Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 6293, del 21-06-2010 (2010/6598)

RESOLUCIÓ de 10 de maig de 2010, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià de la Conselleria de Cultura i Esport, per la qual s'incoa l'expedient de declaració de Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, a favor de les restes de l'aqüeducte romà d'Altea (Alacant).
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6293

Data del DOGV
:   21-06-2010

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2010/6598

CVE


Data del document
:   10-05-2010

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

RESOLUCIÓ de 10 de maig de 2010, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià de la Conselleria de Cultura i Esport, per la qual s'incoa l'expedient de declaració de Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, a favor de les restes de l'aqüeducte romà d'Altea (Alacant). [2010/6598]
Vistos la sol·licitud d'incoació formulada per l'Ajuntament d'Altea, l'informe emés pels Servicis Tècnics d'esta direcció general i la resta d'antecedents que figuren en l'expedient, favorables a la declaració com a Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, de les restes de l'aqüeducte romà d'Altea.
Atés el que disposa l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, esta direcció general, en allò que és matèria de la seua competència, resol:
Primer
Incoar l'expedient per a la declaració de Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, a favor de les restes de l'aqüeducte romà d'Altea (Alacant).
Segon
De conformitat amb el que disposa l'article 28 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determinar els valors del Bé que justifiquen la declaració, descriure el Bé i les parts integrants per a tindre'n una perfecta identificació, delimitar l'entorn de protecció en els annexos que s'adjunten a la present resolució i fixar-ne les normes de protecció en l'articulat que es transcriu a continuació:
Article 1. Objecte. La present resolució té com a objecte incoar l'expedient per a la declaració como a Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument dels Restes de l'aqüeducte romà d'Altea, delimitar-ne l'entorn de protecció i establir la seua normativa.
CAPÍTOL I
Normativa de protecció del monument i de l'entorn
Article 2. Règim del monument. Les restes de l'aqüeducte romà d'Altea són un Bé d'Interés Cultural amb la categoria de Monument i s'han de regir pel que disposa el capítol III del títol II de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.
Article 3. Règim general d'intervencions en l'entorn. Fins que no s'aprove el pla especial de protecció, qualsevol intervenció que pretenga fer-se en l'entorn de protecció del monument, requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura. L'autorització s'haurà d'emetre aplicant la normativa provisional de protecció articulada en la present resolució, i, si no n'hi ha, aplicant els criteris enumerats en els articles 38 i 39 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià. Transcorregut el termini de tres mesos, la sol·licitud es considerarà denegada per silenci administratiu.
La proposta d'intervenció haurà de definir el seu abast i anar acompanyada de la documentació tècnica oportuna. També haurà d'especificar la ubicació parcel·lària i adjuntar les fotografies que permeten constatar la situació actual i la seua transcendència patrimonial
Article 4. Excepcions al règim general d'intervencions. Sense perjuí del que disposa l'article anterior, d'un informe tècnic municipal, i sota la responsabilitat de l'Ajuntament, es podrà derivar la no-necessitat d'autorització prèvia en actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial i sempre que es justifique que són alienes respecte dels valors protegits de l'àmbit monumental, com les actuacions dirigides a la mera conservació, reparació i decoració interior dels immobles que formen l'entorn, i que, per tant, no comporten cap alteració de la situació preexistent.
Article 5. Preservació de la silueta paisatgística i arquitectònica. Totes les actuacions que puguen tindre repercussions sobre la correcta percepció i la dignitat en la consideració de l'escena o paisatge urbà del monument i l'entorn, com seria el cas de la creació de nous accessos o infraestructures viàries en l'entorn del traçat de l'aqüeducte, l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o plantació d'arbres, la provisió de mobiliari urbà, l'assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, la implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualsevol altra de característiques i conseqüències similars, hauran de sotmetre's a l'autorització de la conselleria competent en matèria de cultura, que es pronunciarà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans mencionats.
A fi de preservar el paisatge històric de l'aqüeducte, llevat d'aquelles actuacions que puguen ser objecte d'autorització d'acord amb el paràgraf anterior, no s'autoritzaran, amb caràcter general, edificacions per a cap ús, i queden expressament prohibits la demolició dels murs de pedra que abancalen els cultius existents, els abocaments de residus, el desmunt, els terraplens i les esplanacions. Les actuacions que comporten qualsevol moviment de terres requeriran l'informe preceptiu indicat en l'article 3 d'esta normativa.
Les edificacions que hi ha a l'entorn de protecció de l'aqüeducte únicament podran fer obres de consolidació i manteniment, sense augmentar el volum edificat.
Article 6. Parcel·les amb ús agrícola. Els canvis en l'ús agrícola actual de les parcel·les haurà de ser objecte d'autorització segons l'article 3 d'esta normativa.
Article 7. Patrimoni arqueològic. En qualsevol intervenció que afecte el subsòl de l'immoble o l'entorn de protecció s'ha d'aplicar el règim tutelar establit en l'article 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, per a la salvaguarda del patrimoni arqueològic.
Article 8. Actuacions il·legals. La contravenció del que preveuen els articles precedents determinarà la il·legalitat de l'actuació, així com, si és el cas, la restitució dels valors afectats i la responsabilitat dels promotors i/o de l'Ajuntament en els termes establits en la Llei del Patrimoni Cultural Valencià.
Tercer
En compliment d'allò preceptuat en l'article 27.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, notificar esta resolució als interessats i a l'Ajuntament d'Altea i fer-los saber que, de conformitat amb el que establixen els articles 35 i 36, en relació amb el 27.4 de la Llei, la realització de qualsevol intervenció, tant en el monument com en l'entorn, haurà de ser autoritzada preceptivament per esta direcció general abans que es faça i que siga atorgada la llicència municipal, si fóra preceptiva.
Quart
La present incoació, d'acord amb el que establix l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determina la suspensió de l'atorgament de llicències municipals de parcel·lació, urbanització, construcció, demolició, activitat i qualsevol acte d'edificació i ús del sòl que afecten l'immoble i l'entorn de protecció, així com de les dites actuacions quan siguen dutes a terme directament per les entitats locals. Queden igualment suspesos els efectes de les ja atorgades, suspensió els efectes de la qual, d'acord amb la limitació temporal establida en el paràgraf segon de l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, es resoldran després de la declaració.
No obstant això, la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià podrà autoritzar les actuacions mencionades quan considere que, en aplicació de les normes de protecció determinades per la present resolució, no perjudiquen manifestament els valors del Bé que motiven la incoació, així com les obres que per causa major o per interés general s'hagueren de realitzar inajornablement, segons que disposa el paràgraf primer de l'article esmentat.
Cinqué
Que, en compliment de l'article 27.3 de la Llei, es notifique la present resolució al Registre General de Béns d'Interés Cultural dependent de l'administració general de l'Estat per a l'anotació preventiva i al registre de la Propietat amb la mateixa finalitat.
Sisé
Que la present resolució amb els seus annexos es publique en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana i en el Butlletí Oficial de l'Estat.
València, 10 de maig de 2010.- La directora general de Patrimoni Cultural Valencià: Paz Olmos Peris.
ANNEX I
Dades sobre el bé objecte de la declaració i
delimitació literal de l'entorn de protecció
a) Descripció i valors de l'immoble objecte de la declaració
L'aqüeducte està datat en el període de l'alt Imperi romà (segle III d.C.). Ens trobem davant d'una obra d'enginyeria hidràulica d'autoria desconeguda.
Es tracta d'un aqüeducte que permet salvar el barranc dels Arcs. En l'actualitat es desconeixen els punts d'origen i de destinació de la infraestructura, si bé, atesa la direcció del traçat, pot considerar-se com a hipòtesi probable que comunicara els dos nuclis romans més importants de la zona, el tossal de la Pila al nord-oest i el poblat romà costaner de l'Albir al sud.
La zona on es distribuïxen les restes té una important pressió urbanística i hi ha construccions molt pròximes als murs on es troben les bases dels pilars.
El traçat teòric de l'aqüeducte situat a continuació dels punts on es localitzen les restes constatades s'integra en parcel·les edificades.
Es conserven únicament restes dels pilars. Tres pilars pròxims a l'ermita de Sant Isidre van ser moguts de la seua ubicació en 2004.
En l'actualitat, es troba en ruïnes i sense ús.
L'aqüeducte té un extraordinari valor històric, arquitectònic i etnològic perquè forma part d'una xarxa d'enginyeria hidràulica representativa d'una forma d'assentament humà, d'intervenció en l'entorn i de gestió i distribució dels recursos hídrics esdevingudes a la Comunitat Valenciana des de la romanització.
La direcció nord-oest de l'aqüeducte pot indicar que esta infraestructura formava part d'un sistema complex d'abastiment d'aigua procedent del riu Algar, la finalitat del qual era abastir en primer lloc l'assentament romà del tossal de la Pila i a continuació el nucli romà de l'Albir. En concret, la part de l'obra a què pertanyen les restes constatades permetia salvar el desnivell del barranc dels Arcs.
Les restes de pilars constatades es distribuïxen sobre una longitud estimada de 520 metres. La cota de la resta ubicada a l'extrem nord és de 26 metres sobre el nivell del mar i la del pilar ubicat a l'extrem sud, de 24 metres sobre el nivell del mar; la cota en el fons del barranc és de 12 metres sobre el nivell del mar. El traçat seguix la direcció nord-est a sud-oest durant 405 metres i varia a direcció predominantment sud durant 115 metres.
Atesa la diferència de cotes observada en la ubicació de les restes constatades i la cota del barranc dels Arcs en la zona, l'alçària de la infraestructura en el punt de pas pel barranc podria haver sigut d'entre 10 i 15 metres. Actualment es conserven restes de l'arcuació: 28 bases de pilars i una obra de fàbrica, probablement pertanyent a un resta d'arc.
El conjunt total de restes constatades està format per quatre suports drets, sis tombats i/o desplaçats, díhuit amb només restes de la base (incrustada en marges de bancals) i un en què s'han pogut constatar els fonaments.
El conjunt de pilars presenta les mateixes característiques constructives apreciables en tota la seua magnitud en els pilars exempts. Les quatre cares externes dels pilars han sigut construïdes en opus vittatum, és a dir, pedres xicotetes de tendència prismàtica rectangular però irregular que oscil·len entre 10 cm d'alt per 25 cm d'ample, amb una certa alineació regular en les filades.
Les pedres han estat unides amb una argamassa o morter de calç, arena i aigua. La part interna està feta amb un conglomerat a base de pedres, graves més o menys redones, reble, fragments units amb argamassa. Els pilars, de secció quasi quadrada, tenen unes mides variables a causa, sobretot, de la pèrdua del revestiment exterior, encara que pot ser que no estigueren construïts amb unes mides uniformes.
Els pilars millor conservats tenen una amplària que oscil·la entre 1,55 m i 1,65 m.
b) Delimitació literal de l'entorn de protecció
Justificació:
El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció ha sigut:
- Paisatgístic, establint al voltant de les arcades un àmbit de protecció que garantisca la conservació de l'entorn i de les vistes lligades a l'accident geogràfic que en va justificar l'execució.
- Arqueològic, en previsió de possibles troballes arqueològiques lligades al monument.
c) Delimitació literal de l'entorn
S'hi establix un àmbit de protecció comprés entre dos línies virtuals que es troben a 100 metres de cada punt de l'eix de l'aqüeducte (considerat este des de l'inici de la primera resta de pilar fins a l'última).
Les parcel·les on es troben materialment els vestigis de l'aqüeducte romà i que constituïxen les fites a partir de les quals es delimita l'entorn referit en el paràgraf antecedent, es ressenyen a continuació:
MARGE OEST de l'aqüeducte de nord a sud
Polígon 8 (parcel·les 314, 315, 327, 322, 413, 323, 296 i 9035), polígon 9 (parcel·la 45),
MARGE EST de l'aqüeducte de nord a sud
Polígon 8 (parcel·les 316, 318, 328, 326, 325, 324 i 9035), polígon 9 (p. 125 i 124).
MARGE OEST de l'aqüeducte al nord de l'ermita de Sant Isidre.
Polígon 8 (parcel·les 303, 298, 300, 299 i 129).
MARGE EST de l'aqüeducte al nord de l'ermita de Sant Isidre.
Polígon 8 (parcel·les 312, 298, 304 i 307).



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 6293, del 21-06-2010 (2010/6598)

RESOLUCIÓN de 10 de mayo de 2010, de la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano de la Conselleria de Cultura y Deporte, por la que se incoa expediente de declaración de Bien de Interés Cultural, con categoría de Monumento, a favor de los restos del acueducto romano de Altea (Alicante).
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   6293

Fecha DOGV
:   21-06-2010

Sección del DOGV
:   III. ACTOS ADMINISTRATIVOS - C) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2010/6598

CVE


Fecha del documento
:   10-05-2010

Organismo emisor
:   Conselleria de Cultura y Deporte

Tipo de documento
:   Resolución

RESOLUCIÓN de 10 de mayo de 2010, de la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano de la Conselleria de Cultura y Deporte, por la que se incoa expediente de declaración de Bien de Interés Cultural, con categoría de Monumento, a favor de los restos del acueducto romano de Altea (Alicante). [2010/6598]
Vista la solicitud de incoación formulada por el Ayuntamiento de Altea, el informe emitido por los Servicios Técnicos de esta Dirección General y demás antecedentes obrantes en el expediente, favorables a la declaración como Bien de Interés Cultural, con categoría de Monumento, de los restos del acueducto romano de Altea.
Considerando lo que dispone el artículo 27 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, esta Dirección General, en lo que es materia de su competencia, ha resuelto:
Primero
Incoar expediente para la declaración de Bien de Interés Cultural, con categoría de Monumento, a favor de los restos del acueducto romano de Altea (Alicante).
Segundo
De conformidad con lo dispuesto en el art. 28 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, determinar los valores del bien que justifican la declaración, describir el mismo y sus partes integrantes para su más perfecta identificación, así como delimitar el entorno de protección en los anexos que se adjuntan a la presente resolución y fijar las normas de protección del mismo en el articulado que a continuación se transcribe:
Artículo 1. Objeto. La presente resolución tiene por objeto incoar expediente para la declaración de Bien de Interés Cultural con la categoría de Monumento de los Restos del acueducto romano de Altea, delimitar su entorno de protección y establecer la correspondiente normativa para el mismo.
CAPÍTULO I
Normativa de protección del Monumento y su entorno.
Artículo 2. Régimen del Monumento. Los restos del acueducto romano de Altea son un Bien de Interés Cultural con la categoría de Monumento y se regirán por lo dispuesto para los mismos en el Capitulo III del Titulo II de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano
Artículo 3. Régimen general de Intervenciones en el entorno. En tanto no se apruebe el plan especial de protección, cualquier intervención que pretenda realizarse en el entorno de protección del monumento, requerirá la previa autorización de la conselleria competente en materia de cultura. La autorización se emitirá aplicando la normativa provisional de protección articulada en la presente resolución, y en su defecto, los criterios enumerados en los artículos 38 y 39 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano. Transcurrido el plazo de tres meses la solicitud se entenderá denegada por silencio administrativo.
La propuesta de intervención deberá definir su alcance e ir acompañada de la documentación técnica oportuna. También deberá especificar la ubicación parcelaria, así como adjuntar las fotografías que permitan constatar la situación actual y su transcendencia patrimonial
Artículo 4. Excepciones al régimen general de intervenciones. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo anterior, mediante informe técnico municipal y bajo responsabilidad del Ayuntamiento, se podrá derivar la no necesidad de autorización previa en actuaciones que se sitúen fuera del presente marco normativo por su falta de trascendencia patrimonial y siempre que se justifique su ajeneidad respecto de los valores protegidos del ámbito monumental, como son las actuaciones dirigidas a la mera conservación, reparación y decoración interior de los inmuebles que conforman el entorno y que, por tanto, no comporten alteración alguna de la situación preexistente.
Artículo 5. Preservación de la silueta paisajística y arquitectónica. Todas las actuaciones que puedan tener incidencia sobre la correcta percepción y la dignidad en el aprecio de la escena o paisaje urbano del monumento y su entorno, como sería el caso de la creación de nuevos accesos o infraestructuras viarias en el entorno del trazado del acueducto, afección de los espacios libres por actuaciones de reurbanización, ajardinamiento o arbolado, provisión de mobiliario urbano, asignación de uso y ocupaciones de la vía pública, etc., o como podría serlo también la afección de la imagen arquitectónica de las edificaciones por tratamiento de color, implantación de rótulos, marquesinas, toldos, instalaciones vistas, antenas, etc., o cualesquiera otros de similar corte y consecuencias, deberán someterse a autorización de la conselleria competente en materia de cultura, que resolverá con arreglo a las determinaciones de la ley y los criterios de percepción y dignidad antes aludidos.
A fin de preservar el paisaje histórico del acueducto, salvo aquellas actuaciones que pudieran ser objeto de autorización, de acuerdo con el párrafo anterior, con carácter general no se autorizará edificación alguna para cualquier uso, quedando expresamente prohibidos la demolición de los muros de piedra que abancalan los cultivos existentes, los vertidos de residuos, desmontes, terraplenes y explanaciones. Cualquier actuación que conlleve pequeños movimientos de tierras requerirá el informe preceptivo indicado en el artículo 3 de esta normativa.
Las edificaciones existentes en el entorno de protección del acueducto podrán realizar únicamente obras de consolidación y mantenimiento sin aumentar su volumen edificado.
Artículo 6. Parcelas con uso agrícola. Los cambios en el uso agrícola actual de las parcelas serán objeto de autorización según el artículo tercero de esta normativa.
Artículo 7. Patrimonio arqueológico. En cualquier intervención que afecte al subsuelo del inmueble o su entorno de protección, resultará de aplicación el régimen tutelar establecido en el art. 62 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, para la salvaguarda del patrimonio arqueológico.
Artículo 8. Actuaciones ilegales. La contravención de lo previsto en los artículos precedentes, determinará la ilegalidad de la actuación, así como en su caso la restitución de los valores afectados y la responsabilidad de los promotores y/o del Ayuntamiento en los términos establecidos en la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano.
Tercero
En cumplimiento de lo preceptuado en el art. 27.3 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, notificar esta resolución a los interesados y al Ayuntamiento de Altea y hacerles saber que, de conformidad con lo que establecen los artículos 35 y 36 en relación con el 27.4 de la Ley, la realización de cualquier intervención, tanto en el monumento como en su entorno, deberá ser autorizada preceptivamente por esta Dirección General con carácter previo a su realización y al otorgamiento de licencia municipal en su caso, cuando esta resulte preceptiva
Cuarto
La presente incoación, de acuerdo con lo establecido en el art. 33 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, determina la suspensión del otorgamiento de licencias municipales de parcelación, urbanización, construcción, demolición, actividad y demás actos de edificación y uso del suelo que afecten al inmueble y su entorno de protección, así como de dichas actuaciones cuando sean llevadas a cabo directamente por las entidades locales. Quedan, igualmente suspendidos los efectos de las ya otorgadas, suspensión cuyos efectos y, de conformidad con la limitación temporal contenida en el inciso segundo del artículo 33 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, se resolverán tras la declaración.
No obstante la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano, podrá autorizar las actuaciones mencionadas cuando considere que, en aplicación de las normas de protección determinadas por la presente resolución, manifiestamente no perjudican los valores del bien que motivan la incoación, así como las obras que por causa mayor o interés general hubieran de realizarse inaplazablemente, según lo dispuesto en el inciso primero del referido artículo.
Quinto
Que, en cumplimiento de lo dispuesto en el art. 27.3 de la Ley, se notifique la presente resolución al Registro General de Bienes de Interés Cultural dependiente de la administración General del Estado para su anotación preventiva y al Registro de la Propiedad con el mismo fin.
Sexto
Que la presente resolución con sus anexos se publique en el Diario Oficial de la Generalitat Valenciana y en el Boletín Oficial del Estado.
Valencia, 10 de mayo de 2010.- La directora general de Patrimonio Cultural Valenciano: Paz Olmos Peris
ANEXO I
Datos sobre el bien objeto de la declaracion y
delimitación literal de su entorno de protección
a) Descripción y valores del inmueble objeto de la declaración.
El acueducto está datado en el periodo Alto Imperial romano (siglo III d.C.). Nos encontramos ante una obra de ingeniería hidráulica de autoría desconocida.
Se trata de un acueducto que permite salvar el barranco dels Arcs desconociéndose en la actualidad los puntos de origen y de destino de la infraestructura, si bien considerando la dirección del trazado, puede considerarse como hipótesis probable, que comunicara los dos núcleos romanos más importantes de la zona, el Cerro de la Pila al Noroeste y el Poblado romano costero del Albir al Sur.
La zona donde se distribuyen los restos sufre una importante presión urbanística existiendo construcciones muy próximas a los muros donde se ubican las bases de los pilares.
El trazado teórico del acueducto situado a continuación de los puntos donde se localizan los restos constatados se integra en parcelas edificadas.
Se conservan únicamente restos de los pilares. Tres pilares próximos a la ermita de San Isidro fueron movidos de su ubicación en 2004.
Se encuentra en ruina y sin uso en la actualidad..
El acueducto posee un extraordinario valor histórico, arquitectónico y etnológico por formar parte de una red de ingeniería hidráulica representativa de una forma de asentamiento humano, de intervención en el entorno, gestión y distribución de los recursos hídricos que se ha venido produciendo en Comunidad Valenciana desde la romanización.
La dirección noroeste del acueducto, puede indicar que esta infraestructura formaba parte de un sistema complejo de abastecimiento de aguas procedentes del río Algar, cuya finalidad era abastecer primeramente al asentamiento romano existente en el Cerro de la Pila y posteriormente dirigirse al núcleo romano del Albir. En concreto, la parte de la obra a la que pertenecen los restos constatados, permitía salvar el desnivel del Barranco de los Arcos.
Los restos de pilares constatados se distribuyen sobre una longitud estimada de 520 metros. La cota en el resto ubicado en el extremo norte es de 26 m.s.n.m y la del pilar ubicado en el extremo sur es de 24 m.s.n.m, siendo la cota en el fondo del barranco de 12 m.s.n.m. El trazado sigue la dirección nordeste a sudoeste durante 405 metros, variando a dirección predominantemente sur durante 115 metros.
Considerando la diferencia de cotas observada en la ubicación de los restos constatados y la cota del barranco del Arcs en la zona, la altura de la infraestructura en el punto de paso por el Barranco podría haberse situado entre 10 y 15 metros. Actualmente se conservan restos de las arcuationes, 28 basas de pilares y una obra de fábrica, probablemente perteneciente a un resto de arco.
El conjunto total de restos constatados, estaría formado por cuatro apoyos en pie, seis tumbados y/o desplazados, dieciocho con solo restos de la base (incrustada en márgenes de bancales) y uno del que se ha podido constatar los fundamentos.
El conjunto de pilares presenta las mismas características constructivas, apreciables en toda su magnitud en los pilares exentos. Las cuatro caras externas de los pilares han estado construidas en opus vitattum, es decir, piedras pequeñas de tendencia prismática rectangular pero irregular oscilando las medidas alrededor de 10 cm de alto por 25 cm de ancho y manteniéndose una cierta alineación regular en las hiladas.
Las piedras han estado unidas con una argamasa o mortero de cal, arena y agua. La parte interna está realizada con un conglomerado a base de piedras, gravas más o menos redondas, ripio, esquirlas unidas así mismo con argamasa. Los pilares, con sección cuasi cuadrada, tienen unas medidas variables debidas sobre todo a la pérdida de su revestimiento exterior, aunque puede ser no estuviesen construidos con medidas uniformes.
Los pilares mejor conservados poseen una anchura que oscila entre 1,55 y 1,65 m.
b) Delimitación literal del entorno de protección.
Justificación:
El criterio general seguido para la delimitación del entorno de protección ha sido:
- Paisajístico, estableciendo alrededor de las arcadas un ámbito de protección que garantice la conservación de su entorno y de sus vistas ligadas al accidente geográfico que justificó su ejecución.
- Arqueológico, en previsión de posibles hallazgos arqueológicos ligados al monumento.
c) Delimitación literal del entorno:
Se establece un ámbito de protección comprendido entre dos líneas virtuales que se encuentran a 100 metros de cada punto del eje del acueducto (considerado éste desde el inicio del primer resto de pilar hasta el último).
Las parcelas por las que discurren materialmente los vestigios del acueducto romano y que constituyen los hitos a partir de los cuales se delimita el entorno referido en el párrafo antecedente, se reseñan a continuación:
MARGEN W del acueducto de norte a sur
Polígono 8 (parcelas 314, 315, 327, 322, 413, 323, 296, 9035), Polígono 9 (parcela 45),
MARGEN ESTE del acueducto de norte a sur
Polígono 8 (parcelas 316, 318, 328, 326, 325, 324, 9035), Polígono 9 (p. 125 y 124).
MARGEN W del acueducto al norte de la ermita de San Isidro.
Polígono 8 (parcelas 303, 298, 300, 299 y 129.
MARGEN ESTE del acueducto al norte de la ermita de San Isidro.
Polígono 8 (parcelas 312, 298, 304 y 307).



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML