Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 6037, del 17-06-2009 (2009/7022)

RESOLUCIÓ de 5 de novembre de 2008, de la Direcció General per al Canvi Climàtic, per la qual s'atorga a l'empresa Enagás, SA, l'autorització ambiental integrada per a una estació de compressió de gas al terme municipal de Crevillent.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6037

Data del DOGV
:   17-06-2009

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - A) AUTORITZACIONS I CONCESSIONS

Número del document
:   2009/7022

CVE


Data del document
:   05-11-2008

Organisme emissor
:   Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * [empresa privada](javascript:void(0))

RESOLUCIÓ de 5 de novembre de 2008, de la Direcció General per al Canvi Climàtic, per la qual s'atorga a l'empresa Enagás, SA, l'autorització ambiental integrada per a una estació de compressió de gas al terme municipal de Crevillent. [2009/7022]  
Vistos els documents que consten en l'expedient 010/07 IPPC, instruït a instància de l'empresa Enagás, SA, a fi d'obtenir l'autorització ambiental integrada per a una estació de compressió de gas, s'emet aquesta resolució de conformitat amb els següents  
Antecedents de fet  
Primer. Amb data 28 de desembre de 2006, Ernesto Vicente Ezcurra, en representació de l'empresa Enagás, SA, amb CIF A-28294726, va presentar a la Direcció Territorial d'Alacant de la Conselleria de Territori i Habitatge una sol·licitud d'autorització ambiental integrada per a una estació de compressió de gas ubicada a la parcel·la 35 del polígon 12 i la parcel·la 111 del polígon 10, partida del Bosch, al terme municipal de Crevillent (Alacant), que es detalla en l'annex I.  
A la sol·licitud s'adjunta l'informe de compatibilitat urbanística de l'Ajuntament de Crevillent.  
Segon. Una vegada admesa a tràmit la sol·licitud, la Conselleria va remetre l'expedient a totes aquelles administracions públiques i òrgans de la Generalitat que havien d'intervenir en la resolució de l'autorització ambiental integrada, a fi que informaren sobre la suficiència de la documentació que acompanyava la sol·licitud.  
Tercer. Amb data 26 de març de 2007 es va rebre l'informe de suficiència favorable emés per l'Ajuntament de Crevillent.  
Igualment, es van incorporar a l'expedient els informes emesos pel Servei de Residus Industrials i pel Servei de Protecció de l'Ambient Atmosfèric, pels quals es requeria que s'aportara nova documentació.  
Així mateix, en data 2 d'agost de 2007, el Servei de Residus Urbans va emetre un informe favorable en matèria de contaminació de sòls.  
Quart. Amb data 9 d'agost de 2007 es va sotmetre a informació pública l'expedient de referència, durant un període de 30 dies hàbils, d'acord amb el que estableix l'article 16 de la Llei 16/2002, i es va publicar un anunci en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana (DOCV núm. 5574).  
Durant el període d'informació pública no es van presentar al·legacions al projecte, ni en aquesta Conselleria ni en l'Ajuntament de Crevillent, i així consta en l'expedient certificat de la informació pública.  
Cinqué. Amb data 10 de setembre de 2007 el Servei de Residus Industrials va emetre un informe en què requeria alguns aclariments, el qual es va notificar a l'empresa en data 25 de setembre de 2007, i aquesta va aportar l'esmena en data 17 d'octubre de 2007.  
Sisé. Amb data 11 de octubre de 2007 la Confederació Hidrogràfica del Segura va emetre un informe favorable sobre la inexistència d'abocament d'aigües residuals domèstiques i industrials al domini públic hidràulic (abocament cero).  
Seté. Una vegada transcorregut el termini d'informació pública i completat l'expedient, es va sol·licitar un nou informe a totes aquelles administracions públiques i òrgans de la Generalitat que havien d'intervenir en la resolució de l'autorització ambiental integrada sobre l'adequació del projecte a tots aquells aspectes que foren de la seua competència.  
Huité. Amb data 26 de febrer de 2008 l'Ajuntament de Crevillent va emetre un informe en què observava l'incompliment de l'auditoria acústica presentada, dels límits d'emissió sonora inclosos en la llicència d'instal·lació. Aquestes observacions són esmenades per l'empresa amb data 16 de juny de 2008. Amb data 14 d'octubre es va rebre un nou informe de l'Ajuntament que considerava que la nova auditoria acústica presentada s'adequava als aspectes ambientals que són de competència municipal.  
Nové. Amb data 29 d'abril de 2008 es va comunicar a l'interessat que s'iniciava el tràmit d'audiència, i la empresa va presentar al·legacions a la proposta de resolució.  
Deu. Amb data 28 d'octubre de 2008 la Comissió d'Anàlisi Ambiental Integrada va celebrar una sessió ordinària i va aprovar la proposta de resolució de l'expedient 010/07 IPPC de sol·licitud d'autorització ambiental integrada, promogut per Enagás, SA.  
Fonaments de dret  
Primer. D'acord amb l'article 6 de la Llei 2/2006, de 5 de maig, de prevenció de la contaminació i qualitat ambiental, per la qual es desplega en l'àmbit de la Comunitat Valenciana la Llei 16/2002, de prevenció i control integrats de la contaminació, les activitats que apareixen en l'annex 1 d'aquesta llei estan subjectes a autorització ambiental integrada.  
La instal·lació de referència està inclosa en l'epígraf 1.1.b. de l'annex 1 de la Llei 16/2002.  
Segon. L'expedient s'ha tramitat d'acord amb el que preveuen els articles 27 i següents de la Llei 2/2006, de 5 de maig, de prevenció de la contaminació i qualitat ambiental.  
Tercer. A la Comunitat Valenciana l'òrgan competent per a atorgar l'autorització ambiental integrada és la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, d'acord amb l'article 3.h de la Llei 16/2002 i el Decret 7/2007, de 28 de juny, del president de la Generalitat Valenciana, pel qual es determinen les conselleries en què s'organitza l'administració de la Generalitat.  
D'altra banda, de conformitat amb l'article 18 del Decret 131/2007, de 27 de juliol, del Consell, pel qual s'aprova el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, correspon a la Direcció General per al Canvi Climàtic exercir les competències en matèria de control integrat de la contaminació.  
En vista d'aquests antecedents, a proposta del Servei de Control Integrat de la Contaminació, amb el vistiplau del cap de l'Àrea de Qualitat Ambiental, resolc:  
Primer  
Concedir a Enagás, SA l'autorització ambiental integrada per a l'estació de compressió de gas ubicada a la parcel·la 35 del polígon 12 i la parcel·la 111 del polígon 10, partida del Bosch, al terme municipal de Crevillent (Alacant), referent al Projecte bàsic per a l'autorització ambiental integrada, estació de compressió de Crevillent, visat per Carlos Torres Minondo en data 22 de desembre de 2006, que queda inscrita en el Registre General d'Instal·lacions IPPC de la Comunitat Valenciana amb el número 345-08/AAI/CV, condicionada al compliment dels requisits següents:  
1. Emissions atmosfèriques  
1.1. Emissions canalitzades  
S'inclouen en aquesta autorització els focus següents, la nomenclatura dels quals serà d'ara endavant la utilitzada per al millor control i comunicació de les emissions:  
Núm. de focus Descripció  
F-1 Caldera C1   
F-2 Caldera C2  
F-3 Caldera C3  
F-4 Turbina de gas TC-101  
F-5 Turbina de gas TC-102  
Cadascun d'aquests focus ha d'estar convenientment identificat in situ, d'acord amb aquesta nomenclatura.  
Els valors límit d'emissió per als focus canalitzats i la periodicitat de controls per part d'una ECMCA són els següents:  
  
1.2. Control de l'emissió de contaminants per focus canalitzats  
1.2.1. Condicions de presa de mostres i expressió de resultats  
a) Punts de presa de mostres: els focus canalitzats han de tenir la situació, la disposició, la dimensió i els accessos corresponents d'acord amb l'Ordre de 18 d'octubre de 1976, sobre prevenció i correcció de la contaminació atmosfèrica d'origen industrial. En particular, les característiques i la distribució dels focus emissors a l'atmosfera han de garantir una dispersió correcta dels contaminants emesos. Més concretament, la seua alçària no sols ha de complir el que estableix l'Ordre de 18 d'octubre de 1976, sinó que es recomana que siga tal que, en una distància equivalent a deu vegades l'alçària del punt d'emissió d'un focus, no hi haja altres estructures d'alçària superior a la del mateix focus menys dos metres, que produïsquen un apantallament que dificulte la dispersió i justifique tècnicament la influència de l'efecte down-wash (turbulència o rebuf).  
b) Preferiblement, la temperatura dels gasos en el punt de mostratge ha de ser inferior a 200 °C.  
c) Les concentracions mesurades han d'estar referides sempre a condicions normals de pressió i temperatura (101,3 kPa i 273,16 K) per als gasos de combustió en base seca i un contingut d'oxigen del 15% de O2.  
2. Soroll  
Respecte al nivell de sorolls transmesos a l'exterior, caldrà complir el que estableixen la Llei 7/2002, de 3 de desembre, de la Generalitat Valenciana, de protecció contra la contaminació acústica, i el Decret 266/2004, de 3 de desembre, del Consell de la Generalitat, pel qual es fixen normes de prevenció i correcció de la contaminació acústica en relació amb activitats, instal·lacions, edificacions, obres i serveis.  
En particular, els límits sonors que estableix la Llei 7/2002 per a zones d'ús industrial són:  
Diürn Nocturn  
70 dB(A) 60 dB(A)  
Almenys cada cinc anys caldrà fer una auditoria acústica a fi de comprovar que no se superen els nivells sonors en els punts on se situa el receptor més pròxim, és a dir, en el perímetre de la instal·lació, per a la qual cosa s'han de fer mesuraments del nivell de soroll en un nombre de punts representatius del perímetre, tant amb l'activitat en funcionament com parada (nivell de fons). Aquesta auditoria l'ha de fer una entitat col·laboradora en matèria de contaminació acústica, d'acord amb el Decret 229/2004, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat, pel qual s'estableixen les funcions de les entitats col·laboradores en matèria de qualitat ambiental i se'n crea i regula el registre.   
El titular ha de disposar del llibre de control, que ha d'estar constituït pels certificats dels resultats obtinguts de les auditories acústiques i pels informes complets d'aquestes.  
3. Abocaments  
3.1. Aigües residuals industrials  
La documentació justifica l'absència d'abocament d'aigües residuals al domini públic hidràulic (abocament zero).   
Les aigües procedents de la neteja d'equips (susceptibles de contenir olis) són emmagatzemades en un depòsit estanc per a ser evacuades posteriorment per un gestor autoritzat.   
Amb vista a possibles inspeccions per part dels òrgans que tenen atribuïdes les funcions de control i vigilància del domini públic hidràulic i per a garantir la inexistència d'abocaments al domini públic hidràulic, el titular haurà de disposar i presentar, quan aquests òrgans ho requerisquen, les factures o justificants acreditatius de la retirada de les aigües residuals que s'hagen emmagatzemat en un depòsit impermeable per al posterior tractament per un gestor autoritzat, de manera que aquests concorden amb el volum generat.  
3.2. Aigües sanitàries  
Les aigües residuals sanitàries s'emmagatzemen en un depòsit estanc i posteriorment són evacuades per un gestor autoritzat a l'EDAR de Crevillent (abocador).  
3.3. Aigües pluvials  
Les aigües pluvials han de drenar directament pels pendents de les zones amb paviment impermeable (vials i soleres de formigó).  
L'abocament de les aigües pluvials no és, en principi, susceptible de contaminar les aigües continentals, i no requereix l'autorització d'abocament per part de la Confederació Hidrogràfica del Segura, que preveu l'article 100 del vigent text refós de la Llei d'aigües.  
Aquestes aigües s'han d'evacuar adequadament, sense que tinguen contacte amb possibles fonts potencials de contaminació. Caldrà ajustar-se al que s'ha especificat en el projecte, de manera que es garantisca que determinats efluents potencials, com ara els vessaments i les fugues dels sistemes de lubricació i emmagatzematge de combustibles o les aigües de neteja de turbocompressors, arriben al sistema de drenatge de la planta, i s'han de controlar en la mateixa estació perquè posteriorment els gestione un gestor autoritzat de residus.  
Si la mercantil prevera l'existència de contaminants en les aigües pluvials (per arrossegament dels vials o altres causes), aleshores sí que s'hauria d'autoritzar l'abocament d'aquestes aigües, d'acord amb el que disposen el Reglament del domini públic hidràulic (article 245 i següents) i l'Ordre MAM/1873/2004 (BOE núm. 147, de 18/06/2004), després de l'emissió de l'informe que regula l'article 19 de la Llei 16/2002, d'1 de juliol de prevenció i control integrats de la contaminació (IPPC).  
4. Protecció del sòl i de les aigües subterrànies  
No es podrà fer cap abocament que puga afectar el sòl o les aigües subterrànies.  
No es podran fer pous, rases, galeries o qualsevol altre dispositiu destinat a facilitar l'absorció de les aigües residuals pel terreny.  
Caldrà ajustar-se al que disposa el Reial decret 9/2005, de 14 de gener, pel qual s'estableix la relació d'activitats potencialment contaminants del sòl i els criteris i estàndards per a la declaració de sòls contaminats.  
En aquest sentit, l'empresa ha presentat l'informe preliminar de situació del sòl, d'acord amb el que estableix l'article 3.1 del Reial decret 9/2005, sense perjudici que posteriorment es puguen requerir al titular de l'activitat informes complementaris o periòdics més detallats, tal com preveuen els punts 3 i 4 l'article 3 de l'esmentat reial decret.  
5. Residus  
5.1. Producció de residus  
L'activitat està subjecta als requisits que estableixen la Llei 10/1998, de 21 d'abril, de residus; la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, i el Reial decret 833/1988, de 20 de juliol, sobre el Reglament per a l'execució de la Llei 20/1986, modificat pel Reial decret 952/1997.  
S'autoritza la producció dels residus perillosos següents, sempre que la seua capacitat de generació anual siga de l'ordre de la magnitud que es detalla a continuació.  
  
\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*  
Aquest centre productiu queda inscrit en el Registre de Xicotets Productors de Residus Tòxics i Perillosos de la Comunitat Valenciana, d'acord amb el que estableix l'article 22 del Reial decret 833/1988, de 20 de juliol, pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 20/1986, bàsica de residus tòxics i perillosos, i l'Ordre de 12 de març de 1998, de la Conselleria de Medi Ambient, per la qual es crea i regula el registre esmentat.  
Qualsevol modificació relacionada amb la producció de residus perillosos que implique un canvi en la caracterització, producció de nous residus i/o canvis significatius en les quantitats habituals generades que puga alterar el que estableixen aquestes condicions ha de ser comunicada.  
En el cas que la producció de residus perillosos supere les 10 tones anuals, caldrà sol·licitar la inscripció en el Registre de Productors de Residus de la Comunitat Valenciana.  
Els residus s'han d'entregar a un gestor autoritzat per a aquesta activitat, tal com consta en el projecte.  
Els residus es podran emmagatzemar durant un període igual o inferior a sis mesos, en el cas que siguen perillosos, i en el cas de residus no perillosos es podran emmagatzemar durant un període d'un any, quan la destinació final siga l'eliminació, i de dos anys, quan la destinació final siga la valorització, i una vegada transcorregut aquest període hauran de ser entregats a un gestor autoritzat. Aquest emmagatzematge temporal de residus perillosos s'ha de fer segregat segons el tipus de residu, ha d'estar convenientment senyalitzat i s'ha de fer en un lloc cobert, amb sòl impermeable i sistemes de recollida de vessaments accidentals, com ara una arqueta cega no connectada a la xarxa de clavegueram i safates de recollida. Així mateix, la zona d'emmagatzematge ha d'estar inclosa en el sistema general de protecció contra incendis de la indústria.  
Per a l'emmagatzematge de residus líquids o que pel seu alt contingut líquid puguen generar abocaments, cal disposar de cubetes o recipients de recollida de possibles vessaments, que han de tenir com a mínim el volum de l'envàs més gran o el 10% del total (la més gran d'ambdues quantitats). Les cubetes han de ser individuals per a aquells residus la mescla dels quals, en el cas que es produïsquen vessaments, represente un augment de la perillositat o en dificulte la gestió.  
Per a la recollida de possibles fugues o vessaments accidentals de líquids, tant de residus com de matèries primeres, cal disposar de material absorbent no inflamable en quantitat suficient per a aquesta finalitat. L'absorbent, una vegada contaminat, s'ha de gestionar com a residu perillós o no perillós, segons corresponga.  
L'envasament i l'etiquetatge dels residus s'ha de fer d'acord amb el que estableixen els articles 13 i 14 del Reial decret 833/1988, pel qual s'aprova el Reglament de residus tòxics i perillosos. Així mateix, cal disposar d'un registre on conste la quantitat, la naturalesa, la identificació, l'origen i la data de generació i l'entrega a un gestor autoritzat, així com el número de document de control i seguiment utilitzat, si escau, i el gestor a qui s'entrega el residu.  
Cada quatre anys cal elaborar un pla de prevenció i reducció de residus, que s'ha de presentar a la Direcció General per al Canvi Climàtic.  
Així mateix, s'ha de formalitzar la declaració anual de productor de residus perillosos, que s'ha de remetre a la Direcció General per al Canvi Climàtic abans de l'1 de març de cada any, d'acord amb el model que estableix l'annex III del Reial decret 833/88.  
Les autoritzacions i la resta de requisits que estableix la legislació vigent en matèria d'envasos i residus d'envasos, i especialment el que estableix el Reial decret 782/1998, no queden derogades per la Llei 16/2002, per la qual cosa la concessió de l'autorització ambiental integrada no eximeix del seu compliment.  
6. Mesures que cal adoptar en situacions diferents de les normals que puguen afectar el medi ambient  
S'han de prendre totes les mesures necessàries perquè quede garantida la protecció del medi ambient i la salut de les persones davant de qualsevol situació fora de la normalitat pel que fa al funcionament de les instal·lacions.  
Si, tot i amb això, es produeix algun incident en les instal·lacions que comporte un funcionament anòmal i en pot resultar l'incompliment dels límits imposats, s'haurà de comunicar immediatament aquesta situació a Protecció Civil, a l'Ajuntament i a la Direcció General per al Canvi Climàtic.  
Una vegada produïda la situació d'emergència, la mercantil haurà d'utilitzar tots els mitjans al seu abast per a reduir al màxim els efectes sobre el medi ambient.  
En el termini màxim de set dies després de l'incident, la mercantil ha de remetre a l'Ajuntament i a la Direcció General per al Canvi Climàtic un informe detallat en què, a més de les dades identificatives, han de figurar-hi les següents:  
Les causes de l'incident.  
L'hora en què es va produir i la duració.   
Les característiques de l'emissió o abocament.   
Les mesures correctores adoptades.  
L'hora i la forma en què es va comunicar el succés.  
En relació amb el possible dany ambiental ocasionat per l'activitat, caldrà aplicar la Llei 26/2007, de 23 d'octubre, de responsabilitat mediambiental, en l'àmbit d'aplicació de la qual s'inclouen les activitats subjectes a autorització ambiental integrada. Segons aquesta llei, l'activitat haurà de disposar d'una garantia financera que els permeta afrontar la responsabilitat ambiental inherent a l'activitat, en les modalitats previstes d'assegurança, aval o reserva tècnica, i amb les possibles exempcions derivades de la magnitud del dany potencial o de l'adhesió amb caràcter permanent i continuat, bé al sistema comunitari de gestió i auditoria mediambientals (EMAS), bé al sistema de gestió mediambiental UNE-EN ISO 14001: 1996.  
Així mateix, quan es determine el cessament d'alguna de les unitats, caldrà desmantellar, segellar i clausurar les instal·lacions, d'acord amb la normativa vigent, de manera que el terreny quede en les mateixes condicions que abans d'iniciar l'activitat i no es produïsca cap dany sobre el sòl i el seu entorn.  
7. Altres condicions  
Caldrà ajustar-se al que disposa el Reial decret 865/2003, de 4 de juliol, pel qual s'estableixen els criteris higienicosanitaris per a la prevenció i el control de la legionel·losi.  
La indústria i les seues instal·lacions s'han d'ajustar a les condicions indicades en el projecte tècnic i en els seus annexos en els aspectes que no fixa aquesta resolució.  
S'han de complir totes les disposicions aplicables per a garantir la protecció de la salut de les persones.  
En el control inicial s'ha de comprovar que s'han aplicat les mesures previstes en el projecte.  
8. Obligació de subministrament d'informació  
Abans de l'1 de març de cada any s'ha de notificar a la Direcció General per al Canvi Climàtic, d'acord amb l'article 8.3 de la Llei 16/2002, les dades sobre les emissions de la instal·lació relatives a l'any anterior, específicament les que figuren en l'article 3 del Reial decret 508/2007, de 20 d'abril, pel qual es regula el subministrament d'informació sobre emissions del Reglament E-PRTR i de les autoritzacions ambientals integrades.  
Segon  
L'autorització ambiental integrada s'ha de renovar, en els aspectes ambientals, en el termini màxim de huit anys, llevat que abans d'aquest termini es produïsquen modificacions substancials que obliguen a tramitar una nova autorització o que s'incórrega en algun dels supòsits de modificació d'ofici que recull l'article 26 de la Llei 16/2002, d'1 de juliol.  
La renovació s'ha de sol·licitar amb una antelació mínima de deu mesos abans del venciment del termini de vigència de l'autorització ambiental integrada.  
Tercer  
En el termini de sis mesos, el titular de la instal·lació ha de presentar a la Direcció General per al Canvi Climàtic un certificat visat del tècnic director de l'execució del projecte, en el qual s'acredite que les instal·lacions i l'activitat s'ajusten al projecte presentat i autoritzat, i a la resta de documentació tècnica presentada.  
Quart  
Aquesta autorització queda condicionada a la visita de comprovació i a l'obtenció de l'informe favorable corresponent al compliment dels requisits que estableix aquesta resolució. Aquesta visita serà efectuada en el termini de sis mesos per una entitat col·laboradora acreditada per al control integrat de la contaminació, segons el Decret 29/2007, de 9 de març, de modificació del Decret 229/2004, de 15 d'octubre, del Consell, pel qual s'estableixen les funcions de les entitats col·laboradores en matèria de qualitat ambiental i se'n crea i regula el registre, en el qual s'ha d'acreditar el compliment del contingut de l'autorització ambiental integrada.  
Cinqué  
L'Administració deixarà sense efecte aquesta resolució en el moment que observe qualsevol incompliment de les condicions que s'hi imposen, amb audiència prèvia de l'interessat.  
Sisé  
El titular de les instal·lacions objecte d'aquesta resolució, a més de les obligacions que amb caràcter general estableix la Llei 16/2002, ha de:  
1. Complir les obligacions de control i subministrament d'informació que preveu la legislació sectorial aplicable i l'autorització ambiental integrada.  
2. Comunicar a la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge qualsevol modificació, substancial o no, que es propose fer en la instal·lació, la transmissió de la titularitat o qualsevol incident o accident que puga afectar el medi ambient.  
3. Prestar l'assistència i la col·laboració necessàries a aquells que s'encarreguen de les actuacions de vigilància, inspecció i control.  
Seté  
En tot el que no especifica aquesta resolució, caldrà ajustar-se a totes i cadascuna de les condicions que estipula la normativa vigent en matèria de residus, abocaments, contaminació atmosfèrica, acústica, impacte ambiental i accidents greus, així com qualsevol altra que puga dictar l'administració en l'exercici de l'activitat en matèria de protecció ambiental.  
Contra aquesta resolució, que no posa fi a la via administrativa, s'hi podrà presentar un recurs d'alçada davant la Secretaria Autonòmica de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge en el termini d'un mes des de l'endemà de la recepció d'aquesta notificació, d'acord amb el que disposen els articles 114 i 115 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, modificada per la Llei 4/1999, de 13 de gener.  
València, 5 de novembre de 2008.- El director general per al Canvi Climàtic: Jorge Lamparero Lázaro.  
Annex I  
Descripció del projecte  
L'estació de compressió de gas de Crevillent promoguda per Enagás, SA té l'objecte d'elevar la pressió de gas natural que es rep a través del gasoducte València-Alacant, en condicions normals, entre la posició 15.27 i Cartagena (Múrcia), procedent de la planta terminal de recepció, emmagatzematge i regasificació de gas natural liquat, situada al terme de Cartagena, per a transportar-lo als punts de destinació a través dels gasoductes entre Alacant i València, i la seua pressió màxima de servei és de 72 bars.  
L'estació està operativa des de març de 2005.  
L'activitat principal consisteix en la compressió del gas procedent de la Xarxa Bàsica de Gasoductes per a afavorir la capacitat de transport i mantenir una pressió adequada en el sistema.  
Amb aquesta finalitat, la planta té com a elements principals dues unitats de compressió formades cadascuna per un compressor centrífug que és accionat per una turbina de gas natural. Aquest procés principal implica distints subprocessos l'objecte dels quals és l'adequació del gas abans de passar pel compressor (filtratge de partícules) i després de comprimit abans d'impulsar-lo a la xarxa (refredament).  
Per a regular i assegurar el subministrament de gas natural a cada turbina, s'empra una estació de regulació i mesura.  
En aquesta estació es produeix una regulació de la pressió de subministrament del gas des de la pressió en el gasoducte fins a la pressió de la cambra de combustió de les turbines. En aquest procés complementari també es duen a terme actuacions dirigides a l'adequació del gas: filtratge inicial i escalfament posterior, escalfament que es fa a través de calderes de baixa potència.  
L'estació és reversible, del tipus intempèrie, i completament automatitzada. S'ha dissenyat amb un cabal de funcionament de 700.000 Nm³/h, amb la configuració d'un turbocompressor en funcionament i un altre en reserva.  
L'estació de compressió entra en servei quan en la xarxa de transport es detecta una baixada de tensió, per a la qual cosa els sistemes de control envien ordres a les vàlvules del nuc d'estació i permeten la circulació del gas de la xarxa de transport cap als compressors, alhora que es posen en marxa les turbines de gas que els accionen.  
El procés és el següent:  
L'estació de compressió de Crevillent està constituïda per dos compressors en paral·lel, accionats per turbines de gas, i les instal·lacions auxiliars necessàries per al seu funcionament. Està dissenyat perquè n'estiga operatiu un, i l'altre està en reserva. Per a ajustar el funcionament de l'estació a la demanda, cada màquina disposa de la possibilitat de variar el nombre de revolucions del compressor a través de la turbina, i en conseqüència el cabal de gas comprimit.  
Els compressors són de tipus centrífug i les turbines d'accionament utilitzen el mateix gas natural com a combustible. Per a l'arrancada dels turbos s'empren dispositius pneumàtics accionats també amb gas natural.  
Cada turbocompressor està allotjat a l'interior d'una caseta amb la finalitat d'amortir el soroll produït durant el seu funcionament i de protegir la instal·lació enfront dels elements climatològics, davant de possibles fugues de gas i incendis.  
Abans de l'etapa de compressió, el gas passa per filtres multiciclònics per a retenir els elements sòlids o altres impureses que puga contenir, i evitar d'aquesta manera que es danyen els elements mòbils dels compressors. Amb aquest objectiu hi ha una bateria de quatre filtres multiciclònics (un per cada turbo), dotats amb detector de nivell de condensacions.  
Després d'aquesta etapa de filtratge, el gas es dirigeix cap als compressors. Aquests compressors, accionats per turbines de gas, eleven la velocitat del gas, i per tant la pressió, impulsant-lo cap al gasoducte.  
En la compressió el gas pot arribar a més de 50 ºC, temperatura que cal rebaixar per a assegurar una capacitat de transport adequada, de manera que el gas, abans d'entrar en la xarxa bàsica de gasoductes, passa per una unitat d'aerorefrigeradors que limita la temperatura d'emissió per davall de 50 ºC. Aquesta unitat és accionada per motors elèctrics.  
Per a regular el subministrament de gas natural a les turbines d'accionament dels compressors, es disposa d'una estació de regulació i mesura que garanteix la pressió del gas a l'entrada de la cambra de combustió de la turbina de gas. En aquesta reducció de pressió es produeix un refredament del gas, per la qual cosa l'estació de regulació i mesura disposa de tres calderes per a preescalfar el gas, en el cas que siga necessari, abans de la regulació. Aquestes calderes utilitzen com a combustible el mateix gas natural. Aquest sistema principal de gas es complementa amb el sistema de gas de serveis o gas d'alimentació a calderes i a la calefacció dels edificis de manteniment i control. En paral·lel hi ha un sistema d'aigua en dos circuits: un d'aigua per a escalfar el gas combustible i un altre per al gas de serveis. En ambdós casos es tracta de circuits tancats.  
Totes les operacions de l'estació de compressió es desenvolupen de manera automàtica a través del sistema de control, per a la qual cosa l'operador fixa els quatre paràmetres principals de l'estació: pressió d'aspiració, pressió d'impulsió, cabal que s'ha de comprimir i temperatura de descàrrega.  
Tenint en compte aquestes variables, el sistema de control de l'estació posa en marxa l'equip adequat i en regula la velocitat.  
L'abastiment d'aigua de la planta es fa a través de la connexió a la xarxa municipal. Els focus de demanda d'aigua són els serveis de l'edifici de manteniment i la caseta de seguretat; les tasques de neteja puntuals, i la xarxa d'hidrants del sistema de protecció contra incendis. No hi ha aigua de procés ni aigua de refrigeració; tampoc aigua per a reg.  
L'únic efluent de la planta a l'entorn circumdant són les aigües pluvials que drenen directament pels pendents de les zones amb paviment impermeable (vials i soleres de formigó). La resta de potencials efluents es gestionen com a residus per un gestor autoritzat: aigües sanitàries (assimilables a urbanes) i aigües de neteja de turbocompressors (aigües olioses).  
Les activitats exercides en el centre que són generadores de residus són les associades al manteniment de les instal·lacions i les relacionades amb els serveis generals (que inclouen gestió i coordinació de les operacions de manteniment des de les oficines instal·lades en la mateixa planta).  
Entre els residus principals que es generen per manteniment i ús de les instal·lacions estan els olis de retorn del circuit de lubricació dels turbos i els drenatges dels filtres. Per a controlar-los hi ha un sistema d'oli lubricant constituït per un depòsit soterrat per a recollir l'oli de rebuig (i la posterior gestió com a residu perillós) i un sistema de condensació constituït per un depòsit d'arreplega dels drenatges dels filtres.  
La resta dels residus perillosos s'emmagatzema en contenidors de superfície localitzats en una zona preparada per a aquest fi, independent de la resta d'instal·lacions de la planta.  
Els residus assimilables a urbans s'emmagatzemen en contenidors específics segons la seua naturalesa per a facilitar-ne el reciclatge posterior.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 6037, del 17-06-2009 (2009/7022)

RESOLUCIÓN de 5 de noviembre de 2008, de la Dirección General para el Cambio Climático, por la que se otorga a la empresa Enagás, SA la autorización ambiental integrada para una estación de compresión de gas en el término municipal de Crevillent.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   6037

Fecha DOGV
:   17-06-2009

Sección del DOGV
:   III. ACTOS ADMINISTRATIVOS - A) AUTORIZACIONES Y CONCESIONES

Número del documento
:   2009/7022

CVE


Fecha del documento
:   05-11-2008

Organismo emisor
:   Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda

Tipo de documento
:   Resolución

Descriptores 

:   * [empresa privada](javascript:void(0))

RESOLUCIÓN de 5 de noviembre de 2008, de la Dirección General para el Cambio Climático, por la que se otorga a la empresa Enagás, SA la autorización ambiental integrada para una estación de compresión de gas en el término municipal de Crevillent. [2009/7022]  
Vistos los documentos obrantes en el expediente 010/07 IPPC, instruido a instancia de la empresa Enagás, SA, con el fin de obtener la autorización ambiental integrada para una estación de compresión de gas, se emite la presente resolución de conformidad con los siguientes,   
Antecedentes de hecho  
Primero. Con fecha 28 de diciembre de 2006, Ernesto Vicente Ezcurra, en representación de la empresa Enagás, SA con CIF A-28294726, presenta en la Dirección Territorial de Alicante de la Conselleria de Territorio y Vivienda, solicitud de autorización ambiental integrada para una estación de compresión de gas ubicada en la parcela 35 del polígono 12 y la parcela 111 del polígono 10, partida del Bosch, en el término municipal de Crevillent (Alicante), y que se detalla en el anexo I.  
A la solicitud acompaña el informe de compatibilidad urbanística del Ayuntamiento de Crevillent.  
Segundo. Una vez admitida a trámite la solicitud, la Conselleria remite el expediente a todas aquellas administraciones públicas y órganos de la Generalitat que deben intervenir en la resolución de la autorización ambiental integrada, con el fin de que informen sobre la suficiencia de la documentación que acompaña la solicitud.  
Tercero. En fecha 26 de marzo de 2007 se recibe informe de suficiencia favorable, emitido por el Ayuntamiento de Crevillent.  
Igualmente, se incorporan al expediente los informes del Servicio de Residuos Industriales y del Servicio de Protección del Ambiente Atmosférico por los que se requieren el aporte de nueva documentación.  
Asimismo, en fecha 2 de agosto de 2007, el Servicio de Residuos Urbanos emite informe favorable en materia de contaminación de suelos.  
Cuarto. Con fecha 9 de agosto de 2007 se somete a información pública el expediente de referencia, durante un período de 30 días hábiles, de acuerdo con lo establecido en el artículo 16 de la Ley 16/2002, publicando anuncio en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana (DOCV nº 5574).  
Durante el mismo no se presentan alegaciones al proyecto, en esta Conselleria y en el Ayuntamiento de Crevillent, constando en el expediente certificado de la información pública.  
Quinto. Con fecha 10 de septiembre de 2007, el Servicio de Residuos Industriales emite informe, requiriendo algunas aclaraciones, que le es notificado a la empresa en fecha 25 de septiembre de 2007 y siendo aportada subsanación por la misma, en fecha 17 de octubre de 2007.  
Sexto. Con fecha 11 de octubre de 2007, la Confederación Hidrográfica del Segura emite informe favorable sobre la inexistencia de vertido de aguas residuales domésticas e industriales a dominio público hidráulico (vertido cero).  
Séptimo. Transcurrido el plazo de información pública y completado el expediente, se solicita nuevo informe a todas aquellas administraciones públicas y órganos de la Generalitat que deben intervenir en la resolución de la autorización ambiental integrada sobre la adecuación del proyecto a todos aquellos aspectos que sean de su competencia.  
Octavo. Con fecha 26 de febrero de 2008, el Ayuntamiento de Crevillent emite informe observando el incumplimiento de la auditoria acústica presentada, de los límites de emisión sonora incluidos en la licencia de instalación. Dichas observaciones son subsanadas por la empresa con fecha 16 de junio de 2008. Con fecha 14 de octubre se recibe nuevo informe del Ayuntamiento que considera que la nueva auditoría acústica presentada se adecua a los aspectos ambientales que son de competencia municipal.  
Noveno. Con fecha 29 de abril de 2008, se le comunica al interesado que da comienzo el trámite de audiencia, presentando la empresa alegaciones a la propuesta de resolución.  
Décimo. Con fecha 28 de octubre de 2008, la Comisión de Análisis Ambiental Integrado celebra una sesión ordinaria y aprueba la propuesta de resolución del exp. 010/07 IPPC de solicitud de autorización ambiental integrada, promovido por Enagás, SA.  
Fundamentos de derecho  
Primero. De acuerdo con el artículo 6 de la Ley 2/2006, de 5 de mayo, de prevención de la contaminación y calidad ambiental, por la que se desarrolla en el ámbito de la Comunitat Valenciana la Ley 16/2002 de prevención y control integrados de la contaminación, las actividades que aparecen en el anejo 1 de dicha Ley, están sujetas a autorización ambiental integrada.  
La instalación de referencia está incluida en el epígrafe 1.1.b. del anejo 1 de la Ley 16/2002.  
Segundo. La tramitación del expediente se ha realizado según lo previsto en los artículos 27 y siguientes de la Ley 2/2006, de 5 de mayo de prevención de la contaminación y calidad ambiental.  
Tercero. En la Comunitat Valenciana el órgano competente para otorgar la autorización ambiental integrada es la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda, de acuerdo con el artículo 3.h de la Ley 16/2002 y el Decreto 7/2007, de 28 de junio, del presidente de la Generalitat Valenciana, por el que se determinan las Consellerias en que se organiza la administración de la Generalitat.  
Por otro lado, de conformidad con el artículo 18 del Decreto 131/2007, de 27 de julio, del Consell, por el que se aprueba el Reglamento orgánico y funcional de la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda, corresponde a la Dirección General para el Cambio Climático, ejercer las competencias en materia de control integrado de la contaminación.  
Visto cuanto antecede, a propuesta del Servicio de Control Integrado de la Contaminación, con el visto bueno del jefe del Área de Calidad Ambiental, resuelvo:   
Primero  
Conceder a Enagás, SA, la autorización ambiental integrada para la estación de compresión de gas ubicada en la parcela 35 del polígono 12 y la parcela 111 del polígono 10, partida del Bosch, en el término municipal de Crevillent (Alicante), referente al Proyecto básico para la autorización ambiental integrada, estación de compresión de Crevillent visado en fecha 22 de diciembre de 2006 por Carlos Torres Minondo, quedando inscrita en el Registro General de Instalaciones IPPC de la Comunitat Valenciana con el número 345-08/AAI/CV, condicionada al cumplimiento de los siguientes requisitos:  
1. Emisiones atmosféricas  
1.1Emisiones canalizadas  
Se incluyen en la presente autorización los siguientes focos de emisión, cuya nomenclatura será en adelante la utilizada para el mejor control y comunicación de las emisiones:  
Nº Foco Descripción  
F-1 Caldera C1   
F-2 Caldera C2  
F-3 Caldera C3  
F-4 Turbina de gas TC-101  
F-5 Turbina de gas TC-102  
Cada uno de los focos estará convenientemente identificado in situ, de acuerdo a esta nomenclatura.  
Los valores límite de emisión para focos canalizados y la periodicidad de controles por ECMCA serán los siguientes:  
  
1.2. Control de la emisión de contaminantes por focos canalizados  
1.2.1. Condiciones de toma de muestras y expresión de resultados  
a) Puntos de toma de muestra: Los focos canalizados, deberán tener la situación, disposición, dimensión y accesos correspondientes de acuerdo con la Orden de 18 de octubre de 1976, sobre prevención y corrección de la contaminación atmosférica de origen industrial. En particular, las características y distribución de los focos emisores a la atmósfera será tal que garantice una correcta dispersión de los contaminantes emitidos. Más concretamente, su altura no solamente deberá cumplir lo establecido en la Orden 18 de octubre de 1976, sino que se recomienda que ésta sea tal que en una distancia equivalente a diez veces la altura del punto de vertido de un foco no existan otras estructuras de altura superior a la del propio foco menos dos metros, que produzcan un apantallamiento, que dificulte la dispersión, justificando técnicamente la influencia del efecto down-wash (turbulencia o rebufo).  
b) Preferiblemente, la temperatura de los gases en el punto de muestreo será menor de 200º C.  
c) Las concentraciones medidas siempre estarán referidas a condiciones normales de presión y temperatura (101.3 kPa, 273.16 K), y para los gases de combustión en base seca y un contenido de oxígeno del 15% de O2.  
2. Ruido  
Respecto al nivel de ruidos transmitidos al exterior deberá cumplirse lo establecido en la Ley 7/2002, de 3 de diciembre, de la Generalitat Valenciana de protección contra la contaminación acústica, y en el Decreto 266/2004, de 3 de diciembre, del Consell de la Generalitat, por el que se establecen normas de prevención y corrección de la contaminación acústica en relación con actividades, instalaciones, edificaciones, obras y servicios.  
En particular, los límites sonoros establecidos en la Ley 7/2002 para zonas de uso industrial son:  
Diurno Nocturno  
70 dB(A) 60 dB(A)  
Al menos cada cinco años, se deberá realizar una auditoría acústica, con objeto de comprobar que no se superan los niveles sonoros en los puntos donde se sitúa el receptor más cercano, es decir, en el perímetro de la instalación. Para ello se realizarán medidas del nivel de ruido en un número de puntos representativos del perímetro, tanto con la actividad en funcionamiento como parada (nivel de fondo). Dicha auditoría deberá ser realizada por una entidad colaboradora en materia de contaminación acústica de acuerdo con lo establecido en el Decreto 229/2004, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat, por el que se establecen las funciones de las entidades colaboradoras en materia de calidad ambiental y se crea y regula su registro.   
El titular deberá disponer del libro de control, que estará constituido por los certificados de los resultados obtenidos de las auditorías acústicas, y de los informes completos de las mismas.  
3. Vertidos  
3.1. Aguas residuales industriales  
La documentación justifica la ausencia de vertido de aguas residuales a dominio público hidráulico (vertido cero).   
Las aguas procedentes de la limpieza de equipos (susceptibles de contener aceites) son almacenadas en un depósito estanco para posteriormente ser evacuadas por gestor autorizado.   
A efectos de posibles inspecciones por los órganos que tienen atribuidas las funciones de control y vigilancia del dominio público hidráulico y para garantizar la inexistencia de vertidos al dominio público hidráulico, el titular deberá disponer y presentar a requerimiento de aquellos, las facturas o justificantes acreditativos de la retirada de las aguas residuales que almacenan en depósito impermeable para posterior tratamiento por gestor autorizado, de forma que éstas sean acordes con el volumen generado.  
3.2. Aguas sanitarias  
Las aguas residuales sanitarias, son almacenadas en un depósito estanco para posteriormente ser evacuadas por gestor autorizado a la EDAR Crevillent (derramador).  
3.3. Aguas pluviales  
Las aguas pluviales drenan directamente por las pendientes de las zonas con pavimento impermeable (viales y soleras de hormigón).  
El vertido de las aguas pluviales no es, en principio, susceptible de contaminar las aguas continentales, y no requeriría la autorización de vertido por parte de la Confederación Hidrográfica del Segura, prevista en el artículo 100 del vigente texto refundido de la Ley de aguas.  
Estas aguas deberán evacuarse adecuadamente, sin que tengan contacto con posibles fuentes potenciales de contaminación. Se actuará según lo especificado en proyecto, de forma que se garantice que determinados efluentes potenciales, como son los derrames y fugas de los sistemas de lubricación y almacenamiento de combustibles o las aguas de lavado de turbocompresores, lleguen al sistema de drenaje de la planta, controlándolos en la propia estación, para posteriormente ser gestionados por gestor autorizado de residuos.  
Si la mercantil previese la existencia de contaminantes en las aguas pluviales (por arrastre de los viales u otras causas), entonces sí tendría que autorizarse el vertido de dichas aguas, conforme a los expuesto en el Reglamento del dominio público hidráulico(artículo 245 y siguientes) y en la Orden MAM/1873/2004 (BOE nº 147 de 18/06/2004), tras la emisión del informe regulado en el artículo 19 de la Ley 16/2002, de 1 de julio de prevención y control integrados de la contaminación (IPPC).  
4. Protección del suelo y de las aguas subterráneas  
No se realizará ningún vertido que pueda afectar al suelo o a las aguas subterráneas.  
No se podrán ejecutar pozos, zanjas, galerías o cualquier otro dispositivo destinado a facilitar la absorción de las aguas residuales por el terreno.  
Se estará a lo dispuesto en el Real decreto 9/2005, de 14 de enero, por el que se establece la relación de actividades potencialmente contaminantes del suelo y los criterios y estándares para la declaración de suelos contaminados.  
En este sentido, la empresa ha presentado el informe preliminar de situación del suelo de acuerdo con lo establecido en el artículo 3.1 del citado Real decreto 9/2005, todo ello sin perjuicio de que con posterioridad puedan recabarse del titular de la actividad informes complementarios o periódicos más detallados, tal como se prevé en el artículo 3.3 y 3.4 del citado Real decreto.  
5. Residuos  
5.1. Producción de residuos  
La actividad está sujeta a los requisitos establecidos en la Ley 10/1998, de 21 de abril, de residuos, en la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de residuos de la Comunitat Valenciana, y en el Real decreto 833/1988 de 20 de julio, sobre el Reglamento para la ejecución de la Ley 20/1986, modificado por el Real decreto 952/1997.  
Se autoriza la producción de los residuos peligrosos siguientes, siempre que su capacidad de generación anual sea del orden de magnitud de la que a continuación se detalla.  
  
\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*  
El mencionado centro productivo queda inscrito en el Registro de Pequeños Productores de Residuos Tóxicos y Peligrosos de la Comunitat Valenciana conforme establece el artículo 22 del Real decreto 833/1988, de 20 de julio, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 20/1986, básica de residuos tóxicos y peligrosos y la Orden de 12 de marzo de 1998 de la Conselleria de Medio Ambiente por la que se crea y regula el citado registro.  
Cualquier modificación relacionada con la producción de residuos peligrosos que implique un cambio en su caracterización, producción de nuevos residuos y/o cambios significativos en las cantidades habituales generadas de los mismos que pueda alterar lo establecido en las presentes condiciones, deberá ser comunicada.  
En el caso de que la producción de residuos peligrosos supere las 10 toneladas anuales, deberá solicitar la inscripción en el Registro de Productores de Residuos de la Comunitat Valenciana.  
Los residuos se entregarán a gestor autorizado para esta actividad tal y como consta en el proyecto.  
Los residuos podrán ser almacenados durante un periodo igual o inferior a seis meses, en el caso de peligrosos, y en el caso de residuos no peligrosos podrán almacenarse por un periodo de un año cuando el destino final sea la eliminación y de dos años cuando su destino final sea la valorización, debiendo ser entregados a gestor autorizado transcurrido ese periodo. Este almacenamiento temporal de residuos peligrosos se realizará segregado por tipo de residuo, deberá estar convenientemente señalizado y se realizará en lugar techado, con suelo impermeable y sistemas de recogida de derrames accidentales, tales como arqueta ciega no conectada a la red de alcantarillado y bandejas de recogida. Asimismo la zona de almacenamiento deberá estar incluida en el sistema general de protección contra incendios de la industria.  
Para el almacenamiento de residuos líquidos o que por su alto contenido líquido puedan generar vertidos, se contará con cubetos o recipientes de recogida de posibles derrames, que deben tener como mínimo el volumen del envase de mayor tamaño o el 10% del total (la mayor de ambas cantidades). Los cubetos deberán ser individuales para cada tipo de residuos cuya mezcla, en caso de derrame, suponga aumento de su peligrosidad o dificulte su gestión.  
Para la recogida de posibles fugas o derrames accidentales de líquidos, tanto de residuos como de materias primas, deberán disponer de material absorbente no inflamable en cantidad suficiente para tal fin. El absorbente una vez contaminado se gestionará como residuo peligroso o no peligroso, según corresponda.  
El envasado y etiquetado de los residuos será conforme a lo expuesto en los artículos 13 y 14 del Real decreto 833/1988, Reglamento de residuos tóxicos y peligrosos. Asimismo dispondrá de un registro donde conste la cantidad, naturaleza, identificación, origen y fecha de generación y entrega a gestor autorizado, así como el número de documento de control y seguimiento utilizado, en su caso, y el gestor al que se entrega el residuo.  
Cada cuatro años, se deberá elaborar un plan de prevención y reducción de residuos que se presentará en la Dirección General para el Cambio Climático cada cuatro años.  
Asimismo cumplimentará la declaración anual de productor de residuos peligrosos, que será remitida a la Dirección General para el Cambio Climático antes del 1 de marzo de cada año, de acuerdo al modelo establecido en el anexo III del Real decreto 833/88.  
Las autorizaciones y resto de requisitos establecidos en la legislación vigente en materia de envases y residuos de envases, y de manera especial lo establecido en el Real decreto 782/1998, no quedan derogadas por la Ley 16/2002, por lo que la concesión de la autorización ambiental integrada no exime de su cumplimiento.  
6. Medidas a adoptar en situaciones distintas de las normales que puedan afectar al medio ambiente  
Se llevarán a cabo todas las medidas necesarias para que quede garantizada la protección del medio ambiente y salud de las personas ante cualquier situación fuera de la normalidad en cuanto al funcionamiento de las instalaciones.  
No obstante, si se produjese algún incidente en las instalaciones que conllevara su funcionamiento anómalo y de ello pudiera resultar el incumplimiento de los límites impuestos, deberá comunicar inmediatamente dicha situación a Proteción Civil, al Ayuntamiento y a la Dirección General para el Cambio Climático.  
Una vez producida la situación de emergencia, la mercantil utilizará todos los medios a su alcance para reducir al máximo los efectos sobre el medio ambiente.  
En el plazo máximo de siete días tras la incidencia, la mercantil deberá remitir al Ayuntamiento y a la Dirección General para el Cambio Climático un informe detallado, en el que junto a los datos de identificación, deberán figurar los siguientes:  
Causas del incidente.  
Hora en que se produjo y duración del mismo.  
Características de la emisión o vertido.  
Medidas correctoras adoptadas.  
Hora y forma en que se comunicó el suceso.  
En relación con el posible daño ambiental ocasionado por la actividad, será de aplicación la Ley 26/2007, de 23 de octubre, de responsabilidad medioambiental, en cuyo ámbito de aplicación se incluyen las actividades sujetas a autorización ambiental integrada. Según la misma, la actividad deberá disponer de una garantía financiera que les permita hacer frente a la responsabilidad medioambiental inherente a la actividad, en las modalidades previstas de seguro, aval o reserva técnica, y con las posibles exenciones derivadas de la magnitud del daño potencial o de la adhesión con carácter permanente y continuado, bien al sistema comunitario de gestión y auditoría medioambientales (EMAS), bien al sistema de gestión medioambiental UNE-EN ISO 14001:1996.  
Asimismo, cuando se determine el cese de alguna de las unidades, se procederá al desmantelamiento y clausura de las instalaciones, de acuerdo a la normativa vigente, de forma que el terreno quede en las mismas condiciones que antes de iniciar dicha actividad y no se produzca ningún daño sobre el suelo y su entorno.  
7. Otras condiciones  
Se estará a lo dispuesto en el Real decreto 865/2003, de 4 de julio, por el que se establecen los criterios higiénico-sanitarios para la prevención y control de la legionelosis.  
La industria y sus instalaciones se ajustarán a las condiciones indicadas en el proyecto técnico y en sus anexos en los aspectos no fijados en esta resolución.  
Se cumplirán todas las disposiciones aplicables para garantizar la protección de la salud de las personas.  
Se comprobará en el control inicial que se han realizado las medidas previstas en el proyecto.  
8. Obligación de suministro de información  
Antes del 1 de marzo de cada año deberá notificar a la Dirección General para el Cambio Climático de acuerdo con el artículo 8.3 de la Ley 16/2002, los datos sobre las emisiones de la instalación relativos al año anterior, específicamente los que figuran en el artículo 3 del Real decreto 508/2007, de 20 de abril, por el que se regula el suministro de información sobre emisiones del Reglamento E-PRTR y de las autorizaciones ambientales integradas.  
Segundo  
La autorización ambiental integrada se renovará, en los aspectos medioambientales, en el plazo máximo de 8 años, salvo que se produzcan antes de dicho plazo modificaciones sustanciales que obliguen a la tramitación de una nueva autorización o que se incurra en alguno de los supuestos de modificación de oficio recogidos en el artículo 26 de la Ley 16/2002, de 1 de julio.  
La renovación deberá solicitarse con una antelación mínima de diez meses antes del vencimiento del plazo de vigencia de la autorización ambiental integrada.  
Tercero  
En el plazo de seis meses, el titular de la instalación deberá presentar a la Dirección General para el Cambio Climático certificación visada del técnico director de la ejecución del proyecto, en la que se acredite que las instalaciones y la actividad se ajustan al proyecto presentado y autorizado, y al resto de documentación técnica presentada.  
Cuarto  
Esta autorización queda condicionada a la visita de comprobación y a la obtención del informe favorable correspondiente al cumplimiento de los requisitos establecidos en la presente resolución. Esta visita será realizada en el plazo de seis meses por entidad colaboradora acreditada para el control integrado de la contaminación según el Decreto 29/2007, de 9 de marzo, de modificación del Decreto 229/2004, de 15 de octubre, del Consell por el que se establecen las funciones de las entidades colaboradoras en materia de calidad ambiental y se crea y regula su registro, en el que se acredite el cumplimiento del contenido de la autorización ambiental integrada.  
Quinto  
La Administración dejará sin efecto la presente resolución en el momento en que observe cualquier incumplimiento de las condiciones impuestas en la misma, previa audiencia del interesado.  
Sexto  
El titular de las instalaciones objeto de la presente resolución, además de las obligaciones que con carácter general establece la Ley 16/2002, deberá:  
1. Cumplir las obligaciones de control y suministro de información previstas por la legislación sectorial aplicable y por la propia autorización ambiental integrada.  
2. Comunicar a la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda cualquier modificación, sustancial o no, que se proponga realizar en la instalación, la transmisión de su titularidad o cualquier incidente o accidente que pueda afectar al medio ambiente.  
3. Prestar la asistencia y colaboración necesarias a quienes realicen las actuaciones de vigilancia, inspección y control.  
Séptimo  
En todo lo no especificado en esta resolución, se estará a todas y cada una de las condiciones estipuladas por la normativa vigente en materia de residuos, vertidos, contaminación atmosférica, acústica, impacto ambiental y accidentes graves, así como cualquier otra que pueda dictar la administración en el desarrollo de la actividad en materia de protección ambiental.  
Contra esta resolución, que no pone fin a la vía administrativa, se podrá presentar recurso de alzada ante la Secretaría Autonómica de la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda en el plazo de un mes desde el siguiente al de la recepción de la presente notificación, de acuerdo con lo dispuesto en los artículos 114 y 115 de la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de régimen jurídico de las administraciones públicas y del procedimiento administrativo común, modificada por la Ley 4/1999, de 13 de enero.  
Valencia, 5 de noviembre de 2008.- El director general para el Cambio Climático: Jorge Lamparero Lázaro.  
Anexo I  
Descripción del proyecto  
La estación de compresión de gas de Crevillent promovida por Enagás, SA, tiene el objeto de elevar la presión de gas natural que se recibe a través del gaseoducto Valencia-Alicante, en condiciones normales, entre la posición 15.27 y Cartagena (Murcia), procedente de la planta terminal de recepción, almacenamiento y regasificación de gas natural licuado, situada en el término de Cartagena, para su transporte a los puntos de destino, a través de los gasoductos entre Alicante y Valencia, siendo su presión máxima de servicio de 72 bar.  
La estación está operativa desde marzo de 2005.  
La actividad principal consiste en la compresión del gas procedente de la Red Básica de Gasoductos, para favorecer la capacidad de transporte y mantener una presión adecuada en el sistema.  
Para ello, la planta dispone como elementos principales de dos unidades de compresión formadas cada una por un compresor centrífugo que es accionado por una turbina de gas natural. Este proceso principal implica a distintos subprocesos cuyo objeto es la adecuación del gas antes de su paso por el compresor (filtrado de partículas) y después de comprimido antes de su impulsión a la red (enfriamiento).  
Para regular y asegurar el suministro de gas natural a cada turbina, se emplea una estación de regulación y medida.  
En dicha estación se produce una regulación de la presión de suministro del gas desde la presión en el gasoducto hasta la presión de la cámara de combustión de las turbinas. En este proceso complementario se llevan a cabo también actuaciones encaminadas a la adecuación del gas: filtrado inicial y calentamiento posterior. Esto último a través de calderas de baja potencia.  
La estación es reversible, del tipo intemperie y completamente automatizada. Se diseña con un caudal de funcionamiento de 700.000 Nm³/h con la configuración de un turbocompresor en funcionamiento y uno en reserva.  
La estación de compresión entra en servicio cuando en la red de transporte se detecte una bajada de tensión. Para ello, los sistemas de control mandan órdenes a las válvulas del nudo de estación y permiten la circulación del gas de la red de transporte hacia los compresores, al tiempo que se ponen en marcha las turbinas de gas que los accionan.  
El proceso es el siguiente:  
La estación de compresión de Crevillent está constituida por dos compresores en paralelo, accionados por turbinas de gas, y las instalaciones auxiliares necesarias para su funcionamiento. Está diseñado para que esté operativo uno de ellos, estando el otro en reserva. Para ajustar el funcionamiento de la Estación a la demanda cada máquina cuenta con la posibilidad de variar el número de revoluciones del compresor a través de la turbina y en consecuencia el caudal de gas comprimido.  
Los compresores son de tipo centrífugo y las turbinas de accionamiento utilizan el propio gas natural como combustible. Para el arranque de los turbos se emplean dispositivos neumáticos accionados también con gas natural.  
Cada turbocompresor está alojado en el interior de una caseta con la finalidad de amortiguar el ruido producido durante su funcionamiento y de proteger la instalación frente a los elementos climatológicos, ante posibles fugas de gas e incendios.  
Antes de la etapa de compresión, el gas pasa por filtros multiciclónicos, con el objeto de retener los elementos sólidos u otras impurezas que pueda contener, y evitar de esta manera que se dañen los elementos móviles de los compresores. Para ello existe una batería de cuatro filtros multiciclónicos (uno por cada turbo), dotados con detector de nivel de condensados.  
Tras esta etapa de filtrado, el gas se dirige hacia los compresores. Estos compresores, accionados por turbinas de gas, elevan la velocidad del gas, y por tanto la presión, impulsándolo hacia el gasoducto.  
En la compresión el gas puede alcanzar más de 50ºC, temperatura que es necesario rebajar para asegurar una capacidad de transporte adecuada. Para ello, el gas, antes de su entrada en la red básica de gasoductos, pasa por una unidad de aerorrefrigeradores que limita la temperatura de emisión por debajo de 50ºC. Esta unidad es accionada por motores eléctricos.  
Para regular el suministro de gas natural a las turbinas de accionamiento de los compresores, se dispone de una estación de regulación y medida que garantiza la presión de gas a la entrada de la cámara de combustión de la turbina de gas. En esta reducción de presión se produce un enfriamiento del gas por lo que la estación de regulación y medida dispone de tres calderas para precalentar el gas, en caso de ser necesario, antes de la regulación. Estas calderas utilizan como combustible el propio gas natural. Este sistema principal de gas se complementa con el sistema de gas de servicios o gas de alimentación a calderas y a la calefacción de los edificios de mantenimiento y control. En paralelo existe un sistema de agua en dos circuitos: uno de agua para calentamiento del gas combustible y otro para el gas de servicios. En ambos casos se trata de circuitos cerrados.  
Todas las operaciones de la estación de compresión se desarrollan de forma automática, a través del sistema de control. Para ello, el operador fija los cuatro parámetros principales de la estación: presión de aspiración, presión de impulsión, caudal a comprimir y temperatura de descarga.  
Teniendo en cuenta estas variables, el sistema de control de la estación, pone en marcha el equipo adecuado y regula la velocidad de las mismas.  
El abastecimiento de agua de la planta se produce por acometida a la red municipal. Los focos de demanda de agua son los servicios del edificio de mantenimiento y caseta de seguridad, las labores de limpieza puntuales y la red de hidrantes del sistema de protección contra incendios. No hay agua de proceso ni agua de refrigeración; tampoco agua para riego.  
El único efluente de la planta al entorno circundante son las aguas pluviales que drenan directamente por las pendientes de las zonas con pavimento impermeable (viales y soleras de hormigón). El resto de potenciales efluentes se gestionan como residuos por gestor autorizado: aguas sanitarias (asimilables a urbanas) y aguas de limpieza de turbocompresores (aguas aceitosas).  
Las actividades desarrolladas en el centro que son generadoras de residuos son las asociadas al mantenimiento de las instalaciones y las relacionadas con los servicios generales (que incluyen gestión y coordinación de las operaciones de mantenimiento desde las oficinas instaladas en la propia planta).  
Entre los residuos principales que se generan por mantenimiento y uso de las instalaciones están los aceites de retorno del circuito de lubricación de los turbos y los drenajes de los filtros. Para su control existen un sistema de aceite lubricante constituido por un depósito enterrado para la recogida del aceite de desecho (y su posterior gestión como residuo peligroso), un sistema de condensado constituido por un depósito de recogida de los drenajes de los filtros.  
El resto de los residuos peligrosos se almacena en contenedores en superficie localizados en una zona preparada para tal fin, independiente del resto de instalaciones de la planta.  
Los residuos asimilables a urbanos se almacenan en contenedores específicos según su naturaleza para facilitar su reciclaje posterior.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML