del Camí de Lloc Nou, amb amplària legal necessària de 6'00 metres. L'esmentat camí divideix en dues parts el sector proposat amb direcció nord-oest . sud-est, i no és recollida en cap moment per l'estudi d'impacte ambiental.  
La presència del riu Albaida, com també la protecció del seu entorn establida pel vigent instrument de planejament mitjançant les figures de sòl no urbanitzable d'especial protecció del llit i de l'afecció d'aquest, aquesta última de 20 metres d'amplària, queda recollida en el projecte presentat de manera que el límit del sòl industrial s'ajusta al límit del fins ara sòl no urbanitzable comú, sense reduir llavors el grau de protecció d'aquells. No obstant l'anterior, el sòl proposat afecta els 100 primers metres mesurats des de l'aresta superior del llit, per la qual cosa resultarà preceptiva l'autorització de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer de cara a l'aprovació de la proposta.  
No havent-se trobat cap referència als jaciments arqueològics del municipi en la documentació presentada per a contrastar la possible afecció a aquests per part de la modificació puntual plantejada, resulta necessari comentar que si bé no pareix veure's afectat cap d'ells després de consultar documentació respecte d'això sí que és cert que el municipi de Manuel ha sigut objecte de la trobada d'algunes peces aïllades, per la qual cosa resultaria convenient prestar especial atenció a aquesta circumstància durant la fase de moviment de terres.  
Consideracions ambientals  
L'àmbit del sector proposat es caracteritza des d'un punt de vista geològic per depòsits quaternaris d'arenes, llims i cudols arredonits a manera de terrasses fluvials, amb alçàries compreses entre els 5 i els 8 metres. Es pot considerar que la seua extensió arriba fins a la vora de la carretera que uneix Manuel amb Barxeta, per la qual cosa es tractaria d'un sector molt homogeni en aquest sentit. La geologia d'aquests sòls és conseqüència directa del traçat del riu Albaida, un dels elements més importants que cal tenir en compte en el desenvolupament del sector per tractar-se d'un element fràgil des d'un punt de vista dels impactes ambientals. D'altra banda, les condicions d'aquest tipus de sòls els fa molt adequats per al cultiu de cítrics, ús actual dominant en l'àrea i, en general, en la resta del terme municipal, on la vegetació potencial no es correspon amb l'actual i els exemplars de major interés se situen en l'extrem sud-occidental d'aquest.  
Es pot dir que la proposta de localització es troba molt condicionada per les infraestructures viàries i ferroviàries existents, i, des d'un punt de vista ambiental, per la presència del riu Albaida i el traçat del camí ramader ja comentat en paràgrafs anteriors.  
Relacionats amb el traçat i proximitat del riu es remenen riscs de contaminació de les aigües superficials per abocament directe al llit d'aigües no depurades, raó per la qual és necessària l'execució d'una xarxa de sanejament adequada que desemboque en una depuradora capaç de tractar els efluents industrials. No obstant això, i a falta d'una major concreció en el tipus d'indústries que s'han d'instal·lar, el fet que es pretenguen regular les condicions higienicosanitàries de les indústries mitjançant l'aplicació de l'article 101.3 .determinacions generals . de les normes urbanístiques del municipi de Manuel, en les quals es prohibeixen indústries qualificades com a insalubres o nocives de grau major a 2 pel nomenclàtor d'activitats molestes, nocives, insalubres i perilloses, ja ha de comportar una minva important en el potencial contaminant de les aigües industrials, podent donar-se fins i tot la circumstància que en algunes de les instal·lacions s'arriben a produir únicament aigües residuals assimilables a un ús residencial.  
Per un altre costat estaria la permeabilitat del sòl, considerada com a mitjana en la cartografia de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports. Atés que els únics sòls del municipi que presenten millors condicions respecte d'això són els situats en els relleus sud-occidentals, i que en ells no seria a priori acceptable una transformació de sòl que comporte una implantació d'usos residencials o industrials com el proposat, S'estima encertada l'elecció de l'emplaçament des d'aquest punt de vista. No obstant això, continua sent necessària la correcta execució d'una xarxa de sanejament que evite filtracions i que estiga dotada dels mecanismes de registre adequats per a controlar els abocaments produïts.  
Respecte a la construcció de l'esmentada xarxa, en la documentació presentada hi ha contradiccions sobre la tipologia unitària o separativa d'aquesta, i resulta preferent en tot cas la implantació d'aquesta última, i res es diu de l'execució d'elements per al control dels abocaments. Finalment, es comenta que l'evacuació de la xarxa municipal es produirà en l'estació depuradora d'aigües residuals de pròxima construcció.  
Tornant al riu Albaida, els terrenys adjacents al llit es caracteritzen també per un risc d'inundabilitat elevat (grau 1, amb freqüències inferiors als 25 anys i calats superiors als 80 centímetres). Davant de la impossibilitat de concretar l'àmbit dels terrenys afectats per l'escala de la documentació consultada (en ella no sembla veure's afectat l'àmbit del polígon), seria recomanable adoptar mesures de control respecte de l'emmagatzematge de residus que puguen resultar perillosos pel seu potencial contaminant del subsòl o de les aigües, tot això en previsió que la zona puga veure's afectada per una avinguda del riu.  
Malgrat no haver-se presentat dades climàtiques relacionades amb el vent, el factor més important pel que fa a les possibles molèsties als assentaments residencials i al nucli urbà per transport de partícules i olors, la circumstància ja comentada de la limitació del tipus d'indústries que s'han d'instal·lar en funció del seu grau de qualificació sembla prou, juntament amb l'adopció de solucions tècniques particulars per a cada empresa, per a assegurar la compatibilitat del sector amb l'entorn d'aquest.  
Tampoc es concreten dades sobre la gestió de residus que s'ha de dur a terme en el sector, si bé s'apunta alguna mesura correctora respecte d'això. En aquest sentit, resulta important conéixer els llocs on es traslladen tant els residus sòlids urbans com els inerts, ja que els perillosos s'entendran gestionats per les empreses que allí s'instal·len, com també la capacitat dels abocadors de cara a l'increment de la demanda.  
Atés que les parcel·les afectades es troben en l'actualitat cultivades amb plantacions de cítrics, la fase de construcció del polígon es caracteritzarà en qüestió de producció de residus per l'acumulació de gran nombre de restes orgàniques procedents de la tala d'arbres, i no es troben referències al respecte en l'estudi d'impacte ambiental.  
La proximitat del polígon industrial existent, juntament amb altres infraestructures importants, no fa previsible un impacte afegit rellevant produït per la necessitat de portar fins a l'àmbit del sector els serveis d'aigua potable, sanejament, energia elèctrica, etc. No obstant això, pel que fa a la xarxa d'aigua potable no s'ha considerat un consum mitjà estimat del polígon, motiu pel qual resultarà necessari aportar un estudi o justificació sobre l'existència de recursos hídrics en quantitat i qualitat suficient.  
Sobre el possible impacte paisatgístic es presenten mesures de control estètic sobre les edificacions, però en cap cas es parla dels acabats d'aquestes.  
Cal citar a continuació les consideracions que realitzara en el seu dia la declaració d'impacte ambiental del Pla general d'ordenació urbana, per posseir relació directa amb alguns dels aspectes més rellevants de la modificació proposada. En aquesta línia, les condicions imposades feien referència a:  
La necessitat de grafiar en els plànols del document urbanístic els camins ramaders del municipi.  
La inclusió dels jaciments arqueològics existents al municipi.  
La incorporació a les normes urbanístiques d'ordenances en matèria de sanejament i de prevenció de la contaminació acústica.  
La supeditació del desenvolupament urbanístic a la posada en marxa de les infraestructures de sanejament necessàries.  
La reserva de sòl en els vials per a la col·locació de contenidors de recollida selectiva de residus.  
La realització d'un informe anual sobre el compliment del programa de vigilància ambiental.  
Consideracions jurídiques  
El projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en què resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental prèvia a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva d'aquell, segons es desprén de l'article 5é de la Llei d'impacte ambiental i concordants del reglament d'aquesta, annex I, apartat 8.G del Decret 162/1990, de 15 d'octubre.  
En l'expedient s'han observat els tràmits previstos en el Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental, en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana i en les altres disposicions que hi són d'aplicació.  
L'article cinqué del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental per a la declaració d'impacte ambiental dels projectes a què s'hi aplique aquesta llei.  
El Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, aprovat mitjançant Decret 90/1999, de 30 de juliol, del Govern Valencià, atribueix a la Direcció General de Planificació i Gestió del Medi la competència sobre l'avaluació de l'impacte ambiental.  
Declaració d'impacte ambiental  
Primer. S'estima acceptable, a l'efecte ambiental i sense perjudici de l'obtenció prèvia de les autoritzacions sectorials que hi són d'aplicació, el Projecte sobre la modificació puntual núm. 7 del Pla general d'ordenació urbana del municipi de Manuel (València), promogut pel mateix Ajuntament, sempre que es desenvolupe d'acord amb allò que estableix la documentació presentada i amb els condicionants establits a continuació.  
Segon. Condicionants per a l'aprovació i desenvolupament del projecte:  
Atés que el sector proposat es troba travessat pel camí ramader denominat assagador del Camí de Lloc Nou, amb amplària legal necessària de 6'00, i que la declaració d'impacte ambiental del Pla general d'ordenació urbana va establir en el seu moment la necessitat de grafiar aquests elements en els plànols d'ordenació, com també l'aplicació de la legislació sectorial vigent, el pla parcial que desenvolupe el sector haurà de considerar la seua ordenació incorporant el traçat de l'esmentada via com a part de la xarxa primària . zona verda ., no computable a l'efecte urbanístics. No obstant això, podrà també iniciar-se el preceptiu expedient de modificació de traçat amb la presentació de la documentació mínima exigible continguda en l'informe dels serveis territorials.  
Per la situació del sòl urbanitzable industrial plantejat, localitzat dins dels 100 metres comptats des de l'aresta superior del llit del riu Albaida, s'haurà de sol·licitar autorització a l'organisme de conca competent en aplicació de la vigent legislació d'aigües. En tot cas, i a falta de documentació gràfica més detallada, es prohibirà tot tipus d'edificacions en els primers 20 metres mesurats des del mateix punt.  
En relació amb la xarxa de sanejament, aquesta haurà d'executar-se amb caràcter separatiu, abocant les pluvials preferiblement al llit del riu Albaida excepte informe contrari de l'òrgan competent, qui haurà d'autoritzar aquest abocament amb caràcter previ a l'execució de la xarxa.  
Per la seua banda, les aigües residuals es traslladaran per col·lector fins a la xarxa municipal i d'allí a la nova estació depuradora d'aigües residuals. En relació amb açò últim, la posada en marxa de les instal·lacions industrials haurà de posposar-se a l'entrada en funcionament de l'esmentada estació depuradora, conseqüentment amb allò que s'ha expressat en el condicionant 4 de la declaració d'impacte ambiental del Pla general d'ordenació urbana.  
Serà necessari igualment, en el moment en què es construïsca l'estació depuradora, adoptar una ordenança d'abocaments que haurà de respondre a les característiques tècniques d'aquella per a assegurar el funcionament correcte d'aquesta, circumstància aquesta també recollida en l'esmentada declaració d'impacte ambiental.  
Finalment, el pla parcial que desenvolupe el sector exigirà en la seua normativa específica la implantació d'arquetes de registre en els punts d'abocament de cada una de les indústries a la xarxa de sanejament, amb l'objecte de permetre la presa de mostra d'abocaments. Addicionalment, i en aquelles empreses susceptibles d'això, s'exigirà la construcció d'arquetes separadores de greixos i olis.  
Com a conseqüència de la falta de previsió de consum d'aigua potable per a proveir el nou sector, resultarà necessari aportar un certificat de l'empresa subministradora que assegure l'existència de recursos hídrics en quantitat i qualitat suficient de manera justificada, és a dir, en funció de dades conseqüents de consum. Podent-se estimar aquest a partir de la realitat existent en el polígon industrial del municipi o en qualsevol altre amb tipologies d'indústries semblants a les previstes, en cas contrari s'haurà de comptabilitzar, almenys, una demanda de 20 m³/ha i dia.  
De cara a la correcta gestió dels residus produïts durant les fases d'execució i funcionament del polígon industrial, s'exigirà a les empreses constructores el transport de les restes de poda i arbratge, producte del desbrossament i neteja del terreny, a un lloc autoritzat per a la valorització d'aquestes, i no s'haurà de produir en cap cas la crema d'aquests. Igualment, s'exigirà el control sobre els residus inerts, que hauran de ser traslladats a un abocador autoritzat. Per la seua banda, l'Ajuntament haurà d'assegurar la recollida dels residus sòlids urbans durant la fase de funcionament, que seran també traslladats a un abocador autoritzat que demostre capacitat suficient per a aquest fi.  
Amb motiu de les restes arqueològiques trobades al municipi, s'haurà de prestar especial atenció a la fase de moviment de terres. En aquest sentit, i en cas de trobar alguna resta paleontològica, arqueològica o etnogràfica, s'hauran de paralitzar les obres i adoptar les mesures pertinents amb vista a la protecció i conservació d'aquesta, i notificar-ho als tècnics de la Conselleria de Cultura i Educació, tot això d'acord amb el que preveuen els articles 63 i 65 de la Llei 4/1998, d'1 de juny, de la Generalitat Valenciana, del patrimoni cultural valencià.  
Tot i no veure's afectada pel risc d'inundació la gran majoria de la superfície proposada, atesa la proximitat del riu Albaida i el caràcter torrencial de les precipitacions en determinades èpoques de l'any, amb l'objecte de minimitzar la possible contaminació de les aigües i el subsòl s'haurà de comprovar i exigir en cada un dels projectes subjectes a llicència que es pretenguen desenvolupar en el polígon industrial que l'emmagatzematge de substàncies potencialment contaminants per contacte amb l'aigua, bé siguen considerades matèries primeres o residus, haurà de produir-se en llocs elevats (almenys 1 metre per damunt de la rasant del terreny), i mai en soterranis o semisoterranis.  
Es realitzarà igualment un seguiment i control dels materials i acabats emprats en la construcció de les diverses indústries, buscant la utilització de colors propis de l'entorn i evitant les superfícies metàl·lics o reflectors.  
Els accessos de vehicles pesants al sector no hauran de produir-se a través del nucli urbà, i s'haurà de senyalitzar aquesta circumstància convenientment. S'utilitzarà amb aquest fi la carretera a Barxeta i, una vegada acabada, la ronda municipal prevista.  
Tercer. Es notifica a les parts interessades que contra aquesta resolució, per no ser un acte definitiu en via administrativa no s'hi pot interposar cap recurs, la qual cosa no és inconvenient perquè puguen utilitzar els mitjans que en defensa del seu dret i interessos estimen pertinents.  
Quart. Aquesta declaració d'impacte ambiental es publicarà en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana d'acord amb el que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental.  
València, 6 de febrer de 2002.. La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaració d'impacte ambiental  
Dades de l'expedient  
Expedient: 447/2001-AIA  
Títol: Pla general d'ordenació urbana  
Promotor: Ajuntament d'Alfara del Patriarca  
Autoritat substantiva: Ajuntament i COPUT  
Localització: Municipi d'Alfara del Patriarca (l'Horta Nord . València)  
Descripció del projecte  
Objecte del projecte  
Adequar l'instrument de planejament municipal tant a les legislacions aparegudes amb posterioritat a l'aprovació de les vigents normes subsidiàries, en data 27 d'octubre de 1987, com a les necessitats reals del municipi davant els canvis urbanístics produïts per la desaparició de les grans indústries de la rajola, per la gran demanda de nou sòl residencial i per les perspectives de creixement del centre dotacional CEU San Pablo en el municipi d'Alfara del Patriarca.  
Descripció de les característiques més rellevants del projecte  
El pla general planteja la incorporació d'un sòl de reserva viària per al corredor comarcal nord que limita l'expansió del nucli urbà.  
Per les necessitats de creixement, i adaptant-se al traçat de la infraestructura mencionada en el paràgraf anterior, el Pla general d'ordenació urbana planteja una bossa de sòl urbanitzable residencial no detallat en l'àrea residual que es genera, coincidint amb una zona denominada de transició afectada per diversos factors antròpics de poc més de 58.000 m².  
Es respecta en gran manera la classificació i qualificació proposada per les normes subsidiàries, reordenant aquells sectors no desenvolupats i els buits urbans generats després de l'abandó de les activitats industrials.  
En adequació a les vigents normatives i legislacions, es consideren quatre nivells de protecció del sòl no urbanitzable, i no existeix el sòl no urbanitzable comú com a categoria dins del terme municipal.  
El Pla general d'ordenació urbana estableix un horitzó poblacional de 5.674 habitants enfront dels 2.660 empadronats l'any 2001.  
Les superfícies dels diversos sòls quedarien com segueix:  
Sòl urbà:  
381.860 m² (dels quals 287.178 m² correspondrien a ús residencial i 94.682 m² amb ús industrial)  
Sòl urbanitzable:  
156.841 m² dedicats íntegrament a ús residencial (dels quals 98.060 m² correspondrien a una ordenació detallada i 58.781 m² no en tindrien)  
Sòl no urbanitzable:  
1.453.369 m² (on la protecció agrícola afecta 1.173.943 m², la viària a 129.881 m², la de riberes i llits a 116.533 m² i la cultural a 33.012 m²)  
Alternatives  
No s'han presentat alternatives de planejament enteses com a tals. No obstant l'anterior, i atesa la xicoteta extensió amb què compta el municipi i els condicionants existents tant per causa del planejament de rang superior (les normes de coordinació de l'Ajuntament de València) com pels diversos elements naturals i infraestructures, s'entén que Alfara del Patriarca presenta un règim urbanístic fortament condicionat que limita en gran manera el ventall d'alternatives possibles.  
Al mateix temps, el mètode utilitzat en l'elaboració de l'estudi d'impacte ambiental, en definir una sèrie d'unitats ambientals i assignant-los una determinada capacitat d'ús, estableix un criteri justificat respecte del qual la figura de planejament introdueix escassos canvis, raó per la qual es pot entendre la proposta presentada com a coherent des d'un punt de vista ambiental.  
Tramitació administrativa  
Informació pública  
En data 2 de novembre de 2001 el Servei Territorial de la Direcció General d'Urbanisme i Ordenació Territorial va remetre projecte tècnic, inclosos l'estudi d'impacte ambiental i l'expedient municipal, relatiu al Pla general d'ordenació urbana del municipi d'Alfara del Patriarca, incoant-se el corresponent expedient d'avaluació d'impacte ambiental.  
L'esmentat estudi d'impacte ambiental es va exposar al públic, juntament amb la resta de la documentació tècnica, segons anuncis publicats en els diaris Levante i Las Provincias, de data 25 i 28 de gener de 2000 respectivament i en el DOGV núm. 3664, de 12 de gener de 2000.  
Durant el període d'informació pública s'hi van presentar 28 al·legacions, segons consta en els certificats emesos pel secretari-interventor de l'Ajuntament d'Alfara del Patriarca, en els quals s'incloïa l'aprovació provisional, l'informe del tràmit d'informació al públic realitzat i un resum de les al·legacions presentades.  
Resum de les al·legacions  
De les 28 al·legacions presentades, únicament 2, les enumerades com 22 i 23, fan referència a criteris ambientals, i resulten ambdues amb el mateix contingut.  
En elles se sol·licita la desclassificació de l'ús industrial per als terrenys situats en el carrer Vicente Lasala i adjacents del municipi basant-se en raons ambientals.  
Desestimades per l'Ajuntament, justificant-se en la labor de l'estudi d'impacte ambiental que recull els criteris adduïts pels al·legants i no interpreta una desviació suficient respecte dels paràmetres exigits per la legislació aplicable, cal partir de la base que Alfara del Patriarca no proposa noves superfícies de sòl urbanitzable industrial, sinó la reutilització d'aquelles àrees que, per motius d'abandó d'aquesta activitat, són susceptibles d'albergar aquests usos per gaudir de les infraestructures necessàries, plantejament que resulta més coherent que el de l'ocupació dels sòls no urbanitzables sempre que les activitats que s'hi hagen de desenvolupar resulten plenament compatibles amb els usos residencials adjacents conforme a les legislacions sectorials aplicables en cada cas.  
Afeccions legals  
Classificats com a assagadors del Barranc del Carraixet i del Camí de Montcada, amb 15 i 8 metres d'amplària legal respectivament, els dos camins ramaders que discorren pel terme municipal es configuren al seu torn com a límit amb els termes de Vinalesa i Foios en primera instància i Montcada en segona.  
L'assagador del Barranc del Carraixet discorre pel llit del barranc que porta el seu nom, que queda com a element protegit segons el planejament proposat. Per la seua banda, l'assagador del Camí de Montcada coincidiria amb el vial perimetral que configura el límit nord del terme municipal, resultant assimilat en tot el traçat d'aquest al sòl urbà.  
Dos són els elements més destacables de la xarxa hidrològica del municipi: el Barranc del Carraixet, de règim estacional, i la xarxa de séquies, entre les quals destaca la de Montcada. Si bé aquestes últimes no poden ser considerades com un element natural, la seua rellevància com a infraestructures de reg obliga a la seua conservació i manteniment.  
Respecte al barranc, que discorre pel límit aquest del terme municipal, el planejament recull una amplària de llit de 75 metres, situant una franja de 5 metres en el seu marge dret que presumiblement coincidirà amb la servitud de pas que estableix la vigent Llei d'aigües. Igualment, s'ha respectat la condició que les edificacions no se situen en els primers 20 metres mesurats des de l'aresta que defineix el llit dissenyant un vial de 10 metres i una zona verda d'amplària equivalent. Per la seua banda, es recorda que tota actuació que afecte els 100 metres mesurats des de l'aresta del llit ha de requerir l'informe de la confederació hidrogràfica competent.  
La séquia de Montcada no es veu afectada per les modificacions urbanístiques que el Pla general d'ordenació urbana introdueix respecte de les consideracions de les normes subsidiàries, si bé el traçat del futur corredor comarcal nord necessàriament haurà de creuar aquesta. Potser no ocórrega el mateix amb la xarxa de reg dels sòls situats al nord d'aquesta, que davant el desenvolupament del sector PPR2 es veurà modificada substancialment.   
El Catàleg de béns i espais protegits recull els jaciments arqueològics i béns immobles que mereixen una atenció especial per la seua rellevància cultural. Continguts tots ells en el sòl urbà, a excepció de la casa de la Sirena, localitzada en l'extrem sud-oest del terme municipal, mereix especial menció el Paretó d'Alfara, ja que podria veure's afectat pel traçat del vial tangent al marge dret del barranc del Carraixet segons es desprén de la interpretació del pla B d'ordenació urbanística a escala 1/1000 del Pla general d'ordenació urbana.  
Consideracions ambientals  
Geològicament, el municipi d'Alfara del Patriarca resulta quasi completament homogeni. Sense alteracions del relleu (la diferència d'alçàries màxima entre dos punts del terme és de 5 metres, aproximadament), i fortament condicionat pel amb d'influència del barranc del Carraixet, dominen els llims arenosos grisos i terrosos del quaternari que es converteixen en materials disgregats com a graves i arenes en l'àmbit del propi barranc.  
En aquest tipus de terrenys, on domina el pla, no tenen lloc fenòmens de lliscaments o despreniments, però sí es caracteritzen per la vulnerabilitat dels aqüífers enfront de substàncies contaminants abocades al terreny. En aqueix sentit, resulta necessari extremar les precaucions en les activitats susceptibles de produir aquestes substàncies com també en l'execució de les xarxes de clavegueram, i prohibir en tot moment els abocaments lliures al terreny i assegurant el funcionament correcte de les estacions depuradores d'aigües residuals. Aquest comportament és pràcticament idèntic en tota la zona coneguda com la Plana de València a causa de la morfologia de plana al·luvial generada pel riu Túria i la xarxa de barrancs associada a aquest.  
Des d'un punt de vista agrari, la principal conseqüència de l'anterior és que la pràctica totalitat del sòl municipal posseeix una capacitat molt elevada, únicament afectada pels problemes químics que de vegades pot presentar el sòl. Això és causat principalment per dos factors: l'alt contingut en carbonat càlcic de les aigües subterrànies, que d'altra banda presenten un elevat nivell freàtic (cal tenir en compte que el sòl dominant és el fluvisòl càlcic), i la falta de matèria orgànica en el terreny que fa necessària l'aportació de nutrients, moltes vegades de la mà d'adobs químics que no fan sinó agreujar el problema de la nitrificació de les aigües, impedint així el seu consum amb garanties suficients per a la salut.  
Pel que fa a l'erosió de la zona s'estima molt baixa, i preocupa únicament la laminar per escorriment de les aigües en cas de precipitacions torrencials o crescudes dels llits.  
Les característiques del municipi, semblants en una gran part del seu entorn territorial, fan que sísmicament l'acceleració no siga elevada (fins i tot un poc més baixa que l'existent en la ciutat de València), la qual cosa no lleva que la vigent legislació respecte d'això s'aplique per a determinades obres.  
Excepte l'entorn del barranc del Carraixet, xicotetes zones localitzades i alguns punts de la xarxa de séquies, i obviant el sòl urbà, es considera que la totalitat de la superfície del terme municipal es troba ocupada per cultius de cítrics, de manera que no hi ha una implantació significativa de la vegetació potencial corresponent a les omedes i xopades que donen pas, quan les condicions ho permeten, als carrascars mediterranis. Partint d'aquesta circumstància, no s'espera una recuperació de l'esmentada vegetació potencial màximament quan els cultius actuals han constituït un paisatge i hàbitat característic que presenta un elevat interés per a la seua conservació tal com reconeix el projecte presentat mitjançant la qualificació del sòl proposada.  
Tot i considerar l'anterior, el caràcter antròpic de les zones així cultivades comporta que les espècies animals existents no presenten un grau d'importància elevat per a la seua conservació, i es correspon amb exemplars de gran distribució adaptats al medi urbà en la majoria dels casos.  
Sense presentar una variació realment significativa quant a la fauna i la vegetació es refereix, sí que és cert que hi ha algunes zones del terme municipal ja comentades en les quals la diversitat d'aquests factors fa aconsellable l'adopció de criteris de protecció, circumstància aquesta que també es recull en la figura de planejament principalment en considerar el sòl no urbanitzable d'especial protecció de riberes i llits.  
Pel que fa a l'explotació dels principals recursos, l'estudi d'impacte ambiental fa referència únicament a la generació de residus i a la depuració de les aigües residuals, generalitzant que l'augment respecte de la situació actual no es preveu significatiu atés que el que s'està afavorint amb el planejament urbanístic és la reubicació del sector industrial en una zona convenientment dotada dels mecanismes d'urbanització.  
Si bé en aquest sentit s'estableix una determinada configuració de la xarxa de sanejament i s'incorpora una ordenança de paràmetres d'abocament, no es justifica adequadament l'existència d'aigua potable en quantitat i qualitat suficient per a proveir una població potencial que passa de prop de 2.700 habitants a quasi 5.700, màximament quan únicament se cita el depòsit situat en el carrer Mestre Serrano amb capacitat per a 350 m³. Si es calcula una dotació mitjana de 250 l/hab i dia, s'estaria parlant que el depòsit necessita una recarrega de prop de quatre vegades al dia, circumstància aquesta que deixa el municipi sense capacitat de previsió En cas d'avaria o tall del subministrament general que proveeix el depòsit.  
Tornant a la depuració de les aigües residuals, la documentació aportada resulta poc clarificadora de la situació actual, ja que se cita que en un primer lloc la depuradora municipal es trobava en una situació d'insuficiència tècnica i que resultava necessària la seua reparació o bé la connexió amb la depuradora mancomunada sítia a Alboraia a través d'una estació de bombament, per a després indicar que, durant el període de vigència de les normes subsidiàries es va reparar aquesta no resultant necessària la connexió amb l'esmentada estació mancomunada. En tot cas, no s'ha avaluat la situació tècnica actual de cap de les dues estacions depuradores d'aigües residuals, i resulta necessari informar sobre la capacitat d'aquella infraestructura que realment haja de suportar les càrregues de la xarxa de sanejament municipal.  
L'esmentada xarxa es reconeix unitària sense evacuació canalitzada de les aigües pluvials, que discorren pel traçat dels carrers. Cabria doncs actuar en aquest sentit i exigir, almenys en el sòl urbanitzable sense desenvolupar, la construcció d'una xarxa separativa que canalitze les aigües pluvials per separat fins al seu abocament a llit públic o a la xarxa de séquies després de l'obtenció prèvia de les autoritzacions pertinents.  
Tampoc s'han especificat les característiques del sistema de recollida de residus sòlids urbans, si hi ha o no recollida selectiva d'aquests i la destinació dels residus inerts, i resulta igualment necessari que l'empresa encarregada de l'esmentada gestió assegure la capacitat d'aquesta, com també la del punt d'abocament, enfront de l'increment de la demanda potencial del servei que comporta el desenvolupament del nou planejament.  
Pel que fa a l'ocupació del sòl, la proposta presentada sembla coherent i racional en pretendre la reubicació d'usos en àrees urbanes on s'ha produït el cessament de determinades activitats, mentre que l'ocupació de sòls fins ara considerats com a no urbanitzables s'ajusta a un creixement natural del nucli urbà aprofitant al mateix temps la bossa de sòl que configura el traçat d'un element molt potent de la xarxa de comunicacions vials el desenvolupament del qual es troba en previsió.  
L'anàlisi climàtica presentada resulta concisa, principalment en allò que s'ha relacionat amb la predominança de vents i les seues possibles conseqüències respecte de la relació ús industrial . ús residencial, factor més important i a tenir en compte en el cas del municipi d'Alfara del Patriarca. Segons sembla, els vents de llevant i ponent tenen una freqüència molt superior a la resta, la qual cosa en principi no suposaria una alteració important per al nucli urbà però sí que podria arribar a ser-ho per al nou sector de sòl no urbanitzable localitzat al nord del traçat del corredor comarcal previst.  
Atenent que nombroses indústries potencialment contaminants de l'atmosfera han cessat la seua activitat industrial, i que no hi ha informació que faça pensar en molèsties generalitzades dins de la població, aquest factor pot ser notablement corregit amb caràcter positiu mitjançant la implantació de mesures normatives previstes en el Pla general d'ordenació urbana.  
Si bé el factor torrencial en l'àmbit de les precipitacions és quelcom comú en la zona, el principal risc associat a aquest, el d'inundació, resulta perillós per la presència del barranc del Carraixet, la traça del qual discorre pel límit est del terme municipal. La totalitat del nucli urbà, com també superfície significativa del sòl no urbanitzable adjacent, es troba afectada per un risc d'inundació de grau 5 segons la documentació consultada, amb freqüències superiors als 500 anys i amb calats superiors als 80 cm. Només el llit del barranc presenta un risc màxim en aquest sentit, circumstància poc rellevant de cara a la seguretat de la població si es té en compte que es configura com un espai protegit en què no es permet el desenvolupament de pràcticament cap activitat.  
Segons sembla, s'està treballant en l'àmbit institucional amb la intenció de regular les possibles crescudes en períodes torrencials de manera que el risc disminuïsca o fins i tot desaparega, la qual cosa no lleva que resulte interessant l'adopció de mesures protectores en aquest sentit.  
Encara que antropitzat, el paisatge del municipi d'Alfara del Patriarca es caracteritza per l'horitzontalitat de les superfícies del sòl agrícola que únicament contrasta amb la verticalitat d'alguns vestigis de l'arquitectura industrial hui en dia en procés d'abandó o substitució per un altre tipus d'activitats. El planejament proposat sembla ben orientat en allò que a la conservació d'aquests elements es refereix, actuant únicament en resposta a les necessitats de sòl previstes per als pròxims anys i proposant un creixement natural del nucli urbà, integrant en ell les esmentades infraestructures fabrils mereixedores de conservació.  
Socioeconòmicament, s'aprecia un moment de recessió poblacional des de mitjans dels anys 90 que conflueix amb l'abandó de gran part de la principal activitat industrial del municipi, que a principis de la dècada passada va deixar de ser el motor de l'economia local deixant pas al sector de serveis i va reduir les seues diferències amb el de la construcció. Potser per això s'ha orientat el planejament a la reconsideració dels espais interiors i la seua adaptació a les condicions actuals, amb una proposta de creixement que si bé augmenta en gran nombre la capacitat d'acollida del municipi resulta adequada pel que fa a extensió i localització.  
Elaborada una proposta mesurada i justificada des d'un punt de vista ambiental, les mesures correctores recollides per l'estudi d'impacte ambiental se centren en el control estètic respecte de les tipologies arquitectòniques tradicionals, en l'adopció d'una normativa que regule els abocaments a la xarxa de clavegueram i a assegurar l'adequada relació entre indústria i residència per motius atmosfèrics i acústics.  
Consideracions jurídiques  
El projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en què resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental, prèvia a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva d'aquell, segons es desprén de l'article 5é de la Llei d'impacte ambiental i concordants del reglament d'aquesta, annex I, apartat 8.G del Decret 162/1990, de 15 d'octubre.  
En l'expedient s'han observat els tràmits prevists en el Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental, en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana, i en les altres disposicions que hi són d'aplicació.  
L'article cinqué del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental per a la declaració d'impacte ambiental dels projectes a què s'hi aplique aquesta llei.  
El Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, aprovat mitjançant Decret 90/1999, de 30 de juliol, del Govern Valencià, atribueix a la Direcció General de Planificació i Gestió del Medi la competència sobre l'avaluació de l'impacte ambiental.  
Declaració d'impacte ambiental  
Primer. S'estima acceptable, a l'efecte ambiental i sense perjudici de l'obtenció prèvia de les autoritzacions sectorials que hi són d'aplicació, el projecte sobre el Pla general d'ordenació urbana del municipi d'Alfara del Patriarca (València), promogut pel mateix Ajuntament, sempre que es desenvolupe d'acord amb allò que estableix la documentació presentada i amb els condicionants establits a continuació.  
Segon. Condicionants per a l'aprovació i desenvolupament del projecte:  
S'haurà de comprovar que el traçat de la ronda est, tangent al llit del barranc del Carraixet pel marge dret d'aquest, no afecta la infraestructura de contenció d'aigües coneguda com el Paretó d'Alfara, de quasi 170 metres de longitud i inclosa com a element protegit del catàleg de béns i espais protegits del mateix Pla general d'ordenació urbana, i proposa la modificació de l'esmentada ronda en cas contrari, tot això havent de considerar el preceptiu informe per part de la Conselleria de Cultura i Educació.  
Atés que el municipi d'Alfara del Patriarca es considera com a zona vulnerable a la contaminació de les aigües per nitrats procedents de fonts agràries segons el Decret 13/2000, de 25 de gener, del Govern Valencià, l'Ajuntament haurà de prendre les mesures que estime oportunes per a la posada en coneixement, distribució i, si és el cas, aplicació de l'Ordre de 29 de març de 2000, de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, per la qual s'aprova el Codi valencià de bones pràctiques agràries.  
S'haurà de justificar l'existència en quantitat i qualitat suficient d'aigua potable per al proveïment de la població potencial prevista en el Pla general (aprox. 5.700 habitants) mitjançant un certificat de l'empresa que proporciona el subministrament al municipi. S'haurà d'avaluar igualment l'adequació del depòsit d'aigua existent de cara a les necessitats de la població, proposant si és el cas la substitució d'aquest per un altre de majors dimensions o bé la construcció d'un complementari a l'actual.  
S'haurà d'aclarir mitjançant certificat municipal la situació respecte de la depuració de les aigües residuals, és a dir, si el municipi compta amb depuradora pròpia o bé bomba fins a la mancomunada d'Alboraia. Una vegada aclarit aquest punt, serà necessari un certificat de l'empresa gestora de l'estació depuradora on s'indique la capacitat d'aquesta per a absorbir l'increment de la demanda potencial prevista o si és el cas, el cronograma d'ampliació o el límit de població que pot absorbir, així com si hi ha paràmetres d'abocament més restrictius dels establits en l'ordenança municipal.  
Respecte a l'esmentada ordenança, s'hauran de variar els paràmetres d'abocament referents al crom hexavalent (passarà de 3 a 0'5 mg/l) i al crom total (passarà de 5 a 2'5 mg/l)  
Almenys en els sòls urbanitzables, s'haurà d'executar una xarxa de sanejament separativa, conduint les aigües pluvials fins a punts d'abocament a llit públic o a la xarxa de séquies, amb l'autorització prèvia de l'organisme competent.  
Es requerirà certificat de l'empresa encarregada del servei de recollida de residus sòlids urbans en el qual figure la capacitat d'aquesta per a fer front a l'increment de la demanda potencial prevista, i indicar al seu torn la destinació d'aquests residus que en qualsevol cas haurà de coincidir amb un lloc degudament autoritzat amb aquest fi.  
De la mateixa manera, s'haurà d'acreditar la gestió que dels residus sòlids inerts es du a terme.  
A banda de continuar amb la tramitació dels projectes encaminats al control de les inundacions, s'establiran mesures normatives que impedisquen l'ús que no es corresponga amb el de magatzem en els soterranis i semisoterranis. En tot cas, els productes que resulten tòxics i que puguen arribar a contaminar les aigües no podran emmagatzemar-se en les esmentades estances i, en planta baixa, requeriran la seua col·locació en prestatgeries amb, almenys, una elevació d'1 metre respecte de la rasant del terreny.  
Tercer. Es notifica a les parts interessades que contra aquesta resolució, per no ser un acte definitiu en via administrativa, no s'hi pot interposar cap recurs, la qual cosa no és inconvenient perquè puguen utilitzar els mitjans que en defensa del seu dret i interessos estimen pertinents.  
Quart. Aquesta declaració d'impacte ambiental es publicarà en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana d'acord amb el que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental.  
València, 28 de febrer de 2001.. La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaració d'impacte ambiental  
Dades de l'expedient  
Expedient: 395/2000-AIA  
Títol: Pla general d'ordenació urbana  
Promotor: Ajuntament de Vall de Ebo  
Autoritat substantiva: Ajuntament i COPUT  
Localització: Terme municipal de Vall de Ebo (Alacant), a la comarca de la Marina Alta  
Descripció del projecte  
Objecte del projecte  
L'adequació del vigent instrument de planejament municipal, el Projecte de delimitació de sòl urbà aprovat per la Comissió Territorial d'Urbanisme d'Alacant el 6 de febrer de 1992, a les diverses legislacions sectorials vigents i que van resultar d'aplicació amb posterioritat a la data d'aprovació d'aquell.  
Descripció de les característiques més rellevants del projecte  
Posar en el mercat una oferta urbanística que assegure l'economia local i el manteniment dels índexs de població actuals, i potenciar per altra banda l'entrada de turistes des dels municipis més costaners que busquen un assentament de caràcter continuat, generalment en règim de propietat.  
Redefinir els límits del sòl urbà en funció del grau de desenvolupament del planejament anterior i de les necessitats previstes per als pròxims anys.  
Respecte als dos punts anteriors, i partint d'una superfície total de sòl urbà de 62.561 m², es proposa la creació d'un sòl urbanitzable de 68.502 m². D'aquest sòl urbanitzable, 10.763 m² correspondrien al sòl residencial ampliació natural del nucli urbà, 17.438 m² es repartirien en usos dotacionals i 40.301 m² conformarien un nou nucli aïllat denominat Pla de la Corona.  
Establir un règim de protecció en aquelles zones del sòl no urbanitzable que gaudeixen de característiques mereixedores d'això, siga pels valors ambientals d'aquestes, siga per trobar-se emparades per alguna legislació de protecció específica, considerant que la totalitat de la superfície del sòl no urbanitzable s'estableix en 3.193'89 ha.  
Adaptar les dotacions i infraestructures necessàries per a fer front a les noves demandes socials.  
Alternatives  
No s'hi ha presentat estudi d'alternatives en allò que a la delimitació dels sòls urbà i urbanitzable es refereix. Pel que fa al sòl no urbanitzable, i en qualsevol cas després de l'ampliació sol·licitada, s'han utilitzat criteris ambientals adequats que, encara que no sempre s'han representat correctament des d'un punt de vista gràfic, sí que han servit per a establir els diversos graus de protecció de forma acceptable.  
Tramitació administrativa  
Informació pública  
En data 18 de setembre de 2000 la Direcció Territorial de Medi Ambient d'Alacant va remetre documentació tècnica, inclòs l'estudi d'impacte ambiental, relativa al Pla general d'ordenació urbana del municipi de Vall de Ebo, i es va incoar el corresponent expedient d'avaluació d'impacte ambiental.  
L'esmentat estudi d'impacte ambiental es va exposar al públic, juntament amb la resta de la documentació tècnica, segons anuncis publicats en el diari Información d'Alacant, de data 11 de febrer de 2000 i en el DOGV núm. 3679, de 2 de febrer de 2000.  
Durant el període d'informació pública s'hi van presentar vint-i-cinc al·legacions, segons consta en els certificats emesos pel secretari de l'Ajuntament de Vall de Ebo, en els quals s'incloïa l'aprovació provisional, l'informe del tràmit d'informació al públic realitzat i un resum de les al·legacions presentades.  
Resum de les al·legacions  
De les vint-i-cinc al·legacions presentades únicament quatre fan referència a aspectes ambientals del projecte del Pla general d'ordenació urbana, i sol·liciten totes elles la inclusió de determinades àrees, espais o construccions dins de les categories d'especial protecció del sòl no urbanitzable. Cal destacar que les quatre estan presentades pel mateix al·legant.  
Així, Francisco Alentado Femenia fa referència en primer lloc al paratge la Muntanyeta, per ser el nucli més important i únic de bosc autòcton mediterrani del municipi, on conviuen flora i fauna d'un valor ambiental incalculable.  
A continuació se sol·licita la inclusió en la categoria de protecció, com també l'habilitació d'una normativa urbanística específica per a la seua conservació i protecció de la partida de les Hortes, indicant que dins de les manifestacions específiques de la forma de vida tradicional cal destacar les zones regades com a element vertebrador de la comunitat llauradora. Actualment els corrents historiogràfics necessiten analitzar l'estructura de reg, les dualitats secà-regadiu, el seu pes econòmic dins de l'economia rural, etc. En l'esmentada vall, un dels punts més característics d'aquesta manifestació es concentra en la partida de les Hortes, on l'origen d'aquesta ha de remuntar-se a l'època musulmana i tot i que presenta moltes modificacions recents, manté uns trets molt significatius d'indubtable validesa històrica. Altres pobles dels voltants estan portant a terme polítiques d'ordenació, estudi i conservació de la xarxa de reg local, com és el cas de la Vall de Laguar, Tàrbena, Planes, etc.  
La mateixa consideració es demana per als nuclis de les antigues alqueries musulmanes de Serra, Solana i Cariola, atés que l'organització territorial històrica de Vall de Ebo està basada en l'existència d'hàbitats disseminats d'alqueries mudèjars i després morisques, i presenta un alt valor històric, etnogràfic i patrimonial del que era la vida quotidiana de la comunitat andalusí a la Vall de Ebo des dels temps de la conquista en el segle VII fins al XVIII.  
Finalment, i davant les manifestacions artístiques prehistòriques existents, se sol·licita la consideració com a béns patrimonials arqueològics i paleontològics de la cova de les Turanes i la cova Fosca.  
Totes aquestes consideracions van ser tingudes en compte i acceptades per l'Ajuntament de Vall de Ebo, si bé no s'ha justificat en la part gràfica i escrita, almenys de manera clara, les modificacions del planejament en aquest sentit.  
Peticions d'informació o documentació complementària  
A la vista de la documentació presentada en primera instància i de l'informe remés per la Direcció Territorial de Medi Ambient d'Alacant, descrit més avall, en data 4 d'octubre de 2000 es va sol·licitar a l'Ajuntament de Vall de Ebo l'ampliació de l'estudi d'impacte ambiental instant a recollir en aquest la totalitat de les actuacions que s'han de realitzar en el terme municipal i no únicament les que afectaven el sòl urbanitzable. Al mateix temps, es va remetre un informe detallat sobre les deficiències detectades pel que fa a documentació i planejament.  
En data 14 de juny de 2001 es va rebre, per part de l'Ajuntament de Vall de Ebo, l'ampliació sol·licitada que venia, en termes generals, a esmenar les deficiències detectades.  
No obstant això, i després de les conversacions mantingudes amb l'equip redactor amb la intenció d'ultimar els aspectes relatius a l'ampliació sol·licitada, en data 12 de novembre de 2001 es va rebre nova documentació sobre el projecte que recollia informació complementària de l'estudi d'impacte ambiental i un text refós de la normativa urbanística del Pla general d'ordenació urbana.  
Informes sectorials  
En data 18 de setembre de 2000, juntament amb la documentació del referit projecte, la Direcció Territorial de Medi Ambient d'Alacant va remetre informe al respecte en els termes següents:  
L'estudi d'impacte ambiental que es remet se centra específicament en la superfície que es reclassifica a sòl urbanitzable (sector Pla Roig), com també en la reconversió de sòl urbà a urbanitzable amb ordenació detallada (ampliació del nucli urbà), no entrant en estudi i caracterització del sòl no urbanitzable, per la qual cosa l'ordenació que es dóna a aquesta categoria de sòl no preveu la protecció d'extenses zones del terme municipal amb un interés per a la conservació de la natura molt alt tal com reflecteix el mapa geocientífic de la província d'Alacant.  
D'altra banda, es classifica com a sòl urbà recreatiu una superfície de 5.800 m² en la zona d'afecció d'un barranc, la qual cosa hauria de tenir l'informe favorable de la Direcció General d'Interior a fi d'evitar possibles riscos per a les persones. Així mateix, el sòl urbà de tolerància industrial presenta una problemàtica semblant.  
Cal fer constar igualment que en l'expedient municipal remés per l'Ajuntament consten els informes de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, de la Conselleria de Cultura i Educació, de l'Oficina del Pla de Carreteres i de la Diputació d'Alacant, on s'hi estableixen condicions i requisits d'obligat compliment per part de la normativa del Pla general d'ordenació urbana.  
Respecte a les referències ambientals d'aquests, cal considerar el següent:  
Informe de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer:  
Pel que fa a les competències d'aquesta Confederació Hidrogràfica s'ha de considerar l'afecció que l'esmentat instrument de planificació puga tenir respecte a llits públics, com també la seua incidència en les aigües continentals (superficials o subterrànies). D'altra banda s'ha de tenir en compte, si és el cas, l'existència d'espais hídrics amb possible interés ecològic i ambiental.  
Referent a qualsevol modificació que es pretenga realitzar en els llits a què afecte, haurà de ser redactada per un tècnic superior competent, degudament firmat i visat el preceptiu projecte de construcció, i s'ha de tenir autorització prèvia d'aquesta Confederació Hidrogràfica per a poder iniciar les obres.  
Així mateix, tota actuació que es vulga executar en el domini públic hidràulic o dins de la zona de policia d'aquest, a banda de respectar la servitud de pas mínima de 5 m, tindrà com a requisit previ i indispensable a la iniciació de les obres, l'obtenció de l'autorització d'aquesta Confederació Hidrogràfica del Xúquer d'acord amb la legislació esmentada al final.  
Igualment s'haurà d'obtenir autorització prèvia per a l'abocament de les aigües tant residuals com pluvials, com també si es preveu realitzar captacions d'aigua superficial o subterrània.  
Davant de la ubicació de zones urbanes prop de llits públics la consideració de les zones inundables s'establirà pels nivells teòrics que aconseguirien les aigües en les avingudes el període estadístic de retorn de les quals siga de cinc-cents anys.  
Pel que fa a altres espais hídrics d'interés ambiental, com ara zones humides, la determinació d'àrees de protecció que puguen condicionar l'ús del sòl i les activitats que s'han de desenvolupar, fora de la zona de policia de l'administració hidràulica, correspon a l'òrgan competent de la Comunitat Autònoma, que en aquest cas és la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana.  
En resum, aquesta actuació, en quant afecte el domini públic hidràulic o la seua zona de policia, haurà d'ajustar-se en totes les seues fases al que disposa la normativa específica vigent i en particular a la Llei d'aigües 19/85, de 2 d'agost, els reglaments d'aquesta i la resta de disposicions que la desenvolupen.  
Informe de la Conselleria de Cultura i Educació:  
Des de l'òptica de la protecció que es dispensa al patrimoni arqueològic i pel que fa a la catalogació dels seus béns es recullen les prescripcions o determinacions oportunes.  
Pel que fa al patrimoni arquitectònic d'interés històric, el document ara analitzat té una descripció dels diversos elements protegits i es procedeix a la classificació d'aquests. Estan inclosos els elements situats en la categoria de bé d'interés cultural, considerant els restants amb la categoria de bé de rellevància local, com s'indica en la pàgina núm. 13. D'altra banda, s'hi afigen diverses normes relacionades amb els elements catalogats, esmenant les observacions tècniques que en un moment anterior es van impartir des dels serveis d'aquesta Direcció General.  
Per la qual cosa, de conformitat amb l'informe dels serveis tècnics s'informa favorablement els efectes patrimonials el Pla general d'ordenació urbana de Vall de Ebo.  
Afeccions legals  
. En relació amb la transposició de la Directiva 92/43/CEE i la xarxa Natura 2000, el municipi de Vall de Ebo s'ha inclòs en la seua totalitat en el lloc d'interés comunitari o LIC denominat Valls de la Marina, que afecta igualment els municipis de Beniarrés, Planes, Vall de Gallinera, Tollos, la Vall d'Alcalà, la Vall de Laguar, Tormos, Sagra, Pego, el Ràfol d'Almúnia, Benimeli, Sanet i Negrals, Beniarbeig, el Verger i Ondara.  
Amb una superfície de 16.061'3 ha, es tracta d'una extensa zona constituïda per un conjunt de valls i serres de gran interés paisatgístic, ambiental i cultural. En elles s'alternen els cultius tradicionals . majoritàriament instal·lats en terrasses o bancals a causa de l'accidentat relleu . amb zones fluvials de gran rellevància i àrees de matoll i pastiu. A més, l'abrupta topografia ha permés la conservació d'una valuosa comunitat de rapaces i de nombroses singularitats botàniques, com les que apareixen en els barrancs i ombries més inaccessibles.  
Entre els hàbitats més destacables que es poden trobar en aquests espais, destaquen per l'extensió d'aquests els pastius anuals de Thero-Brachypodietea (6220), com també els matolls i les timonedes (5330). No obstant això, el màxim interés de la zona resideix en la vegetació de pendents rocosos calcícoles (8210), els prats calcaris càrstics (\*6110), els matolls arborescents amb Juniperus (5210) i els bosquets de Laurus (\*5230). Igualment mereixen destacar-se els hàbitats fluvials presents en els nombrosos barrancs i rambles que solquen la zona, amb una excepcional representació de Nerio-Tamaricetea (92D0), freixenedes termòfiles de Fraxinus angustifolia (91B0), brolladors petrificants (\*7220) i boscs galeria de Salix alba i Populus alba (92A0)  
Respecte a les espècies, ha de destacar-se la varietat de rapaces associades a mitjans rocosos, entre elles Aquila chrysaetos, Bubo bubo, Falco peregrinus o Hieraetus fasciatus. També ha de mencionar-se la presència d'alguns peixos d'interés en la zona, com Leuciscus pyrenaicus, Cobitis paludicola o Barbus guiraonis. A més, diverses espècies vegetals d'interés, com Biscutella montana, Hippocrepis valentina, Scabiosa saxatilis o Teucrium buxifloium subsp. hifacense, presenten bones poblacions en la zona.  
Com a observacions, cal indicar que és una zona d'evident interés per albergar una bona representació de fins a cinc hàbitats prioritaris, alguns d'ells amb més del 15% del total de la regió mediterrània espanyola. El caràcter antropitzat de la zona no ha de representar conflictes d'usos, ja que com s'ha dit el manteniment de l'actual configuració del paisatge ha de considerar-se un criteri bàsic de gestió. Finalment, diversos trams riparis considerats prioritaris en la llista de contrast de WWF/Adena (als rius Gallinera, Margarida, Ebo i diversos barrancs), quedarien també inclosos en la major part d'aquests en la zona proposada.   
La proposta definitiva de classificació i qualificació de sòl del municipi de Vall de Ebo estableix una corona de protecció en tot el seu perímetre justificada en funció de diversos criteris legals i ambientals, llevat d'una excepció puntual situada al nord, aprofitant la configuració d'un únic nucli urbà existent en l'actualitat localitzat en l'àmbit central de la superfície municipal. Aquest nucli es troba rodejat d'un sòl no urbanitzable comú que abasta les diverses àrees de cultiu localitzades generalment en les terrasses més baixes i en els fons de vall, i apareix, en la vessant nord-oest de la serra de la Carrasca i pròxim al nucli urbà, el sòl urbanitzable denominat Pla de la Corona.  
En principi aquesta proposta respectaria l'actual configuració del paisatge, principalment en les zones associades als elements de vegetació i fauna de major rellevància, per la qual cosa no entraria en conflicte directe amb els valors existents que van promoure la seua consideració com a zona LIC. No obstant això, resulta necessari establir una normativa urbanística concreta per a cada categoria de sòl no urbanitzable protegit, circumstància aquesta no resolta satisfactòriament en la documentació presentada.  
. A proposta d'aquesta Conselleria, dins de la superfície del terme municipal de Vall de Ebo es trobaria localitzada la microreserva denominada barranc de l'infern, amb una superfície lleugerament superior a les set hectàrees. En ella apareixen alguns dels hàbitats i espècies recollits com significatius dins de l'àmbit del lloc d'interés comunitari, la qual cosa reforça el valor de la zona.  
La seua localització, de difícil accés, i la figura de protecció que estableix el Pla general d'ordenació urbana es consideren adequats per a assegurar la conservació dels valors en ella detectats, sempre que aquesta última es complemente amb una adequada normativa urbanística.  
. Tant l'estudi d'impacte ambiental presentat en primera instància com el remés després de la sol·licitud d'ampliació reconeixen l'existència, en el municipi de Vall de Ebo, de nombroses i importants cavitats, coincidint així amb la proposta d'inventari de cavitats de la Comunitat Valenciana. El valor d'aquests llocs augmenta si es té en consideració l'existència d'elements prehistòrics patrimonials.  
En aqueix sentit, s'entén que el planejament no incorpora una localització detallada des d'un punt de vista gràfic amb la intenció de salvaguardar el contingut d'aquestes, però amb poques paraules estableix uns criteris de qualificació del sòl que resulten compatibles amb la conservació d'aquests béns, de nou condicionada a la redacció d'una normativa urbanística concreta.  
. Els camins ramaders, béns de domini públic de les comunitats autònomes i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables, segons arreplega l'article 2 de la Llei 3/1995, de 23 de març, de camins ramaders, es van recollir en la documentació inicial a nivell gràfic, sense major puntualització respecte d'això. Amb posterioritat, es va aportar pla de classificació en què es reconeixia l'existència en el municipi de dos camins ramaders, l'assagador del Pla de la Mísera i l'assagador del Figueralet.  
Malgrat l'anterior, el Pla general no recull en cap moment l'amplària legal d'aquests elements, que resulta variable segons correspon amb la nomenclatura assagador, i es desconeix, per tant, si l'escala de traçat en els plans de classificació i qualificació és l'adequada. Igualment, resulta necessari considerar les traces dels camins ramaders en els plans corresponents a la xarxa primària de dotacions públiques.  
. Al municipi de Vall de Ebo, segons les dades consultades per aquesta Conselleria, hi ha tres forests consorciades propietat de l'Ajuntament amb els següents identificadors: AL3014 (Alt de la Carrasca), AL3015 (Mísera) i AL3016 (Pla de Corralet, Pla d'Alcalà i Foia Llarga), amb 776, 440 i 440 ha respectivament. Si bé la vegetació forestal s'ha vist minvada notablement per efecte dels incendis de dècades passades, conserven característiques pròpies de terreny forestal i estan subjectes a la legislació sectorial vigent.  
Si bé en un principi no es van tenir en consideració aquestes circumstàncies per a establir la classificació i qualificació urbanística, la documentació finalment remesa reconeix l'existència d'aquestes forests i els atorga un nivell de protecció en principi compatible amb les característiques dels terrenys. L'esmentada protecció s'estén més enllà, sobre els sòls que posseeixen condicions semblants, és a dir, són susceptibles de pertànyer a una mateixa unitat ambiental.  
No obstant l'anterior, la qualificació proposada per a la forest AL3015, al nord del municipi, sembla no ajustar-se a criteris de delimitació d'unitats ambientals en referir-se als límits de la mateixa forest.  
En tot cas, les qualificacions de sòl proposades hauran de preveure una normativa urbanística adequada i pròpia dins de l'apartat del sòl no urbanitzable d'especial protecció.  
Sobre la connexió d'aquestes àrees amb els municipis confrontants, és destacable que els límits amb la Vall de Laguar, Vall de Gallinera, la Vall d'Alcalà, Tollos i Castell de Castells coincideixen també amb forests d'utilitat pública, la qual cosa permet fer-se una idea sobre la qualitat i les funcions ambientals d'aquestes, com també de l'orientació urbanística que s'ha de seguir en aquest cas.  
. El riu Girona creua el terme municipal de Vall de Ebo en sentit oest.est, girant bruscament cap al sud per a entrar en el municipi de la Vall de Laguar pel conegut barranc de l'Infern, lloc aquest últim d'especial interés per la seua morfologia i presència d'espècies vegetals, entre altres raons. Pocs són els barrancs de certa entitat que aporten aigües d'escorriment des del seu marge esquerre, mentre que al marge dret d'aquest ocorre el contrari. D'altra banda, hi ha algun barranc no massa important en la part nord del terme, mentre que en el seu límit sud, aquesta xarxa guanya en importància en confluir en un punt molt concret, els límits de Vall de Ebo, Tollos i Castell de Castells (zona del barranc de Malafí), nombrosos elements de drenatge.  
Tal com es reconeix en la modificació de l'estudi d'impacte ambiental presentat, la vigent legislació en matèria d'aigües, juntament amb la Llei d'ordenació del territori de la Comunitat Valenciana, estableix un àmbit de protecció sobre aquests elements que condiciona les actuacions urbanístiques en aquest.  
Si bé la normativa urbanística no té un règim específic de protecció sobre els llits i els barrancs, els plans de classificació i qualificació sí que recullen aquests elements. No obstant això, el grafisme utilitzat no permet una visió clara de les àrees que s'han de protegir.  
Al mateix temps, alguns dels sòls urbanitzables proposats coincideixen, o podrien arribar a coincidir, amb les zones d'afecció del domini públic, quedant sotmesos a les consideracions realitzades per la Confederació Hidrogràfica del Xúquer segons consta en el seu informe, i que prevenen, entre altres aspectes legals, els riscs de torrentera en cas de precipitació torrencial.  
Dins dels llocs de major interés del terme municipal es troben els tolls, piscines naturals que es formen en la zona. Sense major referència que aquesta indicació, el planejament no estableix criteris de protecció respecte d'això que n'asseguren la conservació.  
Segons la documentació consultada, al municipi de Vall d'Ebo hi ha quatre jaciments arqueològics catalogats. Tres d'ells, l'Abric dels Torrudanes i les coves Fosca i de Reinós, es corresponen amb cavitats, mentre que el denominat Cocons fa referència a les restes d'un antic poblat datat entre l'edat de Bronze i l'època medieval, sense vestigis superficials.  
Sense procedir a la seua localització real i precisa, probablement per raons de conservació, s'entén que aquests jaciments es troben sota un règim de protecció del sòl que, depenent de la normativa urbanística que es propose, evitarà l'aparició d'usos que puguen posar en perill els esmentats llocs.  
No ocorre el mateix amb les restes de les antigues alqueries musulmanes de Serra, Solana i Cariola i amb la zona coneguda com les Hortes, on hi ha una xarxa de reg amb tradició històrica, amb protecció acceptada per l'Ajuntament després de l'al·legació presentada durant el període d'informació al públic.  
Consideracions ambientals  
Vall de Ebo es troba flanquejat per tres elevacions del cretaci superior de gran importància que configuren un vall interior caracteritzat pel pas del riu Girona o Ebo. És precisament aquest riu el que separa la primera de les esmentades elevacions, la situada més al nord i que comprén la totalitat de la forest d'utilitat pública AL3015 i la meitat nord de AL3016, de les altres dos, localitzades al sud-est i al sud-oest del terme. Entre aquestes dues últimes es configura també una altra vall d'orientació sud-oest . nord-est pel qual discorre el camí que uneix Vall de Ebo amb Castell de Castells.  
A causa de la superfície ocupada per aquests materials cretacis es pot parlar d'una elevada homogeneïtat geològica no sols en l'àmbit municipal sinó en gran part dels municipis confrontants, únicament alterada per la presència de materials disgregats originats per la destrucció dels relleus calcaris de biomicrites i margues grogues que es concentren als peus de les forests i en els cursos fluvials.  
La característica més destacable d'aquestes formacions geològiques és la presència de fenòmens càrstics, origen de les nombroses cavitats i avencs presents en el terme municipal i que transfereix una sèrie de qualitats al terreny.   
Entre les esmentades qualitats es troba la vulnerabilitat dels aqüífers. Les calcàries, afectades per fenòmens de dissolució, contenen nombroses fissures per les quals discorre l'aigua, disminuint així la capacitat de depuració del sòl. En aqueix sentit, cal entendre el municipi de Vall de Ebo també com una àrea molt homogènia amb un risc significatiu de cara a què les aigües subterrànies es puguen veure afectades per activitats en superfície que resulten potencialment contaminants per abocament d'aigües residuals o substàncies perilloses.  
Per la seua banda, els terrenys fissurats i la dissolució de grans volums de material calcari a certa profunditat afavoreixen també l'existència de fenòmens d'afonaments, despreniments o lliscaments. Els punts més significatius respecte d'això es localitzen en la part més oriental del riu Ebo, com també en els seus últims metres (barranc de l'Infern) abans del pas d'aquest al terme de la Vall de Laguar, al sud del municipi i també al nord. Una altra zona afectada és la situada a l'oest del nucli urbà, en les xicotetes elevacions on se situen algunes de les coves més conegudes del lloc.  
Sobre l'anterior, cal considerar que el planejament estableix figures de protecció en la majoria de les àrees afectades per aquests fenòmens d'estabilitat, mentre que de cara a la vulnerabilitat dels aqüífers, donada l'homogeneïtat del terme, les possibles repercussions d'una determinada actuació no dependran de la localització de la mateixa sinó de les condicions d'impermeabilització que s'establisquen.   
. Sota el punt de vista de les capacitats d'ús agrari del terme municipal, Vall de Ebo es pot dividir en tres grans àrees. La primera d'elles es localitzaria en l'extrem nord-oriental, en el límit amb Pego, estenent-se fins als tallats calcaris pròxims al nucli urbà. La segona gran zona es correspondria amb l'entorn del mateix nucli, just en les zones pròpies de vall, amb predomini del pla. Finalment, es trobarien les elevacions muntanyoses de l'oest i sud del terme, inclosos els barrancs existents entre aquestes. Una xicoteta superfície de semblants característiques a la primera zona apareixeria al límit sud del municipi, just en una zona amb penyals calcaris.  
A partir d'aquesta divisió del territori es pot relacionar la capacitat d'ús dels diversos sòls, concloent que en Vall de Ebo no hi ha terreny amb aptituds destacables per a l'aprofitament agrari en comparació amb altres punts de la Comunitat. Si bé les zones de major valor en aqueix sentit es correspondrien amb les de la vall, poden sorgir problemes fisicoquímics per al desenvolupament de l'esmentada activitat.  
Per la seua banda, la zona sud-oest del terme posseeix aptituds inferiors respecte d'això. No obstant això, es troba esguitada de parcel·les dedicades al cultiu que aprofiten una reducció en el pendent, com també estructures de bancals per a contenir el terreny, ja que pendent i erosió són els factors limitants d'aquesta zona.  
Finalment, en el límit amb Pego i en els penyals en general, la capacitat d'ús es redueix de forma dràstica, i s'accentuen els problemes d'erosió i pendent.  
En aqueix sentit, es pot dir que la immensa majoria de la superfície municipal presenta problemes d'erosió tant actual com potencial. L'eliminació de la cobertura vegetal per causa dels incendis forestals afavoreix la desaparició del sòl i l'augment d'aquest fenomen, per la qual cosa resulta prioritari recuperar la vegetació a les forests.  
Respecte al risc sísmic, Vall de Ebo no presenta valors significatius d'acceleració bàsica de càlcul al contrari del que ocorre amb alguns municipis de la província d'Alacant. No obstant això, per trobar-se en zona sísmica s'ha de considerar allò que s'ha establit per la legislació específica.  
Vist l'anterior, la proposta de classificació i qualificació de sòl del Pla general d'ordenació urbana sembla ajustar-se a les característiques del territori, entenent el municipi com una corona d'elevacions muntanyoses amb alt valor ambiental i conseqüentment protegides i una superfície de sòl no urbanitzable comú en el centre, al costat del nucli urbà, aprofitant la major capacitat per al cultiu i les menors pendents.  
. Amb caràcter general, la vegetació actual del municipi es correspon amb l'alternança de cultius tradicionals de secà i de matoll o pastiu, aquest últim dominat per l'associació de coscoll amb llentiscle (Querco cocciferae . Pistacietum lentisci) que a vegades deriva en timonedes i romerars (Helianthemo . Thymetum piperellae). Les activitats agrícoles, amb fortes transformacions del terreny en alguns casos, en conjunció amb els incendis forestals, han minvat en gran nombre els exemplars corresponents a la vegetació potencial de la zona, l'associació Rubio longifoliae . Querco rotundifoliae sigmetum, dominada per la carrasca.  
Si bé la falta de relació entre la vegetació potencial i la realment existent podria comportar la pèrdua de qualitat ambiental al municipi, l'existència d'espècies de singular importància com les recollides dins de la justificació de la consideració com a zona LIC . La vegetació de pendents rocosos calcícoles, els prats calcaris càrstics, els matolls arborescents amb Juniperus, els bosquets de Laurus i els hàbitats fluvials presents en els nombrosos barrancs i rambles que solquen la zona, amb una excepcional representació de Nerio-Tamaricetea, freixenedes termòfiles de Fraxinus angustifòlia, brolladors petrificants i boscs galeria de Salix alba i Populus alba . fan de Vall de Ebo un lloc amb valors ambientals molt elevats.  
A açò no sols cal afegir el valor de les espècies animals presents, també comentades amb anterioritat, sinó la circumstància que el municipi es troba formant part d'un enclavament supramunicipal amb característiques semblants i de superfície considerable, raó per la qual gran part dels elements que configuren el territori actuen com a vies o corredors naturals de comunicació. Aquesta circumstància no ha sigut correctament prevista en l'estudi d'impacte ambiental, que es limita a descriure les espècies vegetals més comunes, i principalment, les afectades per les actuacions urbanístiques del Pla de la Corona. No obstant l'anterior, s'estima que la distribució del sòl proposada no entra en contradicció amb els valors detectats en l'àmbit municipal i fins i tot fora d'ell.  
La configuració municipal descrita en les línies anteriors posa de manifest les característiques forestals d'una gran part de la superfície municipal. Com a risc intrínsec d'aquestes àrees, i independentment del seu origen, es troba el dels incendis, prou freqüents i amb conseqüències molt importants de cara a fenòmens com l'erosió i fins i tot el clima de la zona. Recentment es va produir un incendi en la zona al nord-est del nucli urbà, coneguda com Tossal Gran, però el Pla general d'ordenació urbana no proposa la reclassificació de cap sòl urbanitzable afectat pels incendis a l'empara de la Llei 3/1993, de 9 de desembre, forestal de la Comunitat Valenciana segons la informació consultada.  
. La documentació presentada no aporta informació prou detallada sobre els requeriments del municipi en matèria de proveïment d'aigua potable, depuració d'aigües residuals i gestió de residus.  
En aquestx sentit, resultarà necessari demostrar l'existència tant del recurs hídric en quantitat i qualitat suficient per a proveir d'aigua potable la totalitat de la població potencial prevista pel Pla general com de les infraestructures d'emmagatzematge i distribució.  
De la mateixa manera, la correcta gestió de les aigües residuals requereix una estació depuradora d'aquestes amb un sistema de col·lectors i arquetes de registre.  
Finalment, la gestió de residus haurà d'assegurar-se'n la recollida conforme a allò que s'ha establit pel Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana, amb instal·lació de sistemes de recollida selectiva i el trasllat fins a un abocador autoritzat, inclosos els residus inerts procedents de les labors de desenrunament.  
Tots els serveis anteriorment mencionats s'entendran estesos a la totalitat del sòl urbanitzable, inclòs el denominat Pla de la Corona.  
En el que a l'ocupació del sòl es refereix, la proposta del Pla general d'ordenació urbana no presenta un plantejament massiu. Apostant pel creixement natural del nucli urbà i de manera controlada, únicament el sòl urbanitzable de baixa densitat denominat Pla de la Corona planteja un creixement aïllat, encara que pròxim a aquest nucli. La resta del terme manté la seua vocació de sòl no urbanitzable, afavorint així la conservació dels valors ambientals del municipi.  
Atenent als aspectes climàtics, a partir de la informació presentada no es pot establir una relació clara entre les precipitacions i l'existència de recursos hídrics en la zona, si bé s'han documentat tres brolladors, amb 2, 1'5 i 2 l/s respectivament. Tampoc s'ha estudiat la problemàtica de la localització del sòl de tolerància industrial en relació amb els vents dominants de la zona, per les possibles afeccions sobre els usos residencials. No obstant l'anterior, i atenent a les condicions d'ús establides per a aquest (entre altres, xicoteta indústria, tallers, magatzems de manipulació de productes hortofructícoles, etc.) les activitats que s'han d'instal·lar no haurien de presentar problemes en aqueix sentit.  
Malgrat el caràcter torrencial de les precipitacions, propi de la Comunitat Valenciana en general, i particularment a l'àrea de Pego, municipi confrontant a Vall de Ebo, no es registren problemes d'inundabilitat al terme municipal si s'atén a la documentació facilitada per la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports a través de la sèrie de cartografia temàtica d'aquesta. No obstant això, la localització d'una de les dues àrees de sòl dotacional, la situada més al sud, es realitza en la confluència de dos barrancs sense procedir a estudiar la viabilitat d'aquesta respecte dels possibles riscs en cas de precipitacions.  
Les consideracions i plantejaments del Pla general d'ordenació urbana responen en gran manera a la necessitat impulsar econòmicament a Vall de Ebo dins de la comarca potenciant l'atractiu turístic en relació amb els municipis de la costa. Si bé s'entén que hi ha altres alternatives respecte d'això no previstes, s'ha triat com a focus d'atracció la creació d'un sòl urbanitzable en el denominat Pla de la Corona.  
Les mesures correctores proposades, encara que adequades des d'un punt de vista ambiental, es consideren de general aplicació i no passen a detallar la seua aplicació respecte del Pla general d'ordenació urbana proposat. No obstant això, hauran de prendre's com a referència a l'hora de desenvolupar l'instrument de planejament.  
Consideracions jurídiques  
El projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en què resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental prèvia a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva d'aquell, segons es desprén de l'article 5é de la Llei d'impacte ambiental i concordants del reglament d'aquesta, annex I, apartat 8.G del Decret 162/1990, de 15 d'octubre.  
. En l'expedient s'han observat els tràmits previstos en el Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'impacte ambiental, en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana i en les altres disposicions que hi són d'aplicació.  
. L'article cinqué del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental per a la declaració d'impacte ambiental dels projectes a què s'hi aplique aquesta llei.  
El Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, aprovat mitjançant Decret 90/1999, de 30 de juliol, del Govern Valencià, atribueix a la Direcció General de Planificació i Gestió del Medi la competència sobre l'avaluació de l'impacte ambiental.  
Declaració d'impacte ambiental  
Primer. S'estima acceptable, a l'efecte ambiental i sense perjudici de l'obtenció prèvia de les autoritzacions sectorials que hi són d'aplicació, el projecte sobre el Pla general d'ordenació urbana del municipi de Vall de Ebo (Alacant), promogut per l'Ajuntament, sempre que es desenvolupe d'acord amb el que estableix la documentació presentada i amb els condicionants establits a continuació.  
Segon. Condicionants per a l'aprovació i desenvolupament del projecte:  
. Atés l'acord de l'Ajuntament de Vall de Ebo de data 8 de juny de 2000 sobre el tractament d'alguns espais del terme municipal mereixedors de protecció i conservació, resultarà necessari incorporar tant en la documentació gràfica com en la normativa escrita aquestes circumstàncies.  
En aqueix sentit, s'hauran de prohibir les actuacions urbanístiques que no es corresponguen amb labors de manteniment i restauració en l'entorn de les alqueries musulmanes de Serra, Solana i Cariola (recollint la seua localització en el pla de classificació i qualificació del sòl), que en qualsevol cas requeriran informe de l'òrgan competent en la matèria, proposant l'elaboració d'un Pla Especial de conservació municipal que incorpore tots aquells elements significatius del municipi susceptibles de ser gestionats per aquesta figura de planejament i que fomente la comunicació entre aquests.  
Sobre la localització de les coves de les Turanes i Fosca, com també sobre la protecció de l'àrea coneguda com la Muntanyeta i de les infraestructures de reg de les Hortes, aquestes últimes incloses en el sòl de protecció etnològica, s'entén que el planejament estableix un criteri de protecció encertat almenys des d'un punt de vista gràfic, faltant la redacció d'una normativa urbanística específica de la qual es parlarà en els següents punts.  
Davant de la falta d'una normativa urbanística que establisca el règim d'usos dels diversos sòls no urbanitzables protegits proposats, resultarà necessària la seua redacció amb l'objecte d'assegurar el manteniment, si no la millora, de la qualitat d'aquests espais des d'un punt de vista ambiental.  
Atenent al contingut de l'article 9 de la Llei 4/1992, de 5 de juny, sobre el sòl no urbanitzable, s'entendrà acceptable tota aquella normativa urbanística de protecció que, amb caràcter general, establisca els criteris següents:  
. Permetre el manteniment dels usos actuals que diferisquen dels permesos sempre que no resulten contraris al caràcter de protecció del sòl, i en aquest cas s'entendran fora d'ordenació.  
. Prohibir els usos prevists per al sòl no urbanitzable comú en la Llei 4/1992, de 5 de juny, del sòl no urbanitzable, que no es troben especificats en la llista d'usos principals i compatibles.  
. Els distints usos que es pretenguen desenvolupar asseguraran el correcte proveïment d'aigua, l'adequada depuració de les aigües residuals mitjançant processos d'oxidació total i la recollida dels residus generats per l'activitat, sempre que aquells requerisquen algun d'aquests aspectes per al seu funcionament.  
. Respectar quantes restes arqueològiques o arquitectònics romanguen al municipi.  
. Utilitzar senyalitzacions realitzades amb materials acords amb l'entorn, i evitar els elements brillants o reflectors.   
. Del sòl no urbanitzable d'especial protecció etnològica (corresponent amb el cultiu de regadiu en la zona de les Hortes), quan establisca:  
. Permetre habitatge unifamiliar aïllat únicament si es demostra la condició de primer habitatge lligat a l'activitat agrària com a base de l'econòmica familiar. Les condicions urbanístiques d'aquests habitatges haurien de ser les mateixes que les del sòl no urbanitzable comú, amb parcel·la mínima edificable de 10.000 m².  
. Permetre igualment magatzems i instal·lacions lligades a les explotacions agrícoles, amb idèntica superfície de parcel·la mínima.  
. Que les construccions que s'han de realitzar, com també els moviments de terra, respecten i conserven el traçat de les infraestructures de reg existents, i impedir-ne l'aïllament.  
. Del sòl no urbanitzable de protecció forestal, quan establisca:  
. Que en aquelles parcel·les dedicades al cultiu, i el pendent de les quals permeta l'edificació sense moviments de terra significatius més enllà dels quals requerisca una fonamentació ordinària, es puguen autoritzar usos relacionats amb el turisme rural i el gaudi dels valors ambientals del municipi (habitatges rurals o albergs, granges-escola, aules de la natura i magatzems agrícoles)  
. Que els accessos a les parcel·les on es pretenguen realitzar aquests usos hagen de ser preexistents.  
. Permetre la instal·lació d'equips relacionats amb les comunicacions i amb el transport d'energia o semblants, prèvia avaluació de l'impacte ambiental.  
. Que resulten prioritàries les tasques i labors encaminades a la repoblació amb espècies forestals de caràcter autòcton.  
. Del sòl no urbanitzable de protecció natural i paisatgística, quan establisca:  
. Que els únics usos permesos siguen els relacionats amb les tasques de conservació i millora de les condicions naturals actuals, com ara la neteja i desbrossament del terreny, la contenció d'aquest per a evitar l'erosió, la plantació d'espècies forestals autòctones, els refugis de vigilància, etc.  
. Sobre la localització dels sòls urbanitzables d'ús dotacional i de tolerància industrial, independentment de les consideracions recollides en l'informe emés per la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, s'haurà de realitzar consulta prèvia al desenvolupament d'aquests a la Direcció General d'Interior a fi d'evitar possibles riscs per a les persones, atesa la localització d'aquests en l'àrea d'afecció d'un barranc.  
Davant de la falta de concreció sobre l'amplària legal dels dos camins ramaders que es troben classificats en el terme municipal resultarà necessari incorporar aquesta dada tant al document normatiu com als plans de classificació i qualificació del sòl i de xarxa primària de dotacions públiques.  
De la mateixa manera, l'àmbit de protecció dels principals llits i barrancs no queda adequadament recollit en la documentació gràfica. Així, s'haurà de considerar, a escala, l'àmbit dels 20 primers metres, mesurats respecte de l'aresta del llit, respecte dels quals no es permet cap tipus de construcció, indicant al seu torn que en l'àmbit dels 100 metres resulta necessari sol·licitar autorització a la Confederació Hidrogràfica del Xúquer.  
Sobre la importància dels paratges coneguts com els Tolls, i davant els riscs associats a la contaminació de les aigües, es recolliran gràficament i s'establirà un àmbit de protecció d'aquests consistent en un radi d'almenys 25 metres. Aquesta protecció s'haurà de fer extensiva als pous o captacions d'aigua subterrània, i incrementar-la fins a un total de 50 metres de radi, de manera que en la superfície afectada es prohibisca la instal·lació o desenvolupament de tota activitat susceptible de resultar contaminant de les aigües superficials o subterrànies, així com l'emmagatzematge de substàncies perilloses.  
De cara al desenvolupament urbanístic previst en el Pla general d'ordenació urbana, a l'hora d'executar els programes haurà de ser necessari aportar un certificat de l'empresa subministradora de l'aigua potable on s'assegure l'existència del recurs en quantitat i qualitat suficient per al sostre poblacional previst.  
. Igualment, i davant el desconeixement de l'estat actual del municipi en matèria de depuració d'aigües residuals, resultarà indispensable certificar el correcte estat i capacitat de la depuradora d'aigües residuals de cara a l'increment de la demanda prevista per part de l'entitat gestora de la infraestructura o, si és el cas, procedir a la construcció d'una nova.  
. En relació amb l'anterior, s'haurà de redactar una ordenança d'abocaments municipal en què s'establisquen els paràmetres màxims d'abocament en relació amb les característiques tècniques de l'estació depuradora d'aigües residuals. La concessió de llicències per als nous usos necessàriament haurà d'estar lligada a l'entrada en funcionament de la infraestructura.  
. Sobre el sector del Pla de la Corona s'exigirà que el desenvolupament d'aquest es realitze al mateix temps que la construcció del col·lector d'aigües residuals que connectarà amb l'estació depuradora municipal. Aquesta xarxa de sanejament, igual que la resta de sòls urbanitzable, haurà de ser de caràcter separatiu amb l'objecte de no incrementar el volum d'aigua que s'ha de depurar.  
. En el sòl de tolerància industrial s'exigirà, a més de la xarxa separativa, la construcció d'arquetes de registre en els punts d'abocament a la xarxa municipal. Aquelles empreses susceptibles de produir greixos o olis durant la seua activitat hauran d'incorporar també arquetes separadores de greixos i olis.  
. En compliment del Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana, s'establirà la recollida selectiva de residus. Els residus sòlids urbans hauran de ser traslladats a un abocador autoritzat, i haurà, l'empresa concessionària del servei, de certificar la capacitat d'aquest per a fer front a la demanda dels nous sòls urbanitzables.  
. Respecte als residus inerts, hauran de ser igualment traslladats a un abocador autoritzat.  
Tercer. Es notifica a les parts interessades que contra aquesta resolució, per no ser un acte definitiu en via administrativa no s'hi pot interposar cap recurs, la qual cosa no és inconvenient perquè puguen utilitzar-se els mitjans que en defensa del seu dret i interessos estimen pertinents.  
Quart. Aquesta declaració d'impacte ambiental es publicarà en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana d'acord amb allò que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'impacte ambiental.  
València, 28 de febrer de 2001.. La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Paloma Gómez Ossorio.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 5226, del 24-03-2006 (2006/3171)

Resolución de 8 de marzo de 2006 de la directora general de Gestión del Medio Natural de la Conselleria de Territorio y Vivienda, por la que se ordena la parte dispositiva de las declaraciones de impacto ambiental.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   5226

Fecha DOGV
:   24-03-2006

Sección del DOGV
:   V. OTROS ANUNCIOS - E) MEDIO AMBIENTE

Número del documento
:   2006/3171

CVE


Fecha del documento
:   08-03-2006

Organismo emisor
:   Conselleria de Territorio y Vivienda

Tipo de documento
:   Resolución

Descriptores 

:   * [Beneixama](javascript:void(0))
    * [Cañada](javascript:void(0))
    * [Náquera](javascript:void(0))
    * [Villena](javascript:void(0))
    * [Manuel](javascript:void(0))
    * [Montanejos](javascript:void(0))
    * [Alfara del Patriarca](javascript:void(0))
    * [Campo de Mirra](javascript:void(0))
    * [Banyeres de Mariola](javascript:void(0))
    * [Biar](javascript:void(0))
    * [Vall d'Alba](javascript:void(0))
    * [impacto ambiental](javascript:void(0))

Resolución de 8 de marzo de 2006 de la directora general de Gestión del Medio Natural de la Conselleria de Territorio y Vivienda, por la que se ordena la parte dispositiva de las declaraciones de impacto ambiental. [2006/X3171]  
Los artículos 4.3 y 22 del Real Decreto Legislativo 1.302/1986, de 28 de junio, de Evaluación de Impacto Ambiental y del Real Decreto 1.131/1988, de 30 de septiembre, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución del anterior decreto, respectivamente, establecen la obligatoriedad de hacer públicas las Declaraciones de Impacto Ambiental.  
Siguiendo dicha línea, los artículos 5.3 y 28 de la Ley 2/1989, de 3 marzo, de la Generalitat Valenciana de Impacto Ambiental, y de su Reglamento, aprobado por Decreto 162/1990, respectivamente, establecen la obligatoriedad de hacer públicas las declaraciones de impacto ambiental, y en particular, de publicar dicha declaración en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
En su virtud, he resuelto:  
Artículo único  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana las declaraciones de impacto ambiental correspondiente a los expedientes 746/99-AIA Montanejos, 374/01-AIA Náquera, 389/00-AIA Banyeres de Mariola, Beneixama, Biar, Campo de Mirra, Cañada, Villena, 099/01-AIA Manuel, 447/01-AIA Alfara del Patriarca y 395/00-AIA Vall d'Alba, que según el Reglamento aprobado por Decreto 162/1990 establece la obligatoriedad de su publicación  
Valencia, 8 de marzo de 2006.. La directora general de Gestión del Medio Natural: Concepción Maroto Álvarez.  
Declaración de impacto ambiental  
Expediente: 746/99-AIA.  
Título: Modificación nº4 de las Normas Subsidiarias del Planeamiento Urbanístico de Montanejos.  
Promotor: Ayuntamiento de Montanejos.  
Autoridad sustantiva: Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes.  
Localización: Al suroeste del núcleo urbano de Montanejos, junto al margen izquierdo de la carretera CV 195 procedente de Montán.  
Descripción del Proyecto  
1. Objeto del Proyecto  
El objeto del proyecto es la reclasificación de una superficie de 160 m2 de Suelo No Urbanizable Común, según las Normas Subsidiarias de Planeamiento vigentes, en Suelo Urbano.  
2. Descripción de las características más relevantes de las construcciones y/o de la actividad del proyecto  
Con la reclasificación de esta parcela colindante al colegio público Alto Mijares existente, se pretende construir sobre la misma, unas aulas que permitan adaptarse a los requerimientos de la LOGSE.  
Los servicios de agua potable, saneamiento, instalación eléctrica y recogida de residuos podrán ser satisfechos sin problemas aparentes una vez se integren las nuevas instalaciones en el recinto del colegio público.  
Tramitación Administrativa  
1. Información Pública  
En fecha 23 de noviembre de 1999 tuvo entrada en la Conselleria de Medio Ambiente escrito de solicitud de Declaración de Impacto Ambiental, memoria justificativa de la modificación puntual nº4 y estudio de impacto ambiental, remitido por la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes.  
En fecha 13 de enero de 2000, se remitió un escrito al Ayuntamiento solicitándole una ampliación del Estudio de Impacto Ambiental que cumpliese el contenido mínimo establecido por la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de la Generalitat Valenciana, de Impacto Ambiental. Asimismo, se solicitó se analizaran y establecieran medidas correctoras frente a posibles deslizamientos del terreno adyacente, en base al contenido del Mapa Geocientífico de la provincia de Castellón y al informe de la Dirección General de Interior de la Conselleria de Administración Pública que obtuvo esta Conselleria acerca del Proyecto de Normas Subsidiarias de Planeamiento Municipal de Montanejos, que obtuvo declaración de impacto ambiental en junio de 1994. Se solicitó que dicha ampliación del Estudio de Impacto Ambiental se sometiese a información pública debiéndose remitir a esta Conselleria certificado del resultado de la misma y copia de las alegaciones que hubiere en su caso.  
En fecha 1 de marzo de 2000, tuvo entrada en la Conselleria de Medio Ambiente un informe del técnico municipal, no dándose cumplimiento a la solicitud anteriormente realizada por esta Conselleria, consecuencia de lo cual, se reiteró en fecha 3 de abril de 2000 la ampliación del Estudio de Impacto Ambiental y la documentación administrativa solicitada al Ayuntamiento.  
En fecha 13 de julio de 2000, la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes remite un nuevo Estudio de Impacto Ambiental y copia del expediente relativo a su tramitación administrativa.  
El Estudio de Impacto Ambiental se sometió al correspondiente trámite de información al público mediante anuncio publicado en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana nº 3.762, de fecha 1 de junio de 2000, Boletín Oficial de la Provincia nº 55, de fecha 4 de mayo de 2000 y periódico Mediterráneo, no habiéndose presentado ninguna alegación al respecto, según consta en el certificado emitido por el Secretario Accidental del Ayuntamiento de Montanejos.  
2. Peticiones de informes sectoriales y documentación complementaria  
Revisado el Estudio de Impacto Ambiental presentado en esta Conselleria se concluyó a la vista de su contenido y análisis que seguía careciendo de un estudio serio de posibles riesgos, ya apuntados en solicitudes anteriores. Por todo ello, en fecha 4 de agosto de 2000, se solicitó una ampliación del Estudio de Impacto Ambiental, en el cual se incluyese un estudio geológico y geotécnico, con descripción de la litología de los materiales que constituyen el área de afección y su entorno inmediato, características geotécnicas de los mismos, riesgos potenciales de deslizamientos, estudio de estabilidad de taludes, etc. Asimismo, se solicitó copia del estudio geotécnico para la cimentación del edificio de aulas que se pretende construir en la zona de actuación, y la justificación de medidas correctoras que se consideraran necesarias para el correcto funcionamiento de las instalaciones, eliminando los riesgos potenciales que existen en la zona de actuación y en su entorno inmediato.  
En fecha 20 de marzo de 2001, se le requirió al Ayuntamiento la presentación de la ampliación solicitada el 4 de agosto, informándole que el plazo máximo para su presentación sería de tres meses y que transcurrido este período sin recibir la documentación se procedería al cierre del expediente.  
En fecha 3 de abril de 2001, el Ayuntamiento remitió un Estudio Geológico ampliando parcialmente la información solicitada.  
Consideraciones ambientales  
1. Elementos ambientales que pueden verse afectados por el proyecto de actividad.  
Revisada la documentación tramitada y consultada la información disponible en el Servicio de Evaluación del Impacto Ambiental, se considera que existen riesgos geológicos potenciales en el área inmediatamente colindante con el suelo que pretende reclasificarse.  
La ampliación propuesta se sitúa al pie de un talud natural constituido por arcillas y yesos del Keuper, modeladas por la acción erosiva de las aguas de escorrentía, y con escasa vegetación que en ningún caso es capaz de reducir el avance de la erosión. Asimismo, junto a dicho talud discurre un pequeño barranco que podría incrementar los posibles deslizamientos del talud en épocas lluviosas.  
En la población Montanejos existe riesgo de deslizamientos en terrenos de arcillas y yesos triásicos, fácilmente erosionables y con pérdida de cubierta vegetal, como es el caso que nos ocupa, recomendándose la elaboración de un plan de estabilización y construcción de cimentaciones propias de este tipo de terrenos, según un informe emitido por la Dirección General de Interior de la Conselleria de Administración Pública.  
2. Identificación y valoración de los impactos.  
El Estudio de Impacto Ambiental y su ampliación considera que la reclasificación que pretende efectuarse no producirá impacto ambiental alguno.  
No obstante, a la vista de los riesgos que esta Conselleria considera pueden existir, sin que hayan sido evaluados, y en consecuencia valorados los mismos, se solicitó una ampliación del Estudio de Impacto Ambiental. En consecuencia se adjuntó un Estudio Geológico muy descriptivo y de cuyo contenido concluye el mismo diciendo que .no se considera que el proyecto constructivo previsto entrañe ningún riesgo añadido a la edificación ya existente..  
3. Consideraciones sobre la propuesta de medidas correctoras y del programa de vigilancia ambiental.  
Entre las medidas correctoras propuestas en el Estudio de Impacto Ambiental cabe destacar la propuesta de abancalar el barranco colindante reduciendo la velocidad del agua y en consecuencia los procesos erosivos, y la prolongación del muro de hormigón existente en el colegio que permita contener las tierras en caso de producirse un deslizamiento.  
En el Estudio Geológico presentado posteriormente no se proponen medidas correctoras de ninguna índole al considerarse que existe riesgo alguno.  
El Estudio de Impacto Ambiental no contiene programa de vigilancia ambiental, siendo necesaria la incorporación del mismo, conforme a los contenidos del Estudio que establece el Decreto 162/90, del 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana por el que se aprueba el Reglamento de Impacto Ambiental; en la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de la Generalitat Valenciana.  
Consideraciones jurídicas  
1. El proyecto examinado constituye uno de los supuestos fácticos en los que resulta preceptiva la formulación de una Declaración de Impacto Ambiental, previa a la resolución administrativa que se adopte para la aprobación definitiva de aquél, según se desprende del art. 5º de la Ley de Impacto Ambiental y concordantes de su Reglamento (Anexo I, apartado 8.g del Decreto 162/90).  
2. En el expediente se han observado los trámites previstos en el Decreto 162/90, del 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana por el que se aprueba el Reglamento de Impacto Ambiental; en la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de la Generalitat Valenciana y en las demás disposiciones que le son de aplicación.  
3. El artículo quinto del Decreto 162/90, del 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 2/89, de Impacto Ambiental, atribuye la competencia al Organo Ambiental, para la Declaración de Impacto Ambiental de los proyectos a los que se aplique esta Ley.  
4. El Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Medio Ambiente, aprobado mediante Decreto 90/1999, de 30 de julio, del Gobierno Valenciano, atribuye a la Dirección General de Planificación y Gestión del Medio la competencia sobre la evaluación del impacto ambiental.  
Declaración de Impacto Ambiental  
Primero. Estimar aceptable, a los solos efectos medioambientales y sin perjuicio de la previa obtención de las autorizaciones sectoriales que le sean de aplicación, la Modificación nº4 de las Normas Subsidiarias del Planeamiento Urbanístico que afecta al término municipal de Montanejos.(Castellón), promovido por el propio Ayuntamiento, siempre que el mismo se desarrolle de acuerdo con las previsiones del Estudio de Impacto Ambiental llevándose a cabo las medidas correctoras contenidas en éste, todo ello siempre y cuando no entren en contradicción con los condicionantes de obligado cumplimiento establecidos en el apartado segundo de la presente resolución.  
Segundo. Como condicionantes adicionales a cumplir para la realización de las obras y el funcionamiento de la actividad, se establecen los siguientes:  
1. De forma preventiva, se realizará un seguimiento del estado y evolución del talud de arcillas situado junto al área que se reclasifica, debiéndose elaborar un informe semestral el cual se enviará a esta Dirección General, indicándose cualquier anomalía detectada sobre el mismo, así como, las medidas correctoras efectuadas y su funcionamiento.  
Tras la culminación de las obras que se ejecuten se realizará un informe sobre el estado final y las medidas correctoras que se hubiesen aplicado.  
2. Se garantizará la adecuada gestión de los distintos tipos de residuos en todo el ámbito de la actuación, evitando los acopios definitivos y temporales en el área colindante por donde transcurre un pequeño barranco.  
3. Se elaborará un Programa de Vigilancia Ambiental, el cual deberá ser entregado en esta Dirección General con anterioridad a la aprobación definitiva de la actuación.  
4. Serán de aplicación todas y cada una de las medidas correctoras propuestas en el Estudio de Impacto Ambiental, que no entren en contradicción con las propuestas en los epígrafes anteriores de la presente Declaración.  
Tercero. Notificar a las personas interesadas que contra la presente resolución, por no ser un acto definitivo en vía administrativa, no cabe recurso alguno; lo cual no es inconveniente para que puedan utilizarse los medios que en defensa de su derecho estimen pertinentes.  
Cuarto. Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana la presente Declaración de Impacto Ambiental, de acuerdo a lo dispuesto en el artículo 28 del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento de ejecución de la ley 2/1989, de 3 de marzo, de Impacto Ambiental.  
Valencia, 28 de febrero de 2002.. .La directora general de Planificación y Gestión del Medio: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaración de impacto ambiental  
Datos del expediente  
Expediente: 374/2001-AIA  
Título: Homologación y Plan Parcial modificativos de los sectores 1 y 3. Industriales. Lloma llarga y La Torreta .  
Promotor: Ayuntamiento de Náquera  
Autoridad sustantiva: COPUT  
Localización: El sector 1 se sitúa lindando en el oeste con el límite del término municipal de Náquera y Bétera y con el suelo urbano Industrial (núcleo industrial 34); al este la carretera de Moncada a Náquera (VVPP-6024) y suelo urbano industrial (núcleo industrial 34); norte, Cordel de Aragón o antigua carretera de Llíria; y sur, suelo urbano industrial (núcleo industrial 34), teniendo el ámbito forma irregular. El sector 3 se ubica lindando en el este con la carretera de Massamagrell a Náquera (VVPP-6021), al norte con el Cordel de Aragón o antigua carretera de Llíria, al oeste con el barranco de Moliner y al sur con el mismo barranco y el límite del término municipal de Náquera   
Descripción del proyecto  
Objeto del proyecto  
La Homologación y Plan Parcial modificativos, sectores 1 y 3, de las Normas Subsidiarias de planeamiento de Náquera, aprobadas definitivamente con fecha 25 de junio de 1985. El suelo que ocupa el sector 1 está clasificado en parte como suelo urbanizable industrial y en parte como suelo no urbanizable de protección agrícola. El suelo que ocupa el sector 3 está clasificado en su totalidad como suelo no urbanizable de protección agrícola.  
Descripción de las características más relevantes del proyecto  
El proyecto técnico apunta la carencia de un modelo territorial justificado de localización de suelo industrial, según las determinaciones de las Normas Subsidiarias. En este sentido, la administración municipal tiene el propósito de consolidar la zona donde se propone la actuación como de uso industrial. En el sector 1, se ubican dos elementos con carácter estructural que limitan la zona, éstos son la carretera VVPP 6024 de Moncada a Náquera y la vía pecuaria llamada Cordel de Aragón, en parte afectada por la ordenación. El sector 3 queda limitado por dos elementos de carácter estructural, éstos son, la carretera VVPP 6021 de Massamagrell a Náquera y la Vía Pecuaria denominada Cordel de Aragón.  
El sector 1 se organiza con un vial perimetral y dando continuidad a los viales que limitan la ordenación propuesta con el polígono existente. El sector 3 también se desarrolla según un vial perimetral, proyectando viales transversales que atraviesan todo el sector y crean una estructura mallada. Cabe destacar que el vial perimetral en este sector finaliza en el límite del mismo en su encuentro con el barranco del Moliner, conectando con un vial del sector 2 y cruzando dicho barranco.   
La superficie del sector 1 es: 165.671 m².  
La superficie del sector 3 es: 269.167 m².  
Cabe destacar que el Estudio de Impacto Ambiental señala como sector 1, tanto los terrenos ubicados al sur del Cordel de Aragón, que es la zona que ocupa el sector 1 indicado, como los terrenos situados al norte de la vía pecuaria, una zona industrial y adyacentes.  
La relación de usos permitidos es:  
Uso dominante: Industrial   
Usos compatibles: Terciarios (Comercial excepto grandes superficies, hotelero, oficinas, estaciones de servicio, recreativo, aparcamientos y similares), almacén y residencial (únicamente una vivienda para el personal de vigilancia de la industria)   
El sector 1 presenta un terreno predominantemente llano, con pendientes hasta el 8%, destinado principalmente al cultivo de cítricos. Dos zonas, ubicadas al oeste y al sur, se destinan al cultivo de secano, aunque su estado es degradado. Como preexistencias de interés, cabe destacar la existencia de varias casetas y balsas vinculadas al cultivo de los campos, así como su infraestructura de caminos y acequias para el riego. Varias líneas eléctricas atraviesan la ordenación, una de ellas de alta tensión que cruza la zona de este a oeste por la franja norte. El sector 3 presenta un relieve predominantemente llano, con pendientes inferiores al 2%, al ubicarse en las terrazas fluviales entorno al barranco de Moliner. Cabe destacar la existencia de dos zonas degradadas en este sector. Una caracterizada por la presencia de un desguace en una parcela destinada, en principio, al cultivo de cítricos de regadío. La otra ocupa una franja de terreno junto al barranco del Moliner, en el tramo norte, y se extiende unos 400 m. aguas abajo. Ésta se destina a vertedero, destacando la presencia de residuos sólidos urbanos (sillones, colchones, sillas,...), vertidos incontrolados de pintura y mezcla asfáltica, y restos de escombros provenientes de pequeñas construcciones, urbanas y rurales. En este sector se puede encontrar campos de regadío de cítricos, cultivos hortícolas, cultivos de secano y áreas de secano degradado.  
Alternativas  
El estudio de impacto ambiental presentado no plantea alternativas al proyecto.  
Tramitación Administrativa  
Información pública  
En fecha 27 de julio de 2001 la sección de Planeamiento de los servicios territoriales de Valencia de la dirección general de Urbanismo y Ordenación Territorial de la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes remitió proyecto, expediente administrativo y estudio de impacto ambiental relativo a la Homologación y Plan Parcial modificativos de las Normas Subsidiarias de planeamiento del municipio de Náquera, incoándose el correspondiente expediente de evaluación de impacto ambiental.  
El mencionado estudio de impacto ambiental se expuso al público, junto al resto de la documentación técnica, según anuncios publicados en el diario Las Provincias, de fecha 13 de febrero de 2001, y en el DOGV nº 3941, de 16 de febrero de 2001.  
Durante el periodo de información pública no se presentaron alegaciones ni alternativas técnicas al proyecto, según consta en los certificados emitidos por la Secretaría del Ayuntamiento de Náquera.  
Afecciones legales  
La vía pecuaria .Cordel de Aragón. limita los sectores 1 y 3 por el lado norte. La ordenación propuesta afecta parcialmente a este elemento. Según determina la homologación modificativa, se considera necesario consolidar este elemento como un espacio público, zona de tratamiento libre y expedita para el tráfico rural, que forma parte de la ordenación primaria. Según apunta la memoria justificativa, .los terrenos afectados del Cordel de Aragón quedarán expeditos como zonas de tratamiento ajardinado destinada a tráfico rural, excepto en la conexión inevitable de la red viaria del sector propuesto con el Camino de Llíria, quedando en todo caso como vía pecuaria titularidad de la Generalitat Valenciana.. En este sentido, se solicitó informe a la Unidad de Vías Pecuarias de la Dirección Territorial de Valencia. El documento remitido por dicha unidad dice, entre otras, .consultado el Proyecto de Clasificación de las Vías Pecuarias de este término municipal se constató la posible afección, por la zona norte de la actuación, al dominio público del Cordel de Aragón; vía pecuaria que fue clasificada con un ancho legal de cuarenta y cinco varas castellanas, equivalente a 37,61 m, según Orden Ministerial de fecha 17 de junio de 1968 (BOE de 03.07.68 y BOP de 19.07.68), sin que se hubiesen tenido en cuenta en el citado acto administrativo cuantos antecedentes históricos obran en el actual fondo histórico y documental (deslinde y amojonamiento de 1928 publicado en el BOP de fecha 26 de febrero de 1929, en el se hace referencia a una Cañada Real de 75,22 metros de anchura). Este dominio público, que fue transferido a la Generalitat Valenciana por el Real Decreto 2.365/84, en aplicación de lo dispuesto al efecto en el artículo 17.f) de la Ley 6/1994, de 15 de noviembre, de la Generalitat Valenciana Reguladora de la Actividad Urbanística, y Exposición de Motivos de la Ley 3/1995, de 23 de marzo, de vías pecuarias, debería tener la condición de suelo no urbanizable de especial protección..  
Según el Estudio de Impacto Ambiental (EIA), no se tiene conocimiento de la existencia de elementos de valor arqueológico susceptibles de protección alguna. Como elementos de valor etnológico se consideran los mojones que delimitan el término municipal, de los que se conservan dos en el límite del término de Bétera y tres en el límite con el término de Moncada. Éstos tienen forma cónica y están formados por un conglomerado de piedras. Este documento propone la conservación de estos elementos localizados en los límites sur y oeste de la zona.  
El sector 3 está limitado en su lado oeste por el Barranco de Moliner, que discurre de norte a sur entre los sectores 2 y 3. Actualmente, el tramo del barranco que nos ocupa presenta restos de basuras y detritus humanos, vegetación herbáceo-arbustiva, tomillo, baladre, y algunos ágaves y pinos carrascos muy escasos.  
Puesto que el órgano competente responsable del mismo es la Confederación Hidrográfica del Júcar, la documentación presentada exige la necesidad de tener en cuenta las zonas de servidumbre cifrada en cinco metros y de policía de cauces previstas en la Ley 29/1985, de 2 de agosto, de Aguas y en el Reglamento del Dominio Público Hidráulico. Para la construcción de cualquier edificación en la zona de policía, de 100 m, será necesaria autorización de la confederación hidrográfica del Júcar. En este sentido, será necesario recoger las disposiciones establecidas en el Real Decreto Legislativo 1/2001, de 20 de junio, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de Aguas. También la determinación prevista en el art. 69 de la Ley 6/1989, de 7 de julio, de Ordenación del Territorio, de la Comunidad Valenciana, que prohibe toda edificación sobre terrenos provenientes de cauces y hasta veinte metros de su arista exterior.  
Como elemento preexistente de carácter relevante, destaca la existencia en el Sector 1 de una línea eléctrica de alta tensión, que discurre de este a oeste por el lado norte de la ordenación. El proyecto técnico, en su ordenación estructural, hace coincidentes la línea eléctrica y un vial público, llegando el hilo extremo hasta la línea de la edificación propuesta. De esta forma, se deberá solicitar informe a la entidad responsable de la infraestructura y seguir las determinaciones establecidas al efecto.  
El Estudio de Impacto Ambiental incorpora parte del articulado del Plan de Ordenación de los Recursos Naturales (PORN) de la Sierra Calderona, aunque el ámbito de actuación se encuentra fuera de la zona de influencia de dicho Plan.  
Consideraciones ambientales  
Como se ha descrito anteriormente, uno de los aspectos más importantes del proyecto es la afección sufrida por la vía pecuaria Cordel de Aragón. El contenido del informe solicitado al efecto se resume en el punto anterior.  
La documentación gráfica referente al abastecimiento de agua potable, para el sector 1 representa el trazado de las tuberías de abastecimiento y el punto de conexión con la red general de agua potable en la cara norte del sector. En la cara sur, en las proximidades de la carretera de Moncada a Náquera, se encuentran tres conductos sin continuidad y sin especificar su origen o destino. En el caso del sector 3, se representa en el plano el punto de conexión con la red municipal de agua potable en el extremo noroeste del sector, en el barranco del Moliner. No se aporta un estudio técnico relacionado con los consumos de agua potable que el desarrollo del suelo propuesto supondrá, más aún cuando el Estudio de Impacto Ambiental afirma la previsión de que en el sector 1 se implanten industrias auxiliares del sector de la construcción y que en el sector 3 se prevé la implantación de desguaces de coches.  
La normativa urbanística define el carácter separativo de la red de saneamiento, y que el uso de la misma será obligatorio, debiendo disponer las empresas de permiso de vertido y que la red se encuentre en servicio para su utilización. Para el caso del sector 3, queda prohibido el vertido de aguas residuales al barranco de Moliner. Se adopta el Modelo de Ordenanza de vertidos a la red municipal de alcantarillado de la Federación Valenciana de Municipios y Provincias. También se define la competencia del ayuntamiento para efectuar controles sobre los vertidos y las condiciones en las que se realizarán. En el caso de que una empresa produzca vertidos al alcantarillado no admisibles deberá incluir una depuradora específica. Respecto de la conexión del sector con una estación depuradora de aguas residuales (EDAR), la memoria informativa en su apartado 3 .Condiciones institucionales. cita, sobre la recogida de aguas residuales del suelo industrial y su bombeo hasta la depuradora de la Generalitat Valenciana, .El ayuntamiento de Náquera ultima un convenio con la Conselleria de Obras Públicas y con los sectores afectados, tanto residenciales como industriales que no están conectados con la depuradora. El objeto es que los usos residencial e industrial, incluidos los sectores 1 y 3 Industrial . Lloma Llarga y La Torreta . canalicen sus vertidos al equipamiento previsto en el sector 2 Industrial . Aljibe de San Vicente . propuesto, para desde allí bombearlos hasta la depuradora.. No se aporta estudio técnico que certifique la capacidad de la estación depuradora de aguas residuales para admitir las nuevas cargas generadas con el desarrollo de los nuevos sectores, ni que determine las posibles restricciones al vertido sobre la red general de alcantarillado. Se localiza en el extremo del sector 2 la infraestructura de impulsión del colector sur, aunque no queda grafiado el trazado del colector general que conecta el sector 1 con la estación de impulsión. En el caso del sector 3, sí queda grafiada la conexión del colector general con la infraestructura de impulsión zona sur de Náquera a depuradora. La documentación gráfica aportada representa con el mismo trazado tanto la red de aguas residuales como la de pluviales, aunque indica el carácter separativo de las mismas. Queda prohibido el vertido de aguas pluviales a la red de saneamiento. El Estudio de Impacto Ambiental, en su apartado de medidas protectoras y correctoras, determina la necesidad de dimensionar la red de alcantarillado en función de la cantidad y calidad de los vertidos que se vayan a producir. Ante el riesgo de contaminación por vertidos de aguas residuales, el EIA obliga a que los vertidos cumplan los requisitos de calidad establecidos en la Ley 29/85, de 2 de agosto, de aguas y el Reglamento del 30 de abril de 1986. Los vertidos deben disponer de la correspondiente autorización.  
El EIA hace referencia a la implantación en el sector 3 de industrias destinadas al desguace de coches. Éstas, alguna ya en funcionamiento, deben establecer unas medidas correctoras encaminadas a proteger el subsuelo de vertidos, tales como aceites pesados y otros, mediante la impermeabilización de la zona donde se depositan los vehículos. También se debe colocar depósitos impermeables donde depositar las sustancias contaminantes para luego ser trasladadas a plantas de tratamiento.  
La normativa urbanística determina que, sin detrimento del cumplimiento de las normativas específicas, en el caso de que la industria produzca residuos no admisibles se deberá presentar contrato con empresa especializada en el tratamiento de residuos. El EIA afirma que deberá estar prevista la recogida de los residuos sólidos generados por las empresas implantadas en el polígono. Los residuos de obra deberán ser transportados a vertederos controlados de inertes. Como se ha descrito con anterioridad, parte del Barranco del Moliner presenta restos de escombros, botellas y enseres de diversa naturaleza, constituido como vertedero debido a su fácil acceso desde la carretera de Llíria.  
El EIA no establece medida correctora alguna respecto de las emisiones acústicas. En el caso de la contaminación atmosférica, hace referencia a la contaminación por gases y ruido producida por el tráfico pesado en la zona, indicando que, debido a la distancia a la que se encuentra cualquier tipo de urbanización o casco urbano, el impacto producido por estos factores es poco significativo. En cualquier caso se deberá cumplir la legislación competente en la materia.  
Ante el importante impacto visual que genera este tipo de actividad, se deberán proteger este tipo de depósitos con pantallas vegetales o similar. Para la integración paisajística de la edificación, las construcciones deberán ser armoniosas con el entorno, quedando prohibidas las que produzcan un impacto significativo. El EIA también recomienda la plantación de árboles en fachada y en los límites de las parcelas.  
El EIA propone unas medidas correctoras respecto de las obras de urbanización. Éstas son, realizar riegos periódicos cuando existan movimientos de tierras para evitar nubes de polvo, la maquinaria propulsada por motores de propulsión interna deberá ir dotada de los oportunos silenciadores, y la reutilización de la cobertura vegetal.  
Como se ha descrito anteriormente, el EIA describe la existencia de cinco mojones que separan los términos municipales, únicos vestigios etnológicos reconocidos. No se apunta la existencia de algún otro resto arqueológico en la zona.  
Consideraciones jurídicas  
El proyecto examinado constituye uno de los supuestos fácticos en los que resulta preceptiva la formulación de una declaración de impacto ambiental, previa a la resolución administrativa que se adopte para la aprobación definitiva de aquél, según se desprende del artículo 5º de la Ley de Impacto Ambiental y concordantes de su Reglamento, Anexo I, apartado 8.g del Decreto 162/1990, de 15 de octubre.  
En el expediente se han observado los trámites previstos en el Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento de Impacto Ambiental, en la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de la Generalitat Valenciana y en las demás disposiciones que le son de aplicación.  
El artículo quinto del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de Impacto Ambiental, atribuye la competencia al Órgano Ambiental para la declaración de impacto ambiental de los proyectos a los que se aplique esta Ley.  
El Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Medio Ambiente, aprobado mediante Decreto 90/1999, de 30 de julio, del Gobierno Valenciano, atribuye a la dirección general de Planificación y Gestión del Medio la competencia sobre la evaluación del impacto ambiental.  
Declaración de impacto ambiental  
Primero. Se estima aceptable, a los efectos ambientales y sin perjuicio de la previa obtención de las autorizaciones sectoriales que le sean de aplicación, la Homologación y Plan Parcial modificativos de las NN. SS. de planeamiento del municipio de Náquera, promovidos por el Ayuntamiento, siempre y cuando se desarrolle de acuerdo con lo establecido en la documentación presentada y con los condicionantes establecidos a continuación.  
Segundo. Condicionantes para la realización de las obras y el funcionamiento de la actividad:  
La vía pecuaria denominada Cordel de Aragón . bien de dominio público de la Generalitat Valenciana. deberá quedar libre en toda su anchura de obstáculos que puedan perturbar el tránsito normal de los ganados, debiendo ser respetada en todo su trazado y anchura acorde a lo dispuesto en la Ley 3/1995, de 23 de marzo de vías pecuarias. La clasificación de la vía pecuaria será de suelo no urbanizable, exterior al sector, o, si queda incorporada al mismo tendrá carácter de elemento estructural de la red primaria que no computará a efectos urbanísticos.  
Entendido un abastecimiento de agua potable desde la red municipal suficiente y de calidad, la entidad gestora responsable de la misma certificará la existencia de recursos hídricos en cantidad y calidad suficientes sin que se produzca una merma en los consumos de otros usos que compartan la misma red de distribución. Para ello, se puede prever un consumo aproximado de agua potable, conocidos, a priori, los tipos de industria que se van a implantar en ambos sectores.  
Ante el desconocimiento de la situación actual en la que se encuentra la estación depuradora, si todavía está en proyecto o por el contrario si ya está construida, cabe reseñar que, previamente a la entrada en funcionamiento de los sectores 1 y 3 deberá estar totalmente ejecutada la Estación Depuradora de Aguas Residuales, así como todas las infraestructuras y colectores de conexión e impulsión, y que se encuentren en servicio. Una vez se encuentre en funcionamiento, la entidad gestora responsable de la misma deberá certificar la capacidad de la Estación Depuradora de Aguas Residuales para admitir las cargas generadas con el desarrollo de ambos sectores, así como establecer las posibles restricciones al vertido, en su caso, en función de la naturaleza de los residuos líquidos generados por las distintas industrias. La red de saneamiento tiene carácter separativo y, ante la ausencia de una solución propuesta para la evacuación y vertido de las aguas pluviales, se tiene que identificar el punto de vertido de las mismas y obtener la autorización de vertido por el órgano o entidad competente. Se deberá cumplir lo dispuesto en el Real Decreto Legislativo 1/2001, de 20 de julio, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de Aguas.  
Se procederá a la clausura del vertedero incontrolado existente en el sector 3, junto al Barranco del Moliner. En el suelo ámbito del sector 3, hay en la actualidad un desguace de coches que se verá afectado con el desarrollo de la ordenación propuesta. Consecuentemente, los residuos de cualquier naturaleza que se generen en el desguace existente serán tratados correctamente por gestor autorizado. Se deberá identificar el gestor de Residuos Sólidos Urbanos, así como trasladar los residuos inertes a vertederos autorizados, quedando prohibido el almacenamiento de residuos de obra en la zona de actuación. Respecto de los residuos generados, se deberán recoger las determinaciones establecidas en la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunidad Valenciana.  
En cuanto a la contaminación acústica, se deberá establecer una ordenanza específica, pudiendo adoptar el Modelo de Ordenanza Municipal sobre Prevención de la contaminación acústica publicado por la Generalitat Valenciana y la Federación Valenciana de Municipios y Provincias. Respecto de la contaminación atmosférica se debe cumplir lo establecido en la Ley 38/1972, de 22 de diciembre, de Protección del Ambiente Atmosférico. Además, se observará el cumplimiento de la normativa de ruidos y emisiones de las máquinas y las condiciones de mantenimiento de las mismas.  
Referido a la vegetación existente en la zona, principalmente cítricos, se procederá a una correcta eliminación o transformación de los mismos. En cuanto a la vegetación que se defina para las nuevas zonas ajardinadas, se tendrá especial atención en no utilizar especies con sistemas radiculares agresivos, que puedan producir desperfectos en canalizaciones y conductos, y otras incompatibles con las propias de la zona dando prioridad al empleo de especies autóctonas   
Los caminos y acequias afectados por las obras deberán ser restituidos, con el fin de garantizar la continuidad y servicio a los campos colindantes cuya utilización sea necesaria para el correcto funcionamiento de la actividad agrícola.  
En caso de detectar restos de un posible yacimiento durante la ejecución de las obras, se exigirá la paralización de las mismas y se notificará por escrito a la Dirección General de Patrimonio, adoptando las medidas necesarias para su conservación hasta que esta Dirección General emita informe al respecto.  
El Programa de Vigilancia Ambiental determina el tipo de controles a realizar y la entidad encargada al efecto. Además, deberá establecer el número de controles a realizar y la periodicidad de los mismos, siendo extensivo a las medidas correctoras propuestas en este apartado.  
Tercero. Se notifica a las partes interesadas que contra la presente resolución, por no ser un acto definitivo en vía administrativa no cabe recurso alguno, lo cual no es inconveniente para que puedan utilizarse los medios que en defensa de su derecho e intereses estimen pertinentes.  
Cuarto. La presente declaración de impacto ambiental se publicará en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 28 del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de Impacto Ambiental.  
Valencia, 20 de febrero de 2002.. La directora general de Planificación y Gestión del Medio: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaración de impacto ambiental  
Expediente: 389/00-AIA  
Título: Línea eléctrica a 132 kV ST Beneixama-ST Villena  
Promotor: Iberdrola, SA.  
Autoridad sustantiva: Conselleria de Innovación y Competitividad.  
Objeto del proyecto: Línea de 132 kV.  
Localización: términos municipales de Banyeres de Mariola, Beneixama, Biar,   
Campo de Mirra, Cañada y Villena (Alicante).  
Descripción del proyecto  
Descripción de las características más relevantes del proyecto.  
Según se expone en la documentación presentada, el objeto del proyecto es mejorar la garantía de suministro a la zona oeste de la provincia de Alicante.  
Para ello se proyecta la construcción de una línea aérea de transporte de energía eléctrica de doble circuito a la tensión de 132 kV que comienza len la Subestación Transformadora de Beneixama y finaliza en la Subestación Transformadora Villena, con objeto de eliminar las alimentaciones en antena de las ST Villena y Ontinyent, y evacuar la energía de la futura transformación 400/132 kV en la ST Beneixama, para apoyar a la transformación de Alicante Capital.  
Esta línea conducirá a desmontar a medio plazo la línea de 66 kV Villena-Banyeres de Mariola-Ontinyent.  
Los apoyos a instalar serán de estructura metálica, constituidos por angulares de lados iguales, de organización en celosía sencilla.  
Los apoyos corresponderán a los tipos 12E120, 12E150, 12E160, y 12E190. El empotramiento de estos en el terreno se realizará por medio de cuatro cimentaciones independientes. Las cimentaciones serán de hormigón en masa.  
Los conductores serán de aluminio-acero tipo Hawk con una sección de 281,1 mm2 y un diámetro de 21,8 mm.  
La línea llevará en toda su longitud un cable de tierra de fibra óptica tipo OPGW-14 de 102,2 mm² de sección y 14 mm de diámetro; y un cable de tierra de acero tipo Ac-50 de 48,5 mm² de sección y 8,91 mm de diámetro.  
Las cadenas de aisladores serán tipo SSS1N10 (suspensión) y tipo ASS1N10 (amarre).  
2. Alternativas.  
En el estudio de impacto ambiental se han planteado tres alternativas desde la ST Beneixama hasta las laderas sur de El Morrón, y un único trazado desde este punto hasta la ST Villena.  
Este último tramo se ha considerado una única alternativa debido, según se indica en el estudio, por la ubicación de la subestación al oeste del núcleo de Villena, y a la elevada densidad de edificaciones en la zona de la colonia de El Morrón y en las inmediaciones de Villena por el noroeste. La entrada a ST Villena se ha efectuado evitando en lo posible tanto las zonas ya urbanizadas como las zonas de expectativas urbanísticas y residenciales.  
Las alternativas planteadas son:  
Alternativa 1: discurre por la baja de las laderas de la sierra La Solana. Esta alternativa afecta a zonas en pendiente con riesgo de erosión grave y no muy buena accesibilidad en algunos lugares.  
En esta zona la vegetación presenta mayor valor que en las zonas más bajas, donde apenas existen restos de vegetación natural. Esta cubierta vegetal ejerce una función protectora del suelo y está formada por especies típicas de monte sublitoral con fragmentos de carrascal y bosquetes de pino carrasco. Desde el punto de vista de fauna ésta alternativa se ubica en una zona a la que corresponde una comunidad faunística de mayor interés.  
Se destaca también en el estudio que esta alternativa pasa próxima al Coto Escolar Beneixama .Refugio Forestal La Talaeta., Rincón de la Atalaya, zona de valor desde el punto de vista cultural.  
Esta alternativa también se sitúa relativamente próxima a la zona de yacimientos arqueológicos de El Blanquinal.  
Alternativa 2: discurre por una zona de pendiente muy suave con cultivos (fundamentalmente olivos, almendros, y viñedos), surcada por numerosos caminos y en la que existen casas de labranza dispersas.  
Esta alternativa se ubica en un área más transformada que presenta una mayor capacidad para absorber este tipo de obras lineales.  
En cuanto a enclaves de alto valor histórico-artístico, se trata de alternativa mejor ubicada en lo que respecta a yacimientos arqueológicos, dado que no se acerca a los yacimientos de El Blanquinal ni al yacimiento romano Casa Baltasar.  
Alternativa 3: discurre más al sur de las anteriores alternativas y muy próxima a una línea ya existente de 66 kV. Se ubica en terrenos con vocación de regadío y más próxima a viviendas y al núcleo urbano de Beneixama.  
Esta alternativa sería más visible desde la carretera y también desde puntos como la ermita de San Bartolomé y el cerro Peñetas.  
En el estudio se ha elegido la alternativa 2 como la más adecuada desde el punto de vista medioambiental.  
Como área de estudio se ha tomado una banda de 4 km de ancho y 19,3 km de longitud que incluyen las tres alternativas analizadas. Este pasillo se encuentra situado en el norte de la provincia de Alicante, afectando a los términos de Banyeres de Mariola, Villena, Cañada, Campo de Mirra, Beneixama y Biar.  
El área de estudio se trata de una suave depresión de relieve muy suave extensamente modificada por prácticas agrícolas y ubicada entre dos importantes alineaciones montañosas, la sierra de Solana y la sierra de la Villa.  
Tramitación Administrativa  
1. Información pública.  
El Servicio Territorial de Industria y Energía de Alicante ha procedido al trámite de información pública mediante anuncio publicado en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana nº 4.023, de 18 de junio de 2001. Según certificado emitido por el Jefe de la Unidad de Energía durante el periodo de información pública se han presentado 16 alegaciones.  
Se han efectuado consultas con fecha de 2 de octubre de 2000, a los Ayuntamientos de Beneixama, Banyeres de Mariola, Biar, Cañada, Campo de Mirra y Villena, a la Dirección General de Patrimonio Artístico de la Conselleria de Cultura, Ciencia y Educación, a la Dirección Territorial de Medio Ambiente.  
2. Resumen de las alegaciones.  
Las alegaciones presentadas no tienen carácter medioambiental, solamente en una de ellas uno de los puntos de la alegación apunta la insuficiente información sobre las radiaciones electromagnéticas derivadas de las líneas sobre viviendas, etc.  
Informes sectoriales  
De las consultas efectuadas se han recibido informes de los diferentes organismos de los que cabe resaltar:  
Ayuntamiento de Biar: en el informe remitido por el Ayuntamiento se indica que no existen incidencias medioambientales y que la calificación urbanística de los terrenos afectados es de Suelo No Urbanizable Común.  
Ayuntamiento de Campo de Mirra: informa favorablemente la alternativa número 1.  
Ayuntamiento de Cañada: el suelo por donde discurre la línea está calificado como Suelo No Urbanizable tipo general. En cuanto a los usos permitidos se estará a lo dispuesto en la Ley 4/1992 de Suelo No Urbanizable.  
Ayuntamiento de Villena: remite informe en el que indica que el suelo por el que discurrirá la línea está calificado como No Urbanizable Común y de Protección Especial de clase 1 (interés agrológico) y de clase 2 (interés paisajístico), según el PGOU de Villena. Se apuntan además una serie de medidas correctoras que se consideran necesarias aplicar. Estas medidas son, entre otras, las siguientes:  
Considerar la posibilidad de elevar los apoyos sobre la cubierta vegetal, con el fin de evitar la alteración de las masas de arbolado, con función ecológica muy importante dada la escasez de estas zonas.  
Considerar la señalización de cables con salvapájaros para prevenir colisiones, principalmente en el tramo A, laderas de La Solana y el Morrón.  
Preservar la vegetación herbácea y arbustiva o del arbolado. El PGOU de Villena establece en el suelo calificado como No Urbanizable de Protección Especial de clase 2, que la tala de arbolado requiere estudio sometido al Ayuntamiento y el informe favorable de la Conselleria de Agricultura, siendo potestad municipal la autorización de la tala.  
El proyecto de conexión eléctrica entre la ST Beneixama y ST Villena fue objeto de una consulta en el año 1996 por parte del promotor.  
En esta fase de consultas previas se recibió informe de la Dirección Territorial de Medio Ambiente en el que se refleja los montes públicos que pueden verse afectados por la línea eléctrica, así como las distintas vías pecuarias de cada término municipal que se verán afectadas por el proyecto. Se indica también en el informe que no se afecte a la antigua Laguna Salada de Villena, y se procure instalar el tendido a corta distancia y en paralelo a otras infraestructuras existentes y en terrenos agrícolas.  
A partir de esta consulta previa se ha procedido a la modificación del trazado original en el entorno de Villena a la entrada a la Subestación. La modificación ha consistido en desviar el trazado hacia el oeste, por detrás del Cabezo Redondo hacia la depuradora de aguas residuales.  
Afecciones legales  
El área de estudio definida para albergar el trazado de la línea eléctrica se emplaza fuera de la Sierra Mariola, declarado Parque Natural por Decreto del Consell.  
En la zona cabe destacar la presencia de la Microrreserva Vegetal Cabecicos de Villena.  
Desde el punto de vista de patrimonio histórico la zona de estudio cuenta con un numeroso conjunto de zonas con yacimientos arqueológicos.  
También a lo largo del recorrido de la línea se van a ver afectadas numerosas vías pecuarias, por lo que se deberá tener en cuenta lo dispuesto en la Ley 3/1995 de Vías Pecuarias.  
Consideraciones ambientales  
Elementos ambientales que pueden verse afectados de forma importante por el proyecto.  
La línea objeto del estudio puede producir una serie de alteraciones sobre los elementos del medio: geología y geomorfología; edafología; hidrología; aire; vegetación, fauna; medio socioeconómico (población, sector económico, sistema territorial); paisaje.  
La vegetación de la zona está constituida fundamentalmente por cultivos agrícolas (cultivos leñosos en secano y en regadío, labor intensiva, cultivos herbáceos y hortícolas) y por vegetación forestal formada por monte bajo (romero, tomillo, esparto, coscoja, etc), masas de encinas (Quercus ilex subsp. rotundifolia) y áreas con pino carrasco (Pinus halepensis).  
En cuanto a la avifauna por ser ésta la que presenta mayor sensibilidad a este tipo de proyectos, se presenta en la zona una diversidad importante. Así destacar la presencia por nidificación o bien por campeo de especies como: Aguila culebrera (Circaetus gallicus), Aguilucho cenizo (Circus pygargus); Águila perdicera (Hieraaetus fasciatus); Azor (Accipiter gentilis); Gavilán (Accipiter nisus); Águila calzada (Hieraaetus pennatus); Alcotan (Falco subbuteo); Cernícalo primilla (Falco naumanni); Ratonero común (Buteo buteo); Búho real (Bubo bubo), etc.  
2.Identificación y valoración de impactos.  
En el estudio de impacto ambiental para la identificación, caracterización y evaluación de impactos, se han considerado tres tramos de comportamiento uniforme frente a las diversas actuaciones del proyecto y donde la magnitud de los efectos ocasionados en los distintos medios se considera va a ser homogénea. Los tramos en los que se ha dividido la línea son:  
Tramo A: ST Beneixama-Laderas sur de El Morrón (Casa del Cura).  
Tramo B: Laderas sur de El Morrón (Casa del Cura) . Carretera Villena-Caudete.  
Tramo C: Carretera Villena/Caudete-ST Villena.  
En el tramo A, en la Fase de Construcción, se considera impacto negativo, valorado como Compatible, la instalación de los apoyos, la disminución de calidad del suelo, la degradación de la vegetación por emisión de contaminantes, eliminación directa de ejemplares de micromamíferos, invertebrados edáficos, reptiles, etc por movimiento de tierras, etc. En la Fase de Funcionamiento, el impacto está referido a la compactación y degradación del suelo que puede tener lugar durante la realización de las labores de mantenimiento. Dada la abundancia de caminos presentes en esta zona agrícola y que los trabajos se reducen a revisiones periódicas y esporádicas de los elementos de la línea, se ha considerado como no significativo.  
En la fase de funcionamiento puede verse afectada la avifauna de la zona derivado de la colisión con los cables de tierra.  
En el tramo B, en la Fase de Construcción, se consideran también como impactos negativos la compactación, degradación del suelo agrícola en la instalación de los apoyos, la pérdida de calidad del suelo, degradación de la vegetación. Se han valorado como Compatibles.  
En la Fase de Funcionamiento al igual que para el tramo A, se ha valorado como Compatible el impacto de la avifauna por colisión por considerar que este riesgo es bajo.  
En el tramo C los efectos son similares a los tramos anteriores. En la fase de funcionamiento el efecto sobre la avifauna por colisión se ha valorado como Compatible-Moderado.  
Respecto al patrimonio histórico se indica que siempre que se adopten las medidas oportunas para evitar posibles afecciones a los mismo, se ha valorado como Compatible.  
Para evitar la afección que las labores de construcción pueden causar a los bienes de patrimonio localizados en al zona, se realizará un estudio pormenorizado de la ubicación de los apoyos cercanos a estos yacimientos inventariados, de manera que se evite la ubicación de los apoyos en estos lugares concretos.  
En cuanto al paisaje, se indica en el estudio que los principales elementos generadores de impacto, al no preverse la apertura de calle ni de accesos, son los apoyos, cuya presencia producirá un impacto residual, no minimizable mediante aplicación de medidas correctoras, aunque de baja magnitud. El tramo que presenta mayor magnitud (moderado) en el impacto paisajístico es el tramo A, que presenta la mayor calidad paisajística del territorio estudiado.  
3. Consideraciones sobre la propuesta de medidas correctoras y del programa de vigilancia ambiental.  
Las medidas protectoras que se proponen en el estudio son, entre otras;  
Aprovechamiento al máximo de la red de caminos existente, evitándose en lo posible la creación de nuevos caminos.  
Minimización de las zonas de acopio de materiales de montaje de la infraestructura o procedentes de la excavación.  
La ubicación de los apoyos se realizará de forma que se eviten las zonas con mayor riesgo de erosión.  
La maquinaria que se vaya a utilizar durante la ejecución de las obras será revisada, con objeto de evitar pérdidas de lubricantes, combustibles, etc. Los cambios de aceites, reparaciones y lavado de maquinaria, en el supuesto de que fuera necesario realizarlos, se llevarán a cabo en las zonas destinadas para ello, en la que no existirá riesgo de contaminación de suelos.  
Se retirará de forma adecuada los restos y desperdicios que se vayan generando, restituyendo en todo caso la forma y aspectos originales del terreno.  
Se tendrá especial cuidado para no dañar la infraestructura de riego existente en la zona.  
Se procederá a la limpieza y retirada de posibles aterramientos que puedan obstaculizar el flujo de las aguas superficiales.  
Ubicación de apoyos de forma que se evite o reduzca al máximo la corta de arbolado en las zonas donde existan pequeñas manchas de encinas y pino carrasco.  
En las zonas de matorral, preservación al máximo de la vegetación herbácea y arbustiva con la finalidad de mantener en superficie una cubierta vegetal, controlando de este modo a corto plazo la erosión por escorrentía que pudiera inducirse en el entorno de los apoyos.  
Se evitará en la medida de los posible la afección al arbolado existente, utilizando en caso de que sea necesario, el recrecido de apoyos en las zonas que sea viable para evitar la interferencia de los conductores con las escasas masas de arbolado; también se realizará el desplazamiento diferencial de apoyos para reducir al mínimo la eliminación de vegetación.  
Por lo que respecta a los yacimientos arqueológicos inventariados, se realizará un estudio pormenorizado de la ubicación de las torres cercanas a los mismos, con objeto de evitar alteraciones a dichos yacimientos, situando las torres lo más lejos posible de estos enclaves. En el caso concreto de Cabezo Redondo, Zona Arqueológica declarada Bien de Interés Cultural, se deberá considerar el alejar lo máximo posible el trazado hacia el este, ubicándolo más cerca de la carretera Villena-Caudete, siempre y cuando dicho desplazamiento sea viable desde el punto de vista técnico. Se realizará un seguimiento arqueológico en el último tramo de la línea. En el resto de los tramos, en caso de que durante la realización de los trabajos de excavación apareciese cualquier tipo de resto de interés histórico, arqueológico o paleontológico, se pondrá en conocimiento del Servei de Patrimoni Arqueológic i Etnològic de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia.  
Las medidas correctoras que se proponen en el estudio son, entre otras:  
Eliminación adecuada de los materiales sobrantes en las obras y de cualquier vertido accidental, una vez hayan finalizado los trabajos de instalación de los apoyos y tendido de los conductores, restituyendo la forma y aspectos originales del terreno.  
Restitución de los caminos y de todas las obras que sea necesario cruzar y/o utilizar que hayan resultado dañadas. Limpieza del material acumulado, préstamos o desperdicios, efectuando dicha limpieza lo antes posible en el caso de que el material impida el paso de vehículos o peatones o pueda suponer cualquier tipo de peligro para la población.  
En el caso de que se abran pequeños accesos en las zonas de cultivo, se procederá a la recuperación de dichas zonas una vez finalizados los trabajos.  
Se rehabilitarán los daños efectuados a las propiedades durante la construcción, o bien se efectuará una compensación económica por los mismos, de común acuerdo con los propietarios afectados.  
Respecto a la generación de campos eléctricos y magnéticos por el funcionamiento de la línea eléctrica, el estudio realiza un pequeño análisis en el que se indica que, de acuerdo con la Recomendación del Consejo Europeo y la recomendación de ICNIRP (International Commission Non Ionizing Radiation Protection), los estudios efectuados indican que la exposición a un CEM (Campo Electromagnético) no debe inducir corrientes superiores a 2 mA/m2. A partir de aquí, y usando diferentes modelos matemáticos, se establecen qué intensidades de CEM se consideran seguras y se llega a los valores de 5 kV/m para campo eléctrico y 100 µT para campo magnético.   
Para líneas aéreas de 120 kV se obtienen valores de campos magnéticos comprendidos entre 6 µT desde el eje de la línea y 0,01µT a 100 metros de la misma. Una línea de 132 kV presentará valores por tanto algo superiores que los estimados en líneas de 120 kV pero por debajo de las intensidades que se consideran seguras de acuerdo con las recomendaciones citadas anteriormente.  
En general se consideran adecuadas las alternativas planteadas y el área de estudio definida. De las alternativas planteadas (1, 2 y 3), se considera que la elegida como definitiva (alternativa 2), una vez aplicadas las medidas protectoras y correctoras, es medioambientalmente aceptable. Esta alternativa frente a la número 1 que afecta a terrenos forestal y se aproxima a zonas de mayor sensibilidad, se emplaza en un relieve suave, de uso agrícola fundamentalmente, con numerosos caminos de acceso, donde la línea puede integrarse con mayor facilidad.  
Los principales efectos negativos que el proyecto en estudio puede provocar sobre los elementos del medio, se van a dar sobre la avifauna, patrimonio histórico y paisaje, fundamentalmente.  
Respecto a la avifauna llama la atención la ausencia de medidas para evitar riesgo de colisión de aves con los cables conductores, máxime a que la zona presenta una amplia diversidad en cuanto a especies y riqueza, y muchas de ellas son especialmente sensibles a este tipo de proyectos, y utilizan las zonas de recorrido de la línea como área de caza.  
En cuanto al patrimonio, el área de estudio presenta abundantes yacimientos. En concreto la zona de El Morrón y Cabezo Redondo donde la línea se ha proyectado muy cerca de los mismos.  
En el estudio de impacto ambiental se ha obviado la afección a vías pecuarias.  
Atendiendo a las consideraciones efectuadas y al estudio de impacto ambiental realizado, se estima que el proyecto debe adoptar una serie de medidas además de las propuestas en el estudio, con el fin de que se evite y/o minimicen los efectos negativos apuntados. Estas medidas son:  
Deberá respetarse al máximo la vegetación existente (agrícola, forestal), debiéndose ubicar los apoyos de forma que no se afecte especies arbóreas ni en la cimentación ni en la posterior franja de seguridad, la cual consistirá simplemente en la eliminación de aquellos ejemplares que afecten directamente a la línea y no puedan mantenerse por otros métodos (podas, reubicación apoyo, etc.), y especies pirófitas. Las formaciones arboladas de forma continua son muy escasas lo que permite diseñar el tendido sin afectarlas.  
Se procederá a señalizar los cables de tierra mediante la instalación de elementos salvapájaros que se dispondrán en ambos cables de tierra a una distancia entre ellos de 10 metros y al tresbolillo.  
Deberá cumplirse lo dispuesto en la Ley 3/1995 de Vías Pecuarias.  
Deberá contrastarse con la Dirección General de Patrimonio Artístico de la Conselleria de Cultura, Ciencia y Educación la instalación de los apoyos con el fin de que no se afecte a los yacimientos existentes, en especial en las áreas de El Morrón y Cabezo Redondo.  
Se deberá cumplir lo dispuesto el Real Decreto 1.066/2001, de 28 de septiembre, Reglamento que establece condiciones de protección del dominio público radioeléctrico, restricciones a las emisiones radioeléctricas y medidas de protección sanitaria frente a emisiones radioeléctricas. En este Real Decreto se fijan una serie de limitaciones y restricciones básicas sobre los campos electromagnéticos.  
Consideraciones jurídicas  
1. El proyecto examinado constituye uno de los supuestos fácticos en los que resulta preceptiva la formulación de una Declaración de Impacto Ambiental, previa a la resolución administrativa que se adopte para la aprobación definitiva de aquél, según se desprenden del art. 5º de la Ley de Impacto Ambiental y concordantes de su Reglamento. El proyecto en cuestión se encuentra en el Anexo I apartado 2 g) del Decreto 162/1990, Reglamento que desarrolla la Ley de Impacto Ambiental.  
2. En el expediente se han observado los trámites previstos en el Decreto 162/90, del 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana por el que se aprueba el Reglamento de Impacto Ambiental; en la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de la Generalitat Valenciana y en las demás disposiciones que le son de aplicación.  
3. El artículo quinto del Decreto 162/90, del 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 2/1989, de Impacto Ambiental, atribuye la competencia al Organo Ambiental, para las Declaraciones y Estimaciones de Impacto Ambiental de los proyectos a los que se aplique esta Ley.  
4. El Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Medio Ambiente, aprobado mediante Decreto 90/1999, de 30 de julio, del Gobierno Valenciano, atribuye a la Dirección General de Planificación y Gestión del Medio la competencia sobre la evaluación del impacto ambiental.  
Por todo ello y en uso de las facultades que tengo legalmente atribuidas formulo la siguiente  
Declaración de Impacto Ambienta  
Primero. Estimar aceptable, a los solos efectos ambientales y sin perjuicio de las autorizaciones que le sean preceptivas, el proyecto de .Línea aérea de energía eléctrica de 132 kV. en los término municipales de Banyeres de Mariola, Beneixama, Biar, Campo de Mirra, Cañada, Villena (Alicante) cuyo promotor es Iberdrola, SA., siempre que el mismo se desarrolle de acuerdo con lo establecido en la documentación presentada y en el apartado segundo de la presente resolución.  
Segundo. Se supedita la ejecución del citado proyecto al cumplimiento de los siguientes condicionantes:  
1. Deberá respetarse al máximo la vegetación existente (agrícola, forestal), debiéndose ubicar los apoyos de forma que no se afecte especies arbóreas ni en la cimentación ni en la posterior franja de seguridad, la cual consistirá simplemente en la eliminación de aquellos ejemplares que afecten directamente a la línea y no puedan mantenerse por otros métodos (podas, reubicación apoyo, etc.), y especies pirófitas. Las formaciones arboladas de forma continua son muy escasas lo que permite diseñar el tendido sin afectarlas.  
Especial interés en el mantenimiento de ejemplares de carrascas que se encuentran a lo largo del recorrido en límites de parcelas, formado bosquetes, etc.   
2. Se procederá a señalizar los cables de tierra mediante la instalación de elementos salvapájaros que se dispondrán en ambos cables de tierra a una distancia entre ellos de 10 metros y al tresbolillo. Esta señalización se llevará a cabo en todo el recorrido.  
Los elementos salvapájaros a utilizar serán las tiras en .X. de neopreno (35 cm x 5 cm) sujetos por mordaza de elastómero con cinta luminiscente, o también se puede emplear espirales de color visible y dimensiones de 30x100 cm.  
3. Deberá cumplirse lo dispuesto en la Ley 3/1995 de Vías Pecuarias.  
4. Deberá contrastarse con la Dirección General de Patrimonio Artístico de la Conselleria de Cultura, Ciencia y Educación la instalación de los apoyos con el fin de que no se afecte a los yacimientos existentes, en especial en las áreas de El Morrón y Cabezo Redondo.  
5. Se presentará en esta Dirección General el resultado del programa de vigilancia ambiental reflejado en un informe y reportaje fotográfico dentro de los tres primeros meses de la finalización de la obra.  
Tercero. Notificar a las personas interesadas que contra la presente resolución, por ser un acto de trámite que no pone fin al procedimiento ni produce indefensión, no cabe recurso alguno; sin perjuicio de utilizar los medios que en defensa de su derecho se estimen pertinentes.   
Cuarto. Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana la presente Declaración de Impacto Ambiental, de acuerdo a lo dispuesto en el artículo 28 del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de Impacto Ambiental.  
Valencia, 20 de febrero de 2002.. La directora general de Planificación y Gestión del Medio: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaración de impacto ambiental  
Datos del expediente  
Expediente: 099/2001-AIA  
Título: Modificación Puntual Nº7 del PGOU  
Promotor: Ayuntamiento de Manuel  
Autoridad sustantiva: Ayuntamiento y COPUT  
Localización: En la zona conocida como .Pla del Valiente., al sur del término municipal, colindante con el de Xàtiva, en un terreno llano situado entre el monte Valiente, la vía del ferrocarril y el río Albaida.  
Descripción del proyecto  
Objeto del proyecto  
Responder a la demanda de suelo industrial tras el desarrollo del polígono industrial situado en la zona de El Algarrobo, dada la ausencia de suelo urbanizable para dicho uso en el resto del término municipal.  
Descripción de las características más relevantes del proyecto  
La propuesta se desarrolla en un ámbito cercano al actual polígono industrial, teniendo en cuenta que el crecimiento natural del mismo no resultaba apropiada dadas las características morfológicas del terreno. En ese sentido, el polígono industrial aprovecha el carácter plano de los terrenos, actualmente ocupados por cultivos de cítricos, minimizando el movimiento de tierras y reduciendo sustancialmente el posible impacto paisajístico que la edificación sobre la ladera habría producido.  
Igualmente, la proximidad del ferrocarril Valencia-Xàtiva y de la carretera de Manuel a Barxeta, límites ambos del polígono industrial, hacen que la accesibilidad del mismo resulte adecuada. No obstante, es previsible que mejore aún más con la ejecución de la ronda, que evitaría la circulación de camiones por el casco urbano.  
Como posibles afecciones medioambientales aparece el río Albaida por proximidad y una vía pecuaria que atraviesa el sector.  
Con la creación de un área industrial de 9'32 Ha. se persigue trasladar aquellas actividades actualmente localizadas en el casco urbano, y que por sus características pueden producir molestias a la población, a un lugar adaptado a sus necesidades.  
No obstante lo anterior, y como complemento, se propone la aplicación de condiciones higiénico-sanitarias con la intención de evitar un asentamiento industrial que pudiera afectar negativamente a la población de Manuel.  
Alternativas  
No habiéndose recogido alternativas de localización en la documentación presentada, sí existe constancia de que el Ayuntamiento de Manuel ha propuesto otras localizaciones respecto del polígono industrial en el entorno del monte Valiente, a modo de crecimiento natural del suelo industrial aprobado con motivo del Plan General de Ordenación Urbana. Tras las reuniones mantenidas desde esta dirección general con el Ayuntamiento de Manuel se hizo hincapié en el hecho de que los terrenos propuestos no planteaban una solución medioambiental aceptable, por lo que se instaba a la búsqueda de localizaciones alternativas que minimizaran el impacto ambiental, circunstancia ésta que ha llevado al planteamiento actual en un entorno totalmente llano y casi directamente relacionado con el polígono industrial existente.  
Tramitación Administrativa  
Información pública  
En fecha 2 de marzo de 2001 el Ayuntamiento de Manuel remitió proyecto, estudio de impacto ambiental y certificado del Pleno sometiendo a información pública el proyecto de Modificación Puntual nº7 del Plan General de Ordenación Urbana del municipio, incoándose el correspondiente expediente de evaluación de impacto ambiental.  
En fecha 11 de abril de 2001 se recibió igualmente documentación técnica y expediente administrativo del mencionado proyecto desde los servicios territoriales de la dirección general de Urbanismo y Ordenación Territorial.  
En fecha 26 de abril de 2001 se solicitó al Ayuntamiento de Manuel el correspondiente certificado de aprobación provisional del proyecto incluyendo el resultado del periodo de información pública así como copia de las alegaciones presentadas.  
En fecha 28 de junio de 2001 se recibió del Ayuntamiento de Manuel la documentación solicitada, donde se recogía que el expediente completo se expuso al público según anuncios publicados en el diario Levante, de fecha 3 de marzo de 2001 y en el DOGV nº 3.955, de 8 de marzo de 2001.  
Durante el periodo de información pública se presentó un escrito de alegaciones por parte de cinco personas, según consta en los certificados emitidos por la secretaria . interventora del Ayuntamiento de Manuel, en los cuales se incluía la aprobación provisional, el informe del trámite de información al público realizado y una copia de dicho escrito.  
Resumen de las alegaciones  
Las alegaciones presentadas hacen referencia al incumplimiento de algunos artículos de diversas legislaciones en lo que a la reclasificación del suelo se refiere, así como a la existencia de suelo industrial por desarrollar en el actual polígono, circunstancia ésta unida a la falta de demanda real de este tipo de suelo.  
En esa línea, y posponiendo el crecimiento del polígono al momento en el que la demanda resulte realmente necesaria, se propone su ampliación directa sobre el monte Valiente por tratarse de terrenos sin cultivar, sin masa arbórea y sin producir impactos ambientales.  
Todos los puntos contenidos en las alegaciones fueron desestimados por el Ayuntamiento según certificado de 26 de junio de 2001. En lo que respecta a la propuesta de crecimiento natural sobre el monte Valiente, única referencia medioambiental de la alegación, tal y como se ha comentado y de la misma manera que se recoge en el informe técnico del Ayuntamiento de Manuel, fue esta misma Conselleria la que propuso la búsqueda de un lugar alternativo de crecimiento en el llano, sin concretar el mismo, para evitar la transformación de un suelo actualmente clasificado como Sistema General de Espacios Libres . Parque Público . y de especial protección paisajístico-forestal por el Plan General de Ordenación Urbana que habría supuesto la aparición de impactos paisajísticos de singular importancia, entre otros. En cualquier caso, no se debe olvidar la caracterización de dichos espacios así como su consideración en los municipios colindantes, por poca vegetación que posean.  
Peticiones de información o documentación complementaria  
En fecha 29 de noviembre de 2001, advirtiendo la existencia de una vía pecuaria que separaba al sector en dos partes y sin que el estudio de impacto ambiental mencionara nada al respecto, se solicitó consulta a los servicios territoriales de la Conselleria de Medio Ambiente.  
Recibido el correspondiente informe, se transcribe a continuación su contenido:  
Examinada la documentación del expediente de referencia .Evaluación de impacto ambiental relativo a la Modificación Puntual nº7 del PGOU de Manuel. que promueve el propio Ayuntamiento, se constata que el camino que divide transversalmente al citado sector coincide con la vía pecuaria intitulada .Colada-azagador del Camino de Lugar Nuevo. y clasificada por la Orden de la Conselleria de Agricultura y Pesca, de fecha 8 de septiembre de 1989 (DOGV: 04/10/89), con una anchura legal necesaria de 6'00 metros.  
Por todo lo cual, los técnicos que suscriben indican que, en cumplimiento de lo preceptuado en la Ley 3/1995, de 23 de marzo, de Vías Pecuarias, el promotor de la actuación deberá preservar este dominio público, propiedad de la Generalitat Valenciana por Real Decreto nº 2.365/84, de cualquier tipo de actuación y usos no contemplados en la aludida Ley 3/1995, para lo cual deberá contemplarse como Red Primaria: zona verde (no computable a efectos urbanísticos) reordenándose el sector, o bien en el peor de los casos, iniciar el preceptivo expediente de modificación de trazado del tramo afectado.  
En ese último caso, la documentación que necesariamente se deberá aportar será:  
Escritura de propiedad de los terrenos que se ofrecen en permuta.  
Nota simple informativa del Registro donde conste el titular y las cargas.  
Propuesta de modificación del trazado (se entiende ya presentada)  
Levantamiento topográfico (E=1:10000, preferiblemente E=1:5000) del tramo a permutar.  
Valoración, por técnico competente, de ambas parcelas a comprobar por los técnicos de Patrimonio de la Conselleria de Economía, Hacienda y Empleo.  
Afecciones legales  
Tal y como queda reflejado en el informe de los servicios territoriales de la Conselleria de Medio Ambiente, la principal afección legal del polígono industrial recae sobre la vía pecuaria .Colada-azagador del Camino de Lugar Nuevo., con anchura legal necesaria de 6'00 metros. Dicha vía divide en dos partes el sector propuesto con dirección noroeste-sureste, y no es recogida en ningún momento por el estudio de impacto ambiental.  
La presencia del río Albaida, así como la protección de su entorno establecida por el vigente instrumento de planeamiento mediante las figuras de suelo no urbanizable de especial protección del cauce y de la afección del mismo, esta última de 20 metros de anchura, queda recogida en el proyecto presentado de manera que el límite del suelo industrial se ajusta al límite del hasta ahora suelo no urbanizable común, sin reducir entonces el grado de protección de aquellos. No obstante lo anterior, el suelo propuesto afecta a los 100 primeros metros medidos desde la arista superior del cauce, por lo que resultará preceptiva la autorización de la Confederación Hidrográfica del Júcar de cara a la aprobación de la propuesta.  
No habiéndose encontrado referencia alguna a los yacimientos arqueológicos del municipio en la documentación presentada para contrastar la posible afección a los mismos por parte de la modificación puntual planteada, resulta necesario comentar que si bien no parece verse afectado ninguno de ellos tras consultar documentación al respecto sí es cierto que el municipio de Manuel ha sido objeto del encuentro de algunas piezas aisladas, por lo que resultaría conveniente prestar especial atención a tal circunstancia durante la fase de movimiento de tierras.  
Consideraciones ambientales  
El ámbito del sector propuesto se caracteriza desde un punto de vista geológico por depósitos cuaternarios de arenas, limos y cantos redondeados a modo de terrazas fluviales, con alturas comprendidas entre los 5 y los 8 metros. Se puede considerar que su extensión llega hasta el borde de la carretera que une Manuel con Barxeta, por lo que se trataría un sector muy homogéneo en ese sentido. La geología de estos suelos es consecuencia directa del trazado del río Albaida, uno de los elementos más importantes a tener en cuenta en el desarrollo del sector por tratarse de un elemento frágil desde un punto de vista de los impactos ambientales. Por otro lado, las condiciones de este tipo de suelos los hace muy adecuados para el cultivo de cítricos, uso actual dominante en el área y, en general, en el resto del término municipal, donde la vegetación potencial no se corresponde con la actual y los ejemplares de mayor interés se sitúan en el extremo sudoccidental del mismo.  
Se puede decir que la propuesta de localización se encuentra muy condicionada por las infraestructuras viarias y ferroviarias existentes, y, desde un punto de vista medioambiental, por la presencia del río Albaida y el trazado de la vía pecuaria ya comentada en párrafos anteriores.  
Relacionados con el trazado y proximidad del río se barajan riesgos de contaminación de las aguas superficiales por vertido directo al cauce de aguas no depuradas, razón por la cual es necesaria la ejecución de una red de saneamiento adecuada que desemboque en una depuradora capaz de tratar los efluentes industriales. No obstante, y a falta de una mayor concreción en el tipo de industrias a instalar, el hecho de que se pretendan regular las condiciones higiénico-sanitarias de las industrias mediante la aplicación del artículo 101.3 .Determinaciones generales . de las normas urbanísticas del municipio de Manuel, en las que se prohiben industrias calificadas como Insalubres o Nocivas de grado mayor a 2 por el Nomenclátor de Actividades Molestas, Nocivas, Insalubres y Peligrosas, ya debe suponer una merma importante en el potencial contaminante de las aguas industriales, pudiendo darse incluso la circunstancia de que en algunas de las instalaciones se lleguen a producir únicamente aguas residuales asimilables a un uso residencial.  
Por otro lado estaría la permeabilidad del suelo, considerada como media en la cartografía de la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes. Considerando que los únicos suelos del municipio que presentan mejores condiciones al respecto son los situados en los relieves sudoccidentales, y que en ellos no sería a priori aceptable una transformación de suelo que suponga una implantación de usos residenciales y/o industriales como el propuesto, se estima acertada la elección del emplazamiento desde ese punto de vista. Sin embargo, sigue siendo necesaria la correcta ejecución de una red de saneamiento que evite filtraciones y que esté dotada de los mecanismos de registro adecuados para controlar los vertidos producidos.  
Respecto a la construcción de dicha red, existen en la documentación presentada contradicciones sobre la tipología unitaria o separativa de la misma, resultando preferente en todo caso la implantación de esta última, y nada se dice de la ejecución de elementos para el control de los vertidos. Por último, se comenta que la evacuación de la red municipal se producirá en la estación depuradora de aguas residuales de próxima construcción.  
Volviendo al río Albaida, los terrenos adyacentes al cauce se caracterizan también por un riesgo de inundabilidad elevado (grado 1, con frecuencias inferiores a los 25 años y calados superiores a los 80 centímetros) Ante la imposibilidad de concretar el ámbito de los terrenos afectados por la escala de la documentación consultada (en ella no parece verse afectado el ámbito del polígono), sería recomendable adoptar medidas de control respecto del almacenamiento de residuos que pudieran resultar peligrosos por su potencial contaminador del subsuelo o de las aguas, todo ello en previsión de que la zona pudiera verse afectada por una avenida del río.  
A pesar de no haberse presentado datos climáticos relacionados con el viento, el factor más importante en lo que respecta a las posibles molestias a los asentamientos residenciales y al casco urbano por transporte de partículas y olores, la circunstancia ya comentada de la limitación del tipo de industrias a instalar en función de su grado de calificación parece ser suficiente, junto con la adopción de soluciones técnicas particulares para cada empresa, para asegurar la compatibilidad del sector con su entorno.  
Tampoco se concretan datos sobre la gestión de residuos a llevar a cabo en el sector, si bien se apunta alguna medida correctora al respecto. En ese sentido, resulta importante conocer los lugares donde se trasladan tanto los residuos sólidos urbanos como los inertes, ya que los peligrosos se entenderán gestionados por las empresas que allí se instalen, así como la capacidad de los vertederos de cara al incremento de la demanda.  
Considerando que las parcelas afectadas se encuentran en la actualidad cultivadas con plantaciones de cítricos, la fase de construcción del polígono se caracterizará en cuestión de producción de residuos por la acumulación de gran número de restos orgánicos procedentes de la tala de árboles, no encontrándose referencias al respecto en el estudio de impacto ambiental.  
La proximidad del polígono industrial existente, junto a otras infraestructuras importantes, no hace previsible un impacto añadido relevante producido por la necesidad de llevar hasta el ámbito del sector los servicios de agua potable, saneamiento, energía eléctrica, etc. Sin embargo, en lo que afecta a la red de agua potable no se ha considerado un consumo medio estimado del polígono, motivo por el cual resultará necesario aportar un estudio o justificación sobre la existencia de recursos hídricos en cantidad y calidad suficiente.  
Sobre el posible impacto paisajístico se presentan medidas de control estético sobre las edificaciones, pero en ningún caso se habla de los acabados de las mismas.  
Cabe citar a continuación las consideraciones que realizara en su día la declaración de impacto ambiental del Plan General de Ordenación Urbana, por poseer relación directa con algunos de los aspectos más relevantes de la modificación propuesta. En esa línea, las condiciones impuestas hacían referencia a:  
La necesidad de grafiar en los planos del documento urbanístico las vías pecuarias del municipio.  
La inclusión de los yacimientos arqueológicos existentes en el municipio.  
La incorporación a las Normas Urbanísticas de Ordenanzas en materia de saneamiento y de prevención de la contaminación acústica.  
La supeditación del desarrollo urbanístico a la puesta en marcha de las infraestructuras de saneamiento necesarias.  
La reserva de suelo en los viales para la colocación de contenedores de recogida selectiva de residuos.  
La realización de un informe anual sobre el cumplimiento del programa de vigilancia ambiental.  
Consideraciones jurídicas  
El proyecto examinado constituye uno de los supuestos fácticos en los que resulta preceptiva la formulación de una declaración de impacto ambiental, previa a la resolución administrativa que se adopte para la aprobación definitiva de aquél, según se desprende del artículo 5º de la Ley de Impacto Ambiental y concordantes de su Reglamento, Anexo I, apartado 8.g del Decreto 162/1990, de 15 de octubre.  
En el expediente se han observado los trámites previstos en el Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento de Impacto Ambiental, en la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de la Generalitat Valenciana y en las demás disposiciones que le son de aplicación.  
El artículo quinto del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de Impacto Ambiental, atribuye la competencia al Órgano Ambiental para la declaración de impacto ambiental de los proyectos a los que se aplique esta Ley.  
El Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Medio Ambiente, aprobado mediante Decreto 90/1999, de 30 de julio, del Gobierno Valenciano, atribuye a la dirección general de Planificación y Gestión del Medio la competencia sobre la evaluación del impacto ambiental.  
Declaración de impacto ambiental  
Primero. Se estima aceptable, a los efectos ambientales y sin perjuicio de la previa obtención de las autorizaciones sectoriales que le sean de aplicación, el proyecto sobre la Modificación Puntual nº 7 del Plan General de Ordenación Urbana del municipio de Manuel (Valencia), promovido por el propio Ayuntamiento, siempre y cuando se desarrolle de acuerdo con lo establecido en la documentación presentada y con los condicionantes establecidos a continuación.  
Segundo. Condicionantes para la aprobación y desarrollo del proyecto:  
Dado que el sector propuesto se encuentra atravesado por la vía pecuaria denominada .Colada-azagador del Camino de Lugar Nuevo., con anchura legal necesaria de 6'00, y que la declaración de impacto ambiental del Plan General de Ordenación Urbana estableció en su momento la necesidad de grafiar estos elementos en los planos de ordenación así como la aplicación de la legislación sectorial vigente, el Plan Parcial que desarrolle el sector deberá considerar su ordenación incorporando el trazado de dicha vía como parte de la red primaria . zona verde ., no computable a efectos urbanísticos. No obstante, podrá también iniciarse el preceptivo expediente de modificación de trazado con la presentación de la documentación mínima exigible contenida en el informe de los servicios territoriales.  
Por la situación del suelo urbanizable industrial planteado, localizado dentro de los 100 metros contados desde la arista superior del cauce del río Albaida, se deberá solicitar autorización al organismo de cuenca competente en aplicación de la vigente legislación de Aguas. En cualquier caso, y a falta de documentación gráfica más detallada, se prohibirá todo tipo de edificaciones en los primeros 20 metros medidos desde el mismo punto.  
En relación con la red de saneamiento, ésta deberá ejecutarse con carácter separativo, vertiendo las pluviales preferiblemente al cauce del río Albaida salvo informe contrario del órgano competente, quien deberá autorizar dicho vertido con carácter previo a la ejecución de la red.  
Por su parte, las aguas residuales se trasladarán por colector hasta la red municipal y de allí a la nueva estación depuradora de aguas residuales. En relación con esto último, la puesta en marcha de las instalaciones industriales deberá posponerse a la entrada en funcionamiento de la mencionada estación depuradora, consecuentemente con lo expresado en el condicionante 4 de la declaración de impacto ambiental del Plan General de Ordenación Urbana.  
Será necesario igualmente, en el momento en el que se construya la estación depuradora, adoptar una ordenanza de vertidos que deberá responder a las características técnicas de aquella para asegurar el correcto funcionamiento de la misma, circunstancia ésta también recogida en la citada declaración de impacto ambiental.  
Por último, el Plan Parcial que desarrolle el sector exigirá en su normativa específica la implantación de arquetas de registro en los puntos de vertido de cada una de las industrias a la red de saneamiento, con el objeto de permitir la toma de muestra de vertidos. Adicionalmente, y en aquellas empresas susceptibles de ello, se exigirá la construcción de arquetas separadoras de grasas y aceites.  
Como consecuencia de la falta de previsión de consumo de agua potable para abastecer al nuevo sector, resultará necesario aportar un certificado de la empresa suministradora que asegure la existencia de recursos hídricos en cantidad y calidad suficiente de manera justificada, es decir, en función de datos consecuentes de consumo. Pudiéndose estimar el mismo a partir de la realidad existente en el polígono industrial del municipio o en cualquier otro con tipologías de industrias similares a las previstas, en caso contrario se deberá contabilizar, al menos, una demanda de 20 m³/Ha. y día.  
De cara a la correcta gestión de los residuos producidos durante las fases de ejecución y funcionamiento del polígono industrial, se exigirá a las empresas constructoras el transporte de los restos de poda y arbolado, producto del desbroce y limpieza del terreno, a lugar autorizado para su valorización, no debiéndose producir en ningún caso la quema de los mismos. Igualmente, se exigirá el control sobre los residuos inertes, que deberán ser trasladados a vertedero autorizado. Por su parte, el Ayuntamiento deberá asegurar la recogida de los residuos sólidos urbanos durante la fase de funcionamiento, que serán también trasladados a vertedero autorizado que demuestre capacidad suficiente para ello.  
Con motivo de los restos arqueológicos encontrados en el municipio, se deberá prestar especial atención a la fase de movimiento de tierras. En ese sentido, y en caso de encontrar algún resto paleontológico, arqueológico o etnográfico, se deberán paralizar las obras adoptando las medidas pertinentes en orden a su protección y conservación, notificando a los técnicos de la Conselleria de Cultura y Educación, todo ello conforme a lo previsto en los artículos 63 y 65 de la Ley 4/1998, de 1 de junio, de la Generalitat Valenciana, del Patrimonio Cultural Valenciano.  
Aún no viéndose afectada por el riesgo de inundación la gran mayoría de la superficie propuesta, dada la proximidad del río Albaida y el carácter torrencial de las precipitaciones en determinadas épocas del año, con el objeto de minimizar la posible contaminación de las aguas y el subsuelo se deberá comprobar y exigir en cada uno de los proyectos sujetos a licencia que se pretendan desarrollar en el polígono industrial que el almacenamiento de sustancias potencialmente contaminadoras por contacto con el agua, bien sean consideradas materias primas o residuos, deberá producirse en lugares elevados (al menos 1 metro por encima de la rasante del terreno), y nunca en sótanos o semisótanos.  
Se realizará igualmente un seguimiento y control de los materiales y acabados empleados en la construcción de las distintas industrias, buscando la utilización de colores propios del entorno y evitando las superficies metálicas o reflectantes.  
Los accesos de vehículos pesados al sector no deberán producirse a través del casco urbano, debiéndose señalizar tal circunstancia convenientemente. Se utilizará para ello la carretera a Barxeta y, una vez acabada, la ronda municipal prevista.  
Tercero. Se notifica a las partes interesadas que contra la presente resolución, por no ser un acto definitivo en vía administrativa no cabe recurso alguno, lo cual no es inconveniente para que puedan utilizarse los medios que en defensa de su derecho e intereses estimen pertinentes.  
Cuarto. La presente declaración de impacto ambiental se publicará en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 28 del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de Impacto Ambiental.  
Valencia, 6 de febrero de 2002.. La directora general de Planificación y Gestión del Medio: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaración de impacto ambiental  
Datos del expediente  
Expediente: 447/2001-AIA  
Título: Plan General de Ordenación Urbana  
Promotor: Ayuntamiento de Alfara del Patriarca  
Autoridad sustantiva: Ayuntamiento y COPUT  
Localización: Municipio de Alfara del Patriarca (L'Horta Nord . Valencia)  
Descripción del proyecto  
Objeto del proyecto  
Adecuar el instrumento de planeamiento municipal tanto a las legislaciones aparecidas con posterioridad a la aprobación de las vigentes Normas Subsidiarias, en fecha 27 de octubre de 1987, como a las necesidades reales del municipio ante los cambios urbanísticos producidos por la desaparición de las grandes industrias del ladrillo, por la gran demanda de nuevo suelo residencial y por las perspectivas de crecimiento del Centro Dotacional .CEU San Pablo. en el municipio de Alfara del Patriarca.  
Descripción de las características más relevantes del proyecto  
El Plan general plantea la incorporación de un suelo de reserva viaria para el corredor comarcal norte que limita la expansión del casco urbano.  
Por las necesidades de crecimiento, y adaptándose al trazado de la infraestructura mencionada en el párrafo anterior, el Plan General de Ordenación Urbana plantea una bolsa de suelo urbanizable residencial no pormenorizado en el área residual que se genera, coincidiendo con una zona denominada de .transición. afectada por diversos factores antrópicos de poco más de 58.000 m².  
Se respeta en gran medida la clasificación y calificación propuesta por las Normas Subsidiarias, reordenando aquellos sectores no desarrollados y los vacíos urbanos generados tras el abandono de las actividades industriales.  
En adecuación a las vigentes normativas y legislaciones, se consideran cuatro niveles de protección del suelo no urbanizable, no existiendo el suelo no urbanizable común como categoría dentro del término municipal.  
El Plan General de Ordenación Urbana establece un horizonte poblacional de 5.674 habitantes frente a los 2.660 censados en el año 2001.  
Las superficies de los distintos suelos quedarían como sigue:  
Suelo urbano:  
381.860 m² (de los cuales 287.178 m² corresponderían a uso residencial y 94.682 m² con uso industrial)  
Suelo urbanizable:  
156.841 m² dedicados íntegramente a uso residencial (de los cuales 98.060 m² corresponderían a una ordenación pormenorizada y 58.781 m² carecerían de ella)  
Suelo no urbanizable:  
1.453.369 m² (donde la protección agrícola afecta a 1.173.943 m², la viaria a 129.881 m², la de riberas y cauces a 116.533 m² y la cultural a 33.012 m²)  
Alternativas  
No se han presentado alternativas de planeamiento entendidas como tales. No obstante lo anterior, y dada la pequeña extensión con la que cuenta el municipio y los condicionantes existentes tanto por causa del planeamiento de rango superior (las Normas de Coordinación del Ayuntamiento de Valencia) como por los distintos elementos naturales e infraestructuras, se entiende que Alfara del Patriarca presenta un régimen urbanístico fuertemente condicionado que limita en gran medida el abanico de alternativas posibles.  
Al mismo tiempo, el método utilizado en la elaboración del estudio de impacto ambiental, definiendo una serie de unidades ambientales y asignándoles una determinada capacidad de uso, establece un criterio justificado respecto del cual la figura de planeamiento introduce escasos cambios, razón por la cual se puede entender la propuesta presentada como coherente desde un punto de vista ambiental.  
Tramitación Administrativa  
Información pública  
En fecha 2 de noviembre de 2001 el servicio territorial de la dirección general de Urbanismo y Ordenación Territorial remitió proyecto técnico, incluidos el estudio de impacto ambiental y el expediente municipal, relativo al Plan General de Ordenación Urbana del municipio de Alfara del Patriarca, incoándose el correspondiente expediente de evaluación de impacto ambiental.  
El mencionado estudio de impacto ambiental se expuso al público, junto al resto de la documentación técnica, según anuncios publicados en los diarios Levante y Las Provincias, de fecha 25 y 28 de enero de 2000 respectivamente y en el DOGV nº 3.664, de 12 de enero de 2000.  
Durante el periodo de información pública se presentaron 28 alegaciones, según consta en los certificados emitidos por el Secretario-Interventor del Ayuntamiento de Alfara del Patriarca, en los cuales se incluía la aprobación provisional, el informe del trámite de información al público realizado y un resumen de las alegaciones presentadas.  
Resumen de las alegaciones  
De las 28 alegaciones presentadas, únicamente 2, las enumeradas como 22 y 23, hacen referencia a criterios medioambientales, resultando ambas con el mismo contenido.  
En ellas se solicita la desclasificación del uso industrial para los terrenos situados en la calle Vicente Lasala y adyacentes del municipio en base a razones medioambientales.  
Desestimadas por el Ayuntamiento, justificándose en la labor del estudio de impacto ambiental que recoge los criterios aducidos por los alegantes y no interpreta una desviación suficiente respecto de los parámetros exigidos por la legislación aplicable, hay que partir de la base de que Alfara del Patriarca no propone nuevas superficies de suelo urbanizable industrial, sino la reutilización de aquellas áreas que, por motivos de abandono de tal actividad, son susceptibles de albergar estos usos por gozar de las infraestructuras necesarias, planteamiento que resulta más coherente que el de la ocupación de los suelos no urbanizables siempre y cuando las actividades a desarrollar resulten plenamente compatibles con los usos residenciales adyacentes conforme a las legislaciones sectoriales aplicables en cada caso.  
Afecciones legales  
Clasificadas como coladas del .barranco del Carraixet. y del .camino de Moncada., con 15 y 8 metros de anchura legal respectivamente, las dos vías pecuarias que discurren por el término municipal se configuran a su vez como límite con los términos de Vinalesa y Foios en primera instancia y Moncada en segunda.  
La colada del .barranco del Carraixet. discurre por el cauce del barranco que lleva su nombre, que queda como elemento protegido según el planeamiento propuesto. Por su parte, la colada del .camino de Moncada. vendría a coincidir con el vial perimetral que configura el límite norte del término municipal, resultando asimilada en todo su trazado al suelo urbano.  
Dos son los elementos más destacables de la red hidrológica del municipio: el barranco del Carraixet, de régimen estacional, y la red de acequias, entre la que destaca la de Moncada. Si bien estas últimas no pueden ser consideradas como un elemento natural, su relevancia como infraestructuras de riego obliga a su conservación y mantenimiento.  
Respecto al barranco, que discurre por el límite este del término municipal, el planeamiento recoge una anchura de cauce de 75 metros, situando una franja de 5 metros en su margen derecha que presumiblemente coincidirá con la servidumbre de paso que establece la vigente Ley de Aguas. Igualmente, se ha respetado la condición de que las edificaciones no se sitúen en los primeros 20 metros medidos desde la arista que define el cauce diseñando un vial de 10 metros y una zona verde de anchura equivalente. Por su parte, se recuerda que toda actuación que afecte a los 100 metros medidos desde la arista del cauce debe requerir informe a la Confederación Hidrográfica competente.  
La acequia de Moncada no se ve afectada por las modificaciones urbanísticas que el Plan General de Ordenación Urbana introduce respecto de las consideraciones de las Normas Subsidiarias, si bien el trazado del futuro corredor comarcal norte necesariamente deberá cruzar ésta. Puede que no ocurra lo mismo con la red de riego de los suelos situados al norte de la misma, que ante el desarrollo del sector PPR2 se verá modificada sustancialmente.   
El catálogo de bienes y espacios protegidos recoge los yacimientos arqueológicos y bienes inmuebles que merecen un cuidado especial por su relevancia cultural. Contenidos todos ellos en el suelo urbano, a excepción de la casa de la Sirena, localizada en el extremo sudoeste del término municipal, merece especial mención el .Paretó d'Alfara. ya que podría verse afectado por el trazado del vial tangente a la margen derecha del barranco del Carraixet según se desprende de la interpretación del plano B de ordenación urbanística a escala 1/1000 del Plan General de Ordenación Urbana.  
Consideraciones ambientales  
Geológicamente, el municipio de Alfara del Patriarca resulta casi completamente homogéneo. Sin alteraciones del relieve (la diferencia de alturas máxima entre dos puntos del término es de 5 metros, aproximadamente), y fuertemente condicionado por el cono de influencia del barranco del Carraixet, dominan los limos arenosos grises y parduzcos del Cuaternario que se convierten en materiales disgregados como gravas y arenas en el ámbito del propio barranco.  
En este tipo de terrenos, donde domina el llano, no tienen lugar fenómenos de deslizamientos o desprendimientos, pero sí se caracterizan por la vulnerabilidad de los acuíferos frente a sustancias contaminantes vertidas al terreno. En ese sentido, resulta necesario extremar las precauciones en las actividades susceptibles de producir tales sustancias así como en la ejecución de las redes de alcantarillado, prohibiendo en todo momento los vertidos libres al terreno y asegurando el correcto funcionamiento de las estaciones depuradoras de aguas residuales. Este comportamiento es prácticamente idéntico en toda la zona conocida como Plana de Valencia debido a la morfología de llanura aluvial generada por el río Turia y su red de barrancos asociada.  
Desde un punto de vista agrario, la principal consecuencia de lo anterior es que la práctica totalidad del suelo municipal posee una capacidad muy elevada, únicamente afectada por los problemas químicos que en ocasiones puede presentar el suelo. Esto es debido principalmente a dos factores: el alto contenido en carbonato cálcico de las aguas subterráneas, que por otra parte presentan un elevado nivel freático (hay que tener en cuenta que el suelo dominante es el fluvisol cálcico), y la falta de materia orgánica en el terreno que hace necesario el aporte de nutrientes, muchas veces de la mano de abonos químicos que no hacen sino agravar el problema de la nitrificación de las aguas, impidiendo así su consumo con garantías suficientes para la salud.  
En cuanto a la erosión de la zona se estima muy baja, preocupando únicamente la laminar por arrastre de las aguas en caso de precipitaciones torrenciales o crecidas de los cauces.  
Las características del municipio, similares en una gran parte de su entorno territorial, hacen que sísmicamente la aceleración no sea elevada (incluso un poco más baja que la existente en la ciudad de Valencia), lo cual no quita que la vigente legislación al respecto sea de aplicación para determinadas obras.  
Salvo el entorno del barranco del Carraixet, pequeñas zonas localizadas y algunos puntos de la red de acequias, y obviando el suelo urbano, se considera que la totalidad de la superficie del término municipal se encuentra ocupada por cultivos de cítricos, de manera que no existe una implantación significativa de la vegetación potencial correspondiente a las olmedas y choperas que dan paso, cuando las condiciones lo permiten, a los carrascales mediterráneos. Partiendo de tal circunstancia, no se espera una recuperación de dicha vegetación potencial máxime cuando los cultivos actuales han constituido un paisaje y hábitat característico que presenta un elevado interés para su conservación tal y como reconoce el proyecto presentado mediante la calificación del suelo propuesta.  
Aún considerando lo anterior, el carácter antrópico de las zonas así cultivadas supone que las especies animales existentes no presenten un grado de importancia para su conservación elevado, correspondiéndose con ejemplares de gran distribución adaptados al medio urbano en la mayoría de los casos.  
Sin presentar una variación realmente significativa en cuanto a la fauna y la vegetación se refiere, sí es cierto que existen ciertas zonas del término municipal ya comentadas en las que la diversidad de estos factores hace aconsejable la adopción de criterios de protección, circunstancia ésta que también se recoge en la figura de planeamiento principalmente al considerar el suelo no urbanizable de especial protección de riberas y cauces.  
En cuanto a la explotación de los principales recursos se refiere, el estudio de impacto ambiental hace referencia únicamente a la generación de residuos y a la depuración de las aguas residuales, generalizando que el aumento respecto de la situación actual no se prevé significativo dado que lo que se está favoreciendo con el planeamiento urbanístico es la reubicación del sector industrial en una zona convenientemente dotada de los mecanismos de urbanización.  
Si bien en ese sentido se establece una determinada configuración de la red de saneamiento y se incorpora una ordenanza de parámetros de vertido, no se justifica adecuadamente la existencia de agua potable en cantidad y calidad suficiente para abastecer a una población potencial que pasa de cerca de 2700 habitantes a casi 5700, máxime cuando únicamente se cita el depósito situado en la calle Maestro Serrano con capacidad para 350 m³. Si se calcula una dotación media de 250 l/hab. y día, se estaría hablando de que el depósito necesita una recarga de cerca de cuatro veces al día, circunstancia ésta que deja al municipio sin capacidad de previsión en caso de avería o corte del suministro general que abastece al depósito.  
Volviendo a la depuración de las aguas residuales, la documentación aportada resulta poco clarificadora de la situación actual, ya que se cita que en un primer lugar la depuradora municipal se encontraba en una situación de insuficiencia técnica y que resultaba necesaria su reparación o bien la conexión con la depuradora mancomunada sita en Alboraya a través de una estación de bombeo, para luego indicar que, durante el periodo de vigencia de las Normas Subsidiarias se procedió a la reparación de la misma no resultando necesaria la conexión con dicha estación mancomunada. En cualquier caso, no se ha evaluado la situación técnica actual de ninguna de las dos estaciones depuradoras de aguas residuales, resultando necesario informar sobre la capacidad de aquella infraestructura que realmente vaya a soportar las cargas de la red de saneamiento municipal.  
Dicha red se reconoce unitaria sin evacuación canalizada de las aguas pluviales, que discurren por el trazado de las calles. Cabría pues actuar en ese sentido y exigir, al menos en el suelo urbanizable sin desarrollar, la construcción de una red separativa que canalice las aguas pluviales por separado hasta su vertido a cauce público o a la red de acequias previa obtención de las autorizaciones pertinentes.  
Tampoco se han especificado las características del sistema de recogida de residuos sólidos urbanos, si existe o no recogida selectiva de los mismos y el destino de los residuos inertes, resultando igualmente necesario que la empresa encargada de dicha gestión asegure su capacidad, así como la del punto de vertido, frente al incremento de la demanda potencial del servicio que supone el desarrollo del nuevo planeamiento.  
En lo que respecta a la ocupación del suelo, la propuesta presentada parece coherente y racional al pretender la reubicación de usos en áreas urbanas donde se ha producido el cese de ciertas actividades, mientras que la ocupación de suelos hasta ahora considerados como no urbanizables se ajusta a un crecimiento natural del casco urbano aprovechando al mismo tiempo la bolsa de suelo que configura el trazado de un elemento muy potente de la red de comunicaciones viales cuyo desarrollo se encuentra en previsión.  
El análisis climático presentado resulta escueto, principalmente en lo relacionado con la predominancia de vientos y sus posibles consecuencias respecto de la relación uso industrial . uso residencial, factor más importante y a tener en cuenta en el caso del municipio de Alfara del Patriarca. Al parecer, los vientos de levante y poniente tienen una frecuencia muy superior al resto, lo que en principio no supondría una alteración importante para el casco urbano pero sí podría llegar a serlo para el nuevo sector de suelo no urbanizable localizado al norte del trazado del corredor comarcal previsto.  
Atendiendo a que numerosas industrias potencialmente contaminadoras de la atmósfera han cesado su actividad industrial, y a que no existe información que hagan pensar en molestias generalizadas dentro de la población, este factor puede ser notablemente corregido con carácter positivo mediante la implantación de medidas normativas contempladas en el Plan General de Ordenación Urbana.  
Si bien el factor torrencial en el ámbito de las precipitaciones es algo común en la zona, el principal riesgo asociado al mismo, el de inundación, resulta peligroso por la presencia del barranco del Carraixet, cuya traza discurre por el límite este del término municipal. La totalidad del casco urbano, así como una superficie significativa del suelo no urbanizable adyacente, se encuentra afectada por un riesgo de inundación de grado 5 según la documentación consultada, con frecuencias superiores a los 500 años y con calados superiores a los 80 cm. Sólo el cauce del barranco presenta un riesgo máximo en ese sentido, circunstancia poco relevante de cara a la seguridad de la población si se tiene en cuenta que se configura como un espacio protegido en el que no se permite el desarrollo de prácticamente ninguna actividad.  
Al parecer, se está trabajando en el ámbito institucional con la intención de regular las posibles crecidas en periodos torrenciales de manera que el riesgo disminuya o incluso desaparezca, lo que no quita que resulte interesante la adopción de medidas protectoras en ese sentido.  
Aunque antropizado, el paisaje del municipio de Alfara del Patriarca se caracteriza por la horizontalidad de las superficies del suelo agrícola que únicamente contrasta con la verticalidad de algunos vestigios de la arquitectura industrial hoy en día en proceso de abandono o sustitución por otro tipo de actividades. El planeamiento propuesto parece bien orientado en lo que a la conservación de dichos elementos se refiere, actuando únicamente en respuesta a las necesidades de suelo previstas para los próximos años y proponiendo un crecimiento natural del casco urbano, integrando en él las mencionadas infraestructuras fabriles merecedoras de conservación.  
Socioeconómicamente, se aprecia un momento de recesión poblacional desde mediados de los años 90 que confluye con el abandono de gran parte de la principal actividad industrial del municipio, que a principios de la década pasada dejó de ser el motor de la economía local dejando paso al sector de .Servicios. y redujo sus diferencias con el de la construcción. Quizá por ello se ha orientado el planeamiento a la reconsideración de los espacios interiores y su adaptación a las condiciones actuales, con una propuesta de crecimiento que si bien aumenta en gran número la capacidad de acogida del municipio resulta adecuada en cuanto a extensión y localización.  
Elaborada una propuesta comedida y justificada desde un punto de vista medioambiental, las medidas correctoras recogidas por el estudio de impacto ambiental se centran en el control estético respecto de las tipologías arquitectónicas tradicionales, en la adopción de una normativa que regule los vertidos a la red de alcantarillado y en asegurar la adecuada relación entre industria y residencia por motivos atmosféricos y acústicos.  
Consideraciones jurídicas  
El proyecto examinado constituye uno de los supuestos fácticos en los que resulta preceptiva la formulación de una declaración de impacto ambiental, previa a la resolución administrativa que se adopte para la aprobación definitiva de aquél, según se desprende del artículo 5º de la Ley de Impacto Ambiental y concordantes de su Reglamento, Anexo I, apartado 8.g del Decreto 162/1990, de 15 de octubre.  
En el expediente se han observado los trámites previstos en el Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento de Impacto Ambiental, en la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de la Generalitat Valenciana y en las demás disposiciones que le son de aplicación.  
El artículo quinto del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de Impacto Ambiental, atribuye la competencia al Órgano Ambiental para la declaración de impacto ambiental de los proyectos a los que se aplique esta Ley.  
El Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Medio Ambiente, aprobado mediante Decreto 90/1999, de 30 de julio, del Gobierno Valenciano, atribuye a la dirección general de Planificación y Gestión del Medio la competencia sobre la evaluación del impacto ambiental.  
Declaración de impacto ambiental  
Primer. Se estima aceptable, a los efectos ambientales y sin perjuicio de la previa obtención de las autorizaciones sectoriales que le sean de aplicación, el proyecto sobre el Plan General de Ordenación Urbana del municipio de Alfara del Patriarca (Valencia), promovido por el propio Ayuntamiento, siempre y cuando se desarrolle de acuerdo con lo establecido en la documentación presentada y con los condicionantes establecidos a continuación.  
Segundo. Condicionantes para la aprobación y desarrollo del proyecto:  
Se deberá comprobar que el trazado de la ronda este, tangente al cauce del barranco del .Carraixet. por su margen derecha, no afecta a la infraestructura de contención de aguas conocida como .El Paretó d'Alfara., de casi 170 metros de longitud e incluida como elemento protegido del catálogo de bienes y espacios protegidos del propio Plan General de Ordenación Urbana, proponiendo la modificación de dicha ronda en caso contrario, todo ello debiéndose considerar el preceptivo informe por parte de la Conselleria de Cultura y Educación.  
Dado que el municipio de Alfara del Patriarca se considera como zona vulnerable a la contaminación de las aguas por nitratos procedentes de fuentes agrarias según el Decreto 13/2000, de 25 de enero, del Gobierno Valenciano, el Ayuntamiento deberá tomar las medidas que estime oportunas para la puesta en conocimiento, distribución y, en su caso, aplicación de la Orden de 29 de marzo de 2000, de la Conselleria de Agricultura, Pesca y Alimentación, por la que se aprueba el Código Valenciano de Buenas Prácticas Agrarias.  
Se deberá justificar la existencia en cantidad y calidad suficiente de agua potable para el abastecimiento de la población potencial prevista en el Plan General (aprox. 5700 habitantes) mediante certificado de la empresa que proporciona el suministro al municipio. Se deberá evaluar igualmente la adecuación del depósito de agua existente de cara a las necesidades de la población, proponiendo en su caso la sustitución del mismo por otro de mayores dimensiones o bien la construcción de uno complementario al actual.  
Se deberá aclarar mediante certificado municipal la situación respecto de la depuración de las aguas residuales, es decir, si el municipio cuenta con depuradora propia o bien bombea hasta la mancomunada de Alboraya. Una vez aclarado este punto, será necesario certificado de la empresa gestora de la estación depuradora donde se indique la capacidad de la misma para absorber el incremento de la demanda potencial prevista o en su caso, el cronograma de ampliación o el límite de población que puede absorber, así como si existen parámetros de vertido más restrictivos de los establecidos en la ordenanza municipal.  
Respecto a dicha ordenanza, se deberán variar los parámetros de vertido referentes al cromo hexavalente (pasará de 3 a 0'5 mg/l) y al cromo total (pasará de 5 a 2'5 mg/l)  
Al menos en los suelos urbanizables, se deberá ejecutar una red de saneamiento separativa, conduciendo las aguas pluviales hasta puntos de vertido a cauce público o a la red de acequias, previa autorización del organismo competente.  
Se requerirá certificado de la empresa encargada del servicio de recogida de residuos sólidos urbanos en el que figure la capacidad de la misma para hacer frente al incremento de la demanda potencial prevista, indicando a su vez el destino de dichos residuos que en cualquier caso deberá coincidir con un lugar debidamente autorizado para ello.  
De la misma manera, se deberá acreditar la gestión que de los residuos sólidos inertes se viene llevando a cabo.  
A parte de continuar con la tramitación de los proyectos encaminados al control de las inundaciones, se establecerán medidas normativas que impidan el uso que no se corresponda con el de almacén en los sótanos y semisótanos. En cualquier caso, los productos que resulten tóxicos y que pudieran llegar a contaminar las aguas no podrán almacenarse en dichas estancias y, en planta baja, requerirán su colocación en estanterías con, al menos, una elevación de 1 metro respecto de la rasante del terreno..  
Tercero. Se notifica a las partes interesadas que contra la presente resolución, por no ser un acto definitivo en vía administrativa no cabe recurso alguno, lo cual no es inconveniente para que puedan utilizarse los medios que en defensa de su derecho e intereses estimen pertinentes.  
Cuarto. La presente declaración de impacto ambiental se publicará en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 28 del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de Impacto Ambiental.  
Valencia, 28 de febrero de 2001.. La directora general de Planificación y Gestión del Medio: Paloma Gómez Ossorio.  
Declaración de impacto ambiental  
Datos del expediente  
Expediente: 395/2000-AIA  
Título: Plan General de Ordenación Urbana  
Promotor: Ayuntamiento de Vall de Ebo  
Autoridad sustantiva: Ayuntamiento y COPUT  
Localización: Término municipal de Vall de Ebo (Alicante), en la comarca de La Marina Alta  
Descripción del proyecto  
Objeto del proyecto  
La adecuación del vigente instrumento de planeamiento municipal, el Proyecto de Delimitación de Suelo Urbano aprobado por la Comisión Territorial de Urbanismo de Alicante el 6 de febrero de 1992, a las diferentes legislaciones sectoriales vigentes y que resultaron de aplicación con posterioridad a la fecha de aprobación de aquél.  
Descripción de las características más relevantes del proyecto  
Poner en el mercado una oferta urbanística tal que asegure la economía local y el mantenimiento de los índices de población actuales, potenciando por otro lado la entrada de turistas desde los municipios más costeros que buscan un asentamiento de carácter continuado, generalmente en régimen de propiedad.  
Redefinir los límites del suelo urbano en función del grado de desarrollo del planeamiento anterior y de las necesidades previstas para los próximos años.  
Respecto a los dos puntos anteriores, y partiendo de una superficie total de suelo urbano de 62.561 m², se propone la creación de un suelo urbanizable de 68.502 m². De este suelo urbanizable, 10.763 m² corresponderían al suelo residencial ampliación natural del casco urbano, 17.438 m² se repartirían en usos dotacionales y 40.301 m² conformarían un nuevo núcleo aislado denominado .Pla de la Corona..  
Establecer un régimen de protección en aquellas zonas del suelo no urbanizable que gozan de características merecedoras de ello, bien por sus valores ambientales, bien por encontrarse amparadas por alguna legislación de protección específica, considerando que la totalidad de la superficie del suelo no urbanizable se establece en 3.193'89 Ha.  
Adaptar las dotaciones e infraestructuras necesarias para hacer frente a las nuevas demandas sociales.  
Alternativas  
No se ha presentado estudio de alternativas en lo que a la delimitación de los suelos urbano y urbanizable se refiere. En cuanto al suelo no urbanizable, y en cualquier caso tras la ampliación solicitada, se han utilizado criterios ambientales adecuados que, aunque no siempre se han representado correctamente desde un punto de vista gráfico, sí han servido para establecer los distintos grados de protección de forma aceptable.  
Tramitación Administrativa  
Información pública  
En fecha 18 de septiembre de 2000 la dirección territorial de Medio Ambiente de Alicante remitió documentación técnica, incluido el estudio de impacto ambiental relativa al Plan General de Ordenación Urbana del municipio de Vall de Ebo, incoándose el correspondiente expediente de evaluación de impacto ambiental.  
El mencionado estudio de impacto ambiental se expuso al público, junto al resto de la documentación técnica, según anuncios publicados en el diario Información de Alicante, de fecha 11 de febrero de 2000 y en el DOGV nº3.679, de 2 de febrero de 2000.  
Durante el periodo de información pública se presentaron veinticinco alegaciones, según consta en los certificados emitidos por el Secretario del Ayuntamiento de Vall de Ebo, en los cuales se incluía la aprobación provisional, el informe del trámite de información al público realizado y un resumen de las alegaciones presentadas.  
Resumen de las alegaciones  
De las veinticinco alegaciones presentadas únicamente cuatro hacen referencia a aspectos medioambientales del proyecto del Plan General de Ordenación Urbana, solicitando todas ellas la inclusión de determinadas áreas, espacios o construcciones dentro de las categorías de especial protección del suelo no urbanizable. Hay que destacar que las cuatro están presentadas por el mismo alegante.  
Así pues, Francisco Alentado Femenía hace referencia en primer lugar al paraje .La Muntanyeta., por ser el núcleo más importante y único de bosque autóctono mediterráneo del municipio, donde conviven flora y fauna de un valor medioambiental incalculable.  
A continuación se solicita la inclusión en la categoría de protección así como la habilitación de una normativa urbanística específica para su conservación y protección de la partida de Les Hortes, indicando que dentro de las manifestaciones específicas del modo de vida tradicional hay que destacar las zonas regadas como elemento vertebrador de la comunidad campesina. Hoy en día las corrientes historiográficas necesitan analizar la estructura de riego, las dualidades secano-regadío, su peso económico dentro de la economía rural, etc. En el citado Valle, uno de los puntos más característicos de esta manifestación se concentra en la partida de Les Hortes, donde su origen debe remontarse a la época musulmana y aunque presenta muchas modificaciones recientes, mantiene unos rasgos muy significativos de indudable validez histórica. Otros pueblos del entorno estás llevando a término políticas de ordenación, estudio y conservación de la red de riego local, como es el caso de La Vall de Laguar, Tárbena, Planes, etc.  
La misma consideración se pide para los núcleos de las antiguas alquerías musulmanas de Serra, Solana y Cariola, dado que la organización territorial histórica de Vall de Ebo está basada en la existencia de hábitats diseminados de alquerías mudéjares y después moriscas, presentando un alto valor histórico, etnográfico y patrimonial del que era la vida cotidiana de la comunidad andalusí en Vall de Ebo desde los tiempos de la conquista en el siglo VII hasta el XVIII.  
Finalmente, y ante las manifestaciones artísticas prehistóricas existentes, se solicita la consideración como bienes patrimoniales arqueológicos y paleontológicos la cueva de Les Turanes y la cueva Fosca.  
Todas estas consideraciones fueron tenidas en cuenta y aceptadas por el Ayuntamiento de Vall de Ebo, si bien no se ha justificado en la parte gráfica y escrita, al menos de manera clara, las modificaciones del planeamiento en ese sentido.  
Peticiones de información o documentación complementaria  
A la vista de la documentación presentada en primera instancia y del informe remitido por la dirección territorial de Medio Ambiente de Alicante, descrito más abajo, en fecha 4 de octubre de 2000 se solicitó al Ayuntamiento de Vall de Ebo la ampliación del estudio de impacto ambiental instando a recoger en el mismo la totalidad de las actuaciones a realizar en el término municipal y no únicamente las que afectaban al suelo urbanizable. Al mismo tiempo, se remitió un informe detallado sobre las deficiencias detectadas a nivel de documentación y de planeamiento.  
En fecha 14 de junio de 2001 se recibió, por parte del Ayuntamiento de Vall de Ebo, la ampliación solicitada que venía, en términos generales, a subsanar las deficiencias detectadas.  
No obstante, y tras las conversaciones mantenidas con el equipo redactor con la intención de ultimar los aspectos relativos a la ampliación solicitada, en fecha 12 de noviembre de 2001 se recibió nueva documentación sobre el proyecto que recogía información complementaria del estudio de impacto ambiental y un texto refundido de la normativa urbanística del Plan General de Ordenación Urbana.  
Informes sectoriales  
En fecha 18 de septiembre de 2000, junto con la documentación del referido proyecto, la dirección territorial de Medio Ambiente de Alicante remitió informe al respecto en los siguientes términos:  
El estudio de impacto ambiental que se remite se centra específicamente en la superficie que se reclasifica a suelo urbanizable (sector .Pla Roig.) así como en la reconversión de suelo urbano a urbanizable con ordenación pormenorizada (ampliación del casco urbano), no entrando en estudio y caracterización del suelo no urbanizable, por lo que la ordenación que se da a esta categoría de suelo no contempla la protección de extensas zonas del término municipal con un interés para la conservación de la naturaleza muy alto tal y como refleja el Mapa Geocientífico de la Provincia de Alicante.  
Por otra parte, se clasifica como suelo urbano recreativo una superficie de 5.800 m² en la zona de afección de un barranco, lo que debería ser informado por la dirección general de Interior a fin de evitar posibles riesgos para las personas. Asimismo, el suelo urbano de tolerancia industrial presenta similar problemática.  
Hay que hacer constar igualmente que en el expediente municipal remitido por el Ayuntamiento obran los informes de la Confederación Hidrográfica del Júcar, de la Conselleria de Cultura y Educación, de la Oficina del Plan de Carreteras y de la Diputación de Alicante, donde se establecen condiciones y requisitos de obligado cumplimiento por parte de la normativa del Plan General de Ordenación Urbana.  
Respecto a las referencias medioambientales de los mismos, cabe considerar lo siguiente:  
Informe de la Confederación Hidrográfica del Júcar:  
En cuanto a las competencias de esta Confederación Hidrográfica se debe considerar la afección que el citado instrumento de planificación pueda tener respecto a cauces públicos, así como su incidencia en las aguas continentales (superficiales o subterráneas) Por otra parte se debe tener en cuenta, en su caso, la existencia de espacios hídricos con posible interés ecológico / medioambiental.  
Referente a cualquier modificación que se pretenda realizar en los cauces a que afecte, se deberá redactar por Técnico Superior competente, debidamente firmado y visado, el preceptivo proyecto de construcción debiendo tener autorización previa de esta Confederación Hidrográfica para poder iniciar las obras.  
Asimismo, toda actuación que se quiera ejecutar en el dominio público hidráulico y/o dentro de su zona de policía, aparte de respetar la servidumbre de paso mínima de 5 m, tendrá como requisito previo e indispensable a la iniciación de las obras, la obtención de la autorización de esta Confederación Hidrográfica del Júcar de acuerdo con la legislación citada al final.  
Igualmente se deberá obtener autorización previa para el vertido de las aguas tanto residuales como pluviales, así como si se prevé realizar captaciones de agua superficial o subterránea.  
Ante la ubicación de zonas urbanas cerca de cauces públicos la consideración de las zonas inundables se establecerá por los niveles teóricos que alcanzarían las aguas en las avenidas cuyo periodo estadístico de retorno sea de quinientos años.  
En lo que respecta a otros espacios hídricos de interés medioambiental, tales como zonas húmedas, la determinación de áreas de protección que puedan condicionar el uso del suelo y las actividades a desarrollar, fuera de la zona de policía de la administración hidráulica, corresponde al Órgano competente de la Comunidad Autónoma, que en este caso es la Conselleria de Medio Ambiente de la Generalitat Valenciana.  
En resumen, esta actuación, en cuanto afecte al Dominio Público Hidráulico y/o su zona de policía, deberá ajustarse en todas sus fases a lo dispuesto en la normativa específica vigente y en particular a la Ley de Aguas 19/85, de 2 de agosto, sus reglamentos y demás disposiciones que la desarrollen.  
Informe de la Conselleria de Cultura y Educación:  
Desde la óptica de la protección que se dispensa al patrimonio arqueológico y en cuanto a la catalogación de sus bienes se recogen las prescripciones o determinaciones oportunas.  
En cuanto al patrimonio arquitectónico de interés histórico, el documento ahora analizado tiene una descripción de los diferentes elementos protegidos y se procede a su clasificación. Están incluidos los elementos situados en la categoría de Bien de Interés Cultural, considerando los restantes con la categoría de Bien de Relevancia Local, como se indica en la página nº13. Por otra parte, se añaden diversas normas relacionadas con los elementos catalogados, subsanando las observaciones técnicas que en un momento anterior se impartieron desde los servicios de esta dirección general.  
Por lo que de conformidad con el informe de los servicios técnicos se informa favorablemente a los efectos patrimoniales el Plan General de Ordenación Urbana de Vall de Ebo.  
Afecciones legales   
En relación con la transposición de la Directiva 92/43/CEE y la Red Natura 2000, el municipio de Vall de Ebo se ha incluido en su totalidad en el lugar de interés comunitario o LIC denominado .Valls de La Marina., que afecta igualmente a los municipios de Beniarrés, Planes, Vall de Gallinera, Tollos, Vall d'Alcalà, Vall de Laguar, Tormos, Sagra, Pego, Ràfol d'Almúnia, Benimeli, Sanet i Negrals, Beniarbeig, El Verger y Ondara.  
Con una superficie de 16.061'3 Ha., se trata de una extensa zona constituida por un conjunto de valles y sierras de gran interés paisajístico, ambiental y cultural. En ellos se alternan los cultivos tradicionales . mayoritariamente instalados en terrazas o bancales a causa del accidentado relieve . con zonas fluviales de gran relevancia y áreas de matorral y pastizal. Además, la abrupta topografía ha permitido la conservación de una valiosa comunidad de rapaces y de numerosas singularidades botánicas, como las que aparecen en los barrancos y umbrías más inaccesibles.  
Entre los hábitats más destacables que se pueden encontrar en estos espacios, destacan por su extensión los pastizales anuales de Thero-Brachypodietea (6220), así como los matorrales y tomillares (5330). Sin embargo, el máximo interés de la zona reside en la vegetación de pendientes rocosas calcícolas (8210), los prados calcáreos cársticos (\*6110), los matorrales arborescentes con Juniperus (5210) y los bosquetes de Laurus (\*5230). Igualmente merecen destacarse los hábitats fluviales presentes en los numerosos barrancos y ramblas que surcan la zona, con una excepcional representación de Nerio-Tamaricetea (92D0), fresnedas termófilas de Fraxinus angustifolia (91B0), manantiales petrificantes (\*7220) y bosques galería de Salix alba y Populus alba (92A0)  
Respecto a las especies, debe destacarse la variedad de rapaces asociadas a medios rocosos, entre ellas Aquila chrysaetos, Bubo bubo, Falco peregrinus o Hieraetus fasciatus. También debe mencionarse la presencia de algunos peces de interés en la zona, como Leuciscus pyrenaicus, Cobitis paludicola o Barbus guiraonis. Además, diversas especies vegetales de interés, como Biscutella montana, Hippocrepis valentina, Scabiosa saxatilis o Teucrium buxifloium subsp. hifacense, presentan buenas poblaciones en la zona.  
Como observaciones, indicar que es una zona de evidente interés por albergar una buena representación de hasta cinco hábitats prioritarios, algunos de ellos con más del 15% del total de la región mediterránea española. El carácter antropizado de la zona no debe representar conflictos de usos, puesto que como se ha dicho el mantenimiento de la actual configuración del paisaje debe considerarse un criterio básico de gestión. Por último, diversos tramos riparios considerados prioritarios en la lista de contraste de WWF/Adena (en los ríos Gallinera, Margarida, Ebo y diversos barrancos), quedarían también incluidos en su mayor parte en la zona propuesta.  
La propuesta definitiva de clasificación y calificación de suelo del municipio de Vall de Ebo establece una corona de protección en todo su perímetro justificada en función de diversos criterios legales y ambientales, salvo una excepción puntual situada al norte, aprovechando la configuración de un único casco urbano existente en la actualidad localizado en el ámbito central de la superficie municipal. Dicho casco se encuentra rodeado de un suelo no urbanizable común que alcanza a las distintas áreas de cultivo localizadas generalmente en las terrazas más bajas y en los fondos de valle, apareciendo, en la ladera noroeste de la sierra de la Carrasca y próximo al núcleo urbano, el suelo urbanizable denominado .Pla de la Corona..  
En principio esta propuesta respetaría la actual configuración del paisaje, principalmente en las zonas asociadas a los elementos de vegetación y fauna de mayor relevancia, por lo que no entraría en conflicto directo con los valores existentes que promovieron su consideración como zona LIC. No obstante, resulta preciso establecer una normativa urbanística concreta para cada categoría de suelo no urbanizable protegido, circunstancia ésta no resuelta satisfactoriamente en la documentación presentada.  
A propuesta de esta Conselleria, dentro de la superficie del término municipal de Vall de Ebo se encontraría localizada la microrreserva denominada .Barranc de l'Infern, con una superficie ligeramente superior a las siete hectáreas. En ella aparecen algunos de los hábitats y especies recogidos como significativos dentro del ámbito del lugar de interés comunitario, lo que refuerza el valor de la zona.  
Su localización, de difícil acceso, y la figura de protección que establece el Plan General de Ordenación Urbana se consideran adecuados para asegurar la conservación de los valores en ella detectados, siempre y cuando esta última se complemente con una adecuada normativa urbanística.  
Tanto el estudio de impacto ambiental presentado en primera instancia como el remitido tras la solicitud de ampliación reconocen la existencia, en el municipio de Vall de Ebo, de numerosas e importantes cavidades, coincidiendo así con la propuesta de inventario de cavidades de la Comunidad Valenciana. El valor de estos lugares aumenta si se tiene en consideración la existencia de elementos prehistóricos patrimoniales.  
En ese sentido, se entiende que el planeamiento no incorpora una localización detallada desde un punto de vista gráfico con la intención de salvaguardar el contenido de las mismas, pero a grandes rasgos establece unos criterios de calificación del suelo que resultan compatibles con la conservación de estos bienes, de nuevo condicionada a la redacción de una normativa urbanística concreta.  
Las vías pecuarias, bienes de dominio público de las Comunidades Autónomas y, en consecuencia, inalienables, imprescriptibles e inembargables, según recoge el artículo 2 de la Ley 3/1995, de 23 de marzo, de Vías Pecuarias, se recogieron en la documentación inicial a nivel gráfico, sin mayor puntualización al respecto. Con posterioridad, se aportó plano de clasificación en el que se reconocía la existencia en el municipio de dos vías pecuarias, la colada del .Pla de la Miserà. y la colada del .Figueralet..  
A pesar de lo anterior, el Plan General no recoge en ningún momento la anchura legal de dichos elementos, que resulta variable según corresponde con la nomenclatura .colada., desconociéndose, por tanto, si la escala de trazado en los planos de clasificación y calificación es la adecuada. Igualmente, resulta necesario considerar las trazas de las vías pecuarias en los planos correspondientes a la red primaria de dotaciones públicas.  
En el municipio de Vall de Ebo, según los datos consultados por esta Conselleria, existen tres montes consorciados propiedad del Ayuntamiento con los siguientes identificadores: AL3014 (Alto de la Carrasca), AL3015 (Misera) y AL3016 (Pla de Corralet, Pla de Alcalà y Foia Larga), con 776, 440 y 440 Ha. respectivamente. Si bien la vegetación forestal se ha visto mermada notablemente por efecto de los incendios de décadas pasadas, conservan características propias de terreno forestal y están sujetos a la legislación sectorial vigente.  
Si bien en un principio no se tuvieron en consideración tales circunstancias para establecer la clasificación y calificación urbanística, la documentación finalmente remitida reconoce la existencia de dichos montes y les otorga un nivel de protección en principio compatible con las características de los terrenos. Dicha protección se extiende más allá, sobre los suelos que poseen condiciones similares, es decir, son susceptibles de pertenecer a una misma unidad ambiental.  
No obstante lo anterior, la calificación propuesta para el monte AL3015, al norte del municipio, parece no ajustarse a criterios de delimitación de unidades ambientales al referirse a los límites del propio monte.  
En cualquier caso, las calificaciones de suelo propuestas deberán contemplar una normativa urbanística adecuada y propia dentro del apartado del suelo no urbanizable de especial protección.  
Sobre la conexión de estas áreas con los municipios colindantes, es destacable que los límites con La Vall de Laguar, Vall de Gallinera, La Vall d'Alcalà, Tollos y Castell de Castells coinciden también con montes de utilidad pública, lo que permite hacerse una idea sobre la calidad y las funciones ambientales de los mismos así como de la orientación urbanística a seguir en este caso.  
El río Girona cruza el término municipal de Vall de Ebo en sentido oeste . este, girando bruscamente hacia el sur para entrar en el municipio de La Vall de Laguar por el conocido .Barranc de l'Infern., lugar este último de especial interés por su morfología y presencia de especies vegetales, entre otras razones. Pocos son los barrancos de cierta entidad que aportan aguas de escorrentía desde su margen izquierda, mientras que en su margen derecha ocurre lo contrario. Por otro lado, existe algún barranco no demasiado importante en la parte norte del término, mientras que en su límite sur, esta red gana en importancia al confluir en un punto muy concreto, los límites de Vall de Ebo, Tollos y Castell de Castells (zona del .Barranc de Malafí.), numerosos elementos de drenaje.  
Tal y como se reconoce en la modificación del estudio de impacto ambiental presentado, la vigente legislación en materia de aguas, junto con la Ley de Ordenación del Territorio de la Comunidad Valenciana, establece un ámbito de protección sobre estos elementos que condiciona las actuaciones urbanísticas en el mismo.  
Si bien la normativa urbanística carece de un régimen específico de protección sobre los cauces y los barrancos, los planos de clasificación y calificación sí recogen tales elementos. No obstante, el grafismo utilizado no permite una visión clara de las áreas a proteger.  
Al mismo tiempo, algunos de los suelos urbanizables propuestos coinciden, o podrían llegar a coincidir, con las zonas de afección del dominio público, quedando sometidos a las consideraciones realizadas por la Confederación Hidrográfica del Júcar según consta en su informe, y que vienen a prevenir, entre otros aspectos legales, los riesgos de arroyada en caso de precipitación torrencial.  
Dentro de los lugares de mayor interés del término municipal se encuentran .els tolls., piscinas naturales que se forman en la zona. Sin mayor referencia que esta indicación, el planeamiento no establece criterios de protección al respecto que aseguren su conservación.  
Según la documentación consultada, en el municipio de Vall de Ebo existen cuatro yacimientos arqueológicos catalogados. Tres de ellos, el .Abric de les Torrudanes. y las cuevas .Fosca. y de .Reinós., se corresponden con cavidades, mientras que el denominado .Cocons. hace referencia a los restos de un antiguo poblado datado entre la edad de Bronce y la época medieval, sin vestigios superficiales.  
Sin proceder a su localización real y precisa, probablemente por razones de conservación, se entiende que estos yacimientos se encuentran bajo un régimen de protección del suelo que, dependiendo de la normativa urbanística que se proponga, evitará la aparición de usos que pudieran poner en peligro los mencionados lugares.  
No ocurre lo mismo con los restos de las antiguas alquerías musulmanas de Serra, Solana y Cariola y con la zona conocida como Les Hortes, donde existe una red de riego con tradición histórica, con protección aceptada por el Ayuntamiento tras la alegación presentada durante el periodo de información al público.  
Consideraciones ambientales  
Vall de Ebo se encuentra flanqueado por tres elevaciones del Cretácico Superior de gran importancia que configuran un valle interior caracterizado por el paso del río Girona o Ebo. Es precisamente este río el que separa la primera de dichas elevaciones, la situada más al norte y que comprende la totalidad del monte de utilidad pública AL3015 y la mitad norte del AL3016, de las otras dos, localizadas al sudeste y al sudoeste del término. Entre estas dos últimas se configura también otro valle de orientación sudoeste . noreste por el que discurre el camino que uno Vall de Ebo con Castell de Castells.  
Debido a la superficie ocupada por estos materiales cretácicos se puede hablar de una elevada homogeneidad geológica no sólo en el ámbito municipal sino en gran parte de los municipios colindantes, únicamente alterada por la presencia de materiales disgregados originados por la destrucción de los relieves calcáreos de biomicritas y margas amarillas que se concentran a los pies de los montes y en los cursos fluviales.  
La característica más destacable de estas formaciones geológicas es la presencia de fenómenos cársticos, origen de las numerosas cavidades y simas presentes en el término municipal y que transfiere una serie de cualidades al terreno.   
Entre dichas cualidades se encuentra la vulnerabilidad de los acuíferos. Las calizas, afectadas por fenómenos de disolución, contienen numerosas fisuras por las que discurre el agua, disminuyendo así la capacidad de depuración del suelo. En ese sentido, hay que entender el municipio de Vall de Ebo también como un área muy homogénea con un riesgo significativo de cara a que las aguas subterráneas se puedan ver afectadas por actividades en superficie que resulten potencialmente contaminadoras por vertido de aguas residuales o sustancias peligrosas.  
Por su parte, los terrenos fisurados y la disolución de grandes volúmenes de material calcáreo a cierta profundidad favorecen también la existencia de fenómenos de hundimientos, desprendimientos o deslizamientos. Los puntos más significativos al respecto se localizan en la parte más oriental del río Ebo así como en sus últimos metros (Barranc de l'Infern) antes de su paso al término de La Vall de Laguar, al sur del municipio y también al norte. Otra zona afectada es la situada al oeste del casco urbano, en las pequeñas elevaciones donde se sitúan algunas de las cuevas más conocidas del lugar.  
Sobre lo anterior, cabe considerar que el planeamiento establece figuras de protección en la mayoría de las áreas afectadas por estos fenómenos de estabilidad, mientras que de cara a la vulnerabilidad de los acuíferos, dada la homogeneidad del término, las posibles repercusiones de una determinada actuación no dependerán de la localización de la misma sino de las condiciones de impermeabilización que se establezcan.   
Bajo el punto de vista de las capacidades de uso agrario del término municipal, Vall de Ebo se puede dividir en tres grandes áreas. La primera de ellas se localizaría en el extremo nororiental, en el límite con Pego, extendiéndose hasta los cortados calizos próximos al casco urbano. La segunda gran zona se correspondería con el entorno del propio casco, justo en las zonas propias de valle, con predominio del llano. Por último, se encontrarían las elevaciones montañosas del oeste y sur del término, incluidos los barrancos existentes entre las mismas. Una pequeña superficie de similares características a la primera zona aparecería en el límite sur del municipio, justo en una zona con roquedos calizos.  
A partir de esta división del territorio se puede relacionar la capacidad de uso de los distintos suelos, concluyendo que en Vall de Ebo no existe terreno con aptitudes destacables para el aprovechamiento agrario en comparación con otros puntos de la Comunidad. Si bien las zonas de mayor valor en ese sentido se corresponderían con las del valle, pueden surgir problemas fisicoquímicos para el desarrollo de dicha actividad.  
Por su parte, la zona sudoeste del término posee aptitudes inferiores al respecto. No obstante, se encuentra salpicada de parcelas dedicadas al cultivo que aprovechan una reducción en la pendiente, así como estructuras de bancales para contener el terreno, ya que pendiente y erosión son los factores limitantes de esta zona.  
Finalmente, en el límite con Pego y en los roquedos en general, la capacidad de uso se reduce de forma drástica, acentuándose los problemas de erosión y pendiente.  
En ese sentido, se puede decir que la inmensa mayoría de la superficie municipal presenta problemas de erosión tanto actual como potencial. La eliminación de la cobertura vegetal por causa de los incendios forestales favorece la desaparición del suelo y el aumento de este fenómeno, por lo que resulta prioritario recuperar la vegetación en los montes.  
Respecto al riesgo sísmico, Vall de Ebo no presenta valores significativos de aceleración básica de cálculo al contrario de lo que ocurre con algunos municipios de la provincia de Alicante. No obstante, por encontrarse en zona sísmica se debe considerar lo establecido por la legislación específica.  
Visto lo anterior, la propuesta de clasificación y calificación de suelo del Plan General de Ordenación Urbana parece ajustarse a las características del territorio, entendiendo el municipio como una corona de elevaciones montañosas con alto valor ambiental y consecuentemente protegidas y una superficie de suelo no urbanizable común en el centro, junto al casco urbano, aprovechando la mayor capacidad para el cultivo y las menores pendientes.  
Con carácter general, la vegetación actual del municipio se corresponde con la alternancia de cultivos tradicionales de secano y de matorral o pastizal, este último dominado por la asociación de coscoja con lentisco (Querco cocciferae . Pistacietum lentisci) que en ocasiones deriva en tomillares y romerales (Helianthemo . Thymetum piperellae) Las actividades agrícolas, con fuertes transformaciones del terreno en algunos casos, en conjunción con los incendios forestales, han mermado en gran número los ejemplares correspondientes a la vegetación potencial de la zona, la asociación Rubio longifoliae . Querco rotundifoliae sigmetum, dominada por la carrasca.  
Si bien la falta de relación entre la vegetación potencial y la realmente existente podría suponer la pérdida de calidad ambiental en el municipio, la existencia de especies de singular importancia como las recogidas dentro de la justificación de la consideración como zona LIC . la vegetación de pendientes rocosas calcícolas, los prados calcáreos cársticos, los matorrales arborescentes con Juniperus, los bosquetes de Laurus y los hábitats fluviales presentes en los numerosos barrancos y ramblas que surcan la zona, con una excepcional representación de Nerio-Tamaricetea, fresnedas termófilas de Fraxinus angustifolia, manantiales petrificantes y bosques galería de Salix alba y Populus alba . hacen de Vall de Ebo un lugar con valores ambientales muy elevados.  
A esto no sólo hay que añadir el valor de las especies animales presentes, también comentadas con anterioridad, sino la circunstancia de que el municipio se encuentra formando parte de un enclave supramunicipal con características similares y de superficie considerable, razón por la cual gran parte de los elementos que configuran el territorio actúan como vías o corredores naturales de comunicación. Tal circunstancia no ha sido correctamente contemplada en el estudio de impacto ambiental, que se limita a describir las especies vegetales más comunes, y principalmente, las afectadas por las actuaciones urbanísticas del Pla de la Corona. No obstante lo anterior, se estima que la distribución del suelo propuesta no entra en contradicción con los valores detectados en el ámbito municipal e incluso fuera de él.  
La configuración municipal descrita en las líneas anteriores pone de manifiesto las características forestales de una gran parte de la superficie municipal. Como riesgo intrínseco de estas áreas, e independientemente de su origen, se encuentra el de los incendios, bastante frecuentes y con consecuencias muy importantes de cara a fenómenos como la erosión e incluso el clima de la zona. Recientemente se produjo un incendio en la zona al nordeste del casco urbano, conocida como .Tossal Gran., pero el Plan General de Ordenación Urbana no propone la reclasificación de ningún suelo urbanizable afectado por los incendios al amparo de la Ley 3/1993, de 9 de diciembre, Forestal de la Comunidad Valenciana según la información consultada.  
La documentación presentada no aporta información suficientemente detallada sobre los requerimientos del municipio en materia de abastecimiento de agua potable, depuración de aguas residuales y gestión de residuos.  
En ese sentido, resultará necesario demostrar la existencia tanto del recurso hídrico en cantidad y calidad suficiente para abastecer de agua potable a la totalidad de la población potencial prevista por el Plan General como de las infraestructuras de almacenamiento y distribución.  
De la misma manera, la correcta gestión de las aguas residuales requiere una estación depuradora de las mismas con un sistema de colectores y arquetas de registro.  
Por último, la gestión de residuos deberá asegurar su recogida conforme a lo establecido por el Plan Integral de Residuos de la Comunidad Valenciana, con instalación de sistemas de recogida selectiva y el traslado hasta vertedero autorizado, incluidos los residuos inertes procedentes de las labores de desescombro.  
Todos los servicios anteriormente mencionados se entenderán extendidos a la totalidad del suelo urbanizable, incluido el denominado .Pla de la Corona..  
En lo que a la ocupación del suelo se refiere, la propuesta del Plan General de Ordenación Urbana no presenta un planteamiento masivo. Apostando por el crecimiento natural del casco urbano y de manera controlada, únicamente el suelo urbanizable de baja densidad denominado .Pla de la Corona. plantea un crecimiento aislado, aunque próximo a dicho casco. El resto del término mantiene su vocación de suelo no urbanizable, favoreciendo así la conservación de los valores ambientales del municipio.  
Atendiendo a los aspectos climáticos, a partir de la información presentada no se puede establecer una relación clara entre las precipitaciones y la existencia de recursos hídricos en la zona, si bien se han documentado tres manantiales, con 2, 1'5 y 2 l/s respectivamente. Tampoco se ha estudiado la problemática de la localización del suelo de tolerancia industrial en relación con los vientos dominantes de la zona, por las posibles afecciones sobre los usos residenciales. No obstante lo anterior, y atendiendo a las condiciones de uso establecidas para el mismo (entre otras, pequeña industria, talleres, almacenes de manipulación de productos hortofrutícolas, etc.) las actividades a instalar no deberían presentar problemas en ese sentido.  
A pesar del carácter torrencial de las precipitaciones, propio de la Comunidad Valenciana en general, y particularmente en el área de Pego, municipio colindante a Vall de Ebo, no se registran problemas de inundabilidad en el término municipal si se atiende a la documentación facilitada por la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes a través de su serie de cartografía temática. Sin embargo, la localización de una de las dos áreas de suelo dotacional, la situada más al sur, se realiza en la confluencia de dos barrancos sin proceder a estudiar la viabilidad de la misma respecto de los posibles riesgos en caso de precipitaciones.  
Las consideraciones y planteamientos del Plan General de Ordenación Urbana responden en gran medida a la necesidad de impulsar económicamente a Vall de Ebo dentro de la comarca potenciando el atractivo turístico en relación con los municipios de la costa. Si bien se entiende que existen otras alternativas al respecto no contempladas, se ha elegido como foco de atracción la creación de un suelo urbanizable en el denominado .Pla de la Corona..  
Las medidas correctoras propuestas, aunque adecuadas desde un punto de vista ambiental, se consideran de general aplicación y no pasan a detallar su aplicación respecto del Plan General de Ordenación Urbana propuesto. No obstante, deberán tomarse como referencia a la hora de desarrollar el instrumento de planeamiento.  
Consideraciones jurídicas  
El proyecto examinado constituye uno de los supuestos fácticos en los que resulta preceptiva la formulación de una declaración de impacto ambiental, previa a la resolución administrativa que se adopte para la aprobación definitiva de aquél, según se desprende del artículo 5º de la Ley de Impacto Ambiental y concordantes de su Reglamento, Anexo I, apartado 8.g del Decreto 162/1990, de 15 de octubre.  
En el expediente se han observado los trámites previstos en el Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento de Impacto Ambiental, en la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de la Generalitat Valenciana y en las demás disposiciones que le son de aplicación.  
El artículo quinto del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de Impacto Ambiental, atribuye la competencia al Órgano Ambiental para la declaración de impacto ambiental de los proyectos a los que se aplique esta Ley.  
El Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Medio Ambiente, aprobado mediante Decreto 90/1999, de 30 de julio, del Gobierno Valenciano, atribuye a la dirección general de Planificación y Gestión del Medio la competencia sobre la evaluación del impacto ambiental.  
Declaración de impacto ambiental  
Primero. Se estima aceptable, a los efectos ambientales y sin perjuicio de la previa obtención de las autorizaciones sectoriales que le sean de aplicación, el proyecto sobre el Plan General de Ordenación Urbana del municipio de Vall de Ebo (Alicante), promovido por el Ayuntamiento, siempre y cuando se desarrolle de acuerdo con lo establecido en la documentación presentada y con los condicionantes establecidos a continuación.  
Segundo. Condicionantes para la aprobación y desarrollo del proyecto:  
Considerando el acuerdo del Ayuntamiento de Vall de Ebo de fecha 8 de junio de 2000 sobre el tratamiento de algunos espacios del término municipal merecedores de protección y conservación, resultará necesario incorporar tanto en la documentación gráfica como en la normativa escrita tales circunstancias.  
En ese sentido, se deberán prohibir las actuaciones urbanísticas que no se correspondan con labores de mantenimiento y restauración en el entorno de las alquerías musulmanas de Serra, Solana y Cariola (recogiendo su localización en el plano de clasificación y calificación del suelo), que en cualquier caso requerirán informe del órgano competente en la materia, proponiendo la elaboración de un Plan Especial de conservación municipal que incorpore todos aquellos elementos significativos del municipio susceptibles de ser gestionados por esta figura de planeamiento y que fomente la comunicación entre los mismos.  
Sobre la localización de las cuevas de .Les Turanes. y .Fosca., así como sobre la protección del área conocida como .La Muntanyeta. y de las infraestructuras de riego de .Les Hortes., estas últimas incluidas en el suelo de protección etnológica, se entiende que el planeamiento establece un criterio de protección acertado al menos desde un punto de vista gráfico, faltando la redacción de una normativa urbanística específica de la que se hablará en los siguientes puntos.  
Ante la falta de una normativa urbanística que establezca el régimen de usos de los distintos suelos no urbanizables protegidos propuestos, resultará necesaria su redacción con el objeto de asegurar el mantenimiento, si no la mejora, de la calidad de estos espacios desde un punto de vista medioambiental.  
Atendiendo al contenido del artículo 9 de la Ley 4/1992, de 5 de junio, sobre el Suelo No Urbanizable, se entenderá aceptable toda aquella normativa urbanística de protección que, con carácter general, establezca los siguientes criterios:  
Permitir el mantenimiento de los usos actuales que difieran de los permitidos siempre que no resulten contrarios al carácter de protección del suelo, en cuyo caso se entenderán fuera de ordenación.  
Prohibir los usos contemplados para el suelo no urbanizable común en la Ley 4/1992, de 5 de junio, del Suelo No Urbanizable, que no se encuentren especificados en el listado de usos principales y compatibles.  
Los distintos usos que se pretendan desarrollar asegurarán el correcto abastecimiento de agua, la adecuada depuración de las aguas residuales mediante procesos de oxidación total y la recogida de los residuos generados por la actividad, siempre que aquellos requieran alguno de dichos aspectos para su funcionamiento.  
Respetar cuantos restos arqueológicos y/o arquitectónicos permanezcan en el municipio.  
Utilizar señalizaciones realizadas con materiales acordes con el entorno, evitando los elementos brillantes o reflectantes.   
Del suelo no urbanizable de especial protección etnológica (correspondiente con el cultivo de regadío en la zona de .Les Hortes.), cuando establezca:  
Permitir vivienda unifamiliar aislada únicamente si se demuestra la condición de primera vivienda ligada a la actividad agraria como base de la económica familiar. Las condiciones urbanísticas de estas viviendas serían las mismas que las del suelo no urbanizable común, con parcela mínima edificable de 10.000 m².  
Permitir igualmente almacenes e instalaciones ligadas a las explotaciones agrícolas, con idéntica superficie de parcela mínima.  
Que las construcciones a realizar, así como los movimientos de tierra, respeten y conserven el trazado de las infraestructuras de riego existentes, impidiendo el aislamiento de las mismas.  
Del suelo no urbanizable de protección forestal, cuando establezca:  
Que en aquellas parcelas dedicadas al cultivo, y cuya pendiente permita la edificación sin movimientos de tierra significativos más allá de los que requiera una cimentación ordinaria, se puedan autorizar usos relacionados con el turismo rural y el disfrute de los valores ambientales del municipio (viviendas rurales o albergues, granjas-escuela, aulas de la naturaleza y almacenes agrícolas)  
Que los accesos a las parcelas donde se pretendan realizar dichos usos deban ser preexistentes.  
Permitir la instalación de equipos relacionados con las comunicaciones y con el transporte de energía o similares, previa evaluación del impacto ambiental.  
Que resulten prioritarias las tareas y labores encaminadas a la repoblación con especies forestales de carácter autóctono.  
Del suelo no urbanizable de protección natural y paisajística, cuando establezca:  
Que los únicos usos permitidos sean los relacionados con las tareas de conservación y mejora de las condiciones naturales actuales, tales como la limpieza y desbroce del terreno, la contención del mismo para evitar la erosión, la plantación de especies forestales autóctonas, los refugios de vigilancia, etc.  
Sobre la localización de los suelos urbanizables de uso dotacional y de tolerancia industrial, independientemente de las consideraciones recogidas en el informe emitido por la Confederación Hidrográfica del Júcar, se deberá realizar consulta previa al desarrollo de los mismos a la dirección general de Interior a fin de evitar posibles riesgos para las personas, dada su localización en el área de afección de un barranco.  
Ante la falta de concreción sobre la anchura legal de las dos vías pecuarias que se encuentran clasificadas en el término municipal resultará necesario incorporar este dato tanto al documento normativo como a los planos de clasificación y calificación del suelo y de red primaria de dotaciones públicas.  
De la misma manera, el ámbito de protección de los principales cauces y barrancos no queda adecuadamente recogido en la documentación gráfica. Así pues, se deberá considerar, a escala, el ámbito de los 20 primeros metros, medidos respecto de la arista del cauce, respecto de los cuales no se permite ningún tipo de construcción, indicando a su vez que en el ámbito de los 100 metros resulta necesario solicitar autorización a la Confederación Hidrográfica del Júcar.  
Sobre la importancia de los parajes conocidos como .els tolls., y ante los riesgos asociados a la contaminación de las aguas, se recogerán gráficamente y se establecerá un ámbito de protección de los mismos consistente en un radio de, al menos, 25 metros. Esta protección se hará extensiva a los pozos y/o captaciones de agua subterránea, incrementándola hasta un total de 50 metros de radio, de manera que en la superficie afectada se prohiba la instalación o desarrollo de toda actividad susceptible de resultar contaminadora de las aguas superficiales o subterráneas, así como el almacenamiento de sustancias peligrosas.  
De cara al desarrollo urbanístico previsto en el Plan General de Ordenación Urbana, a la hora de ejecutar los programas será necesario aportar un certificado de la empresa suministradora del agua potable donde se asegure la existencia del recurso en cantidad y calidad suficiente para el techo poblacional previsto.  
Igualmente, y ante el desconocimiento del estado actual del municipio en materia de depuración de aguas residuales, resultará indispensable certificar el correcto estado y capacidad de la depuradora de aguas residuales de cara al incremento de la demanda prevista por parte de la entidad gestora de la infraestructura o, en su caso, proceder a la construcción de una nueva.  
En relación con lo anterior, se redactará una ordenanza de vertidos municipal en la que se establezcan los parámetros máximos de vertido en relación con las características técnicas de la estación depuradora de aguas residuales. La concesión de licencias para los nuevos usos necesariamente deberá estar ligada a la entrada en funcionamiento de la infraestructura.  
Sobre el sector del .Pla de la Corona., se exigirá que el desarrollo del mismo se realice a la par que la construcción del colector de aguas residuales que conectará con la estación depuradora municipal. Esta red de saneamiento, al igual que el resto de suelos urbanizables, deberá ser de carácter separativo con el objeto de no incrementar el volumen de agua a depurar.  
En el suelo de tolerancia industrial se exigirá, además de la red separativa, la construcción de arquetas de registro en los puntos de vertido a la red municipal. Aquellas empresas susceptibles de producir grasas o aceites durante su actividad deberán incorporar también arquetas separadoras de grasas y aceites.  
En cumplimiento del Plan Integral de Residuos de la Comunidad Valenciana, se establecerá la recogida selectiva de residuos. Los residuos sólidos urbanos serán trasladados a vertedero autorizado, debiendo, la empresa concesionaria del servicio, certificar la capacidad del mismo para hacer frente a la demanda de los nuevos suelos urbanizables.  
Respecto a los residuos inertes, deberán ser igualmente trasladados a vertedero autorizado.  
Tercero. Se notifica a las partes interesadas que contra la presente resolución, por no ser un acto definitivo en vía administrativa no cabe recurso alguno, lo cual no es inconveniente para que puedan utilizarse los medios que en defensa de su derecho e intereses estimen pertinentes.  
Cuarto. La presente declaración de impacto ambiental se publicará en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 28 del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de Impacto Ambiental.  
Valencia, 28 de febrero de 2001.. La directora general de Planificación y Gestión del Medio: Paloma Gómez Ossorio.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML