Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 1297, del 07-05-1990 (1990/817296)

RESOLUCIÓ de 5 de març de 1990, de l'Agència del Medi Ambient, per la qual es fa pública la Declaració d'Impacte Ambiental.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   1297

Data del DOGV
:   07-05-1990

Secció del DOGV
:   ALTRES DISPOSICIONS

Número del document
:   1990/817296

CVE


Data del document
:   05-03-1990

Organisme emissor
:   Conselleria d'Administració Pública

Tipus de document
:   Resolució

Anàlisi jurídica

Resolució de 5 de març de 1990, de la Agència del Medi Ambient, per la qual es fa pública la decalració d'Impacte Ambiental.  
Vist l?expedient 015/89-EIA referent a l'obertura d'una pedrera de calcàries denominada Presa de Bellús, situada al terme municipal de Bellús.  
Vist que en data 25 de juliol de 1989 la Sociedad General De Obras y Construcciones, SA (OBRASCON), va presentar a l?Agència del Medi Ambient el projecte general d'explotació, mesures correctores i estudi d'impacte ambiental i restauració del terreny afectat, relatiu a la sol·licitud d'obertura d'explotació a cel obert per a l?extracció de roca calcària destinada a la construcció de la presa de Bellús, de la qual és adjudicatària l?esmentada empresa.  
Vist que aquest projecte es troba incurs en l'annex II, punt 12 del Reial Decret 1131/1988, de 30 de setembre, pel qual s'aprovava el Reglament per a l?execució del Reial Decret Legislatiu 1032/1986, de 28 de juny, d'avaluació d'Impacte Ambiental, segons es desprèn de les contestacions rebudes del Servei Territorial d?Indústria i Energia i des de l'Ajuntament de Xàtiva, atès que la seua ubicació es troba a menys de 5 Km d'una concessió minera (concretament la denominada La Solana, núm. 2380) i hi ha a menys de dos quilometres un nucli de població estacional de més de 2.000 habitants.  
Vist que, una vegada rebuda la contestació dels organismes consultats abans esmentats, amb l?excepció de l?organisme de Conca (Confederación Hidrogràfica del Júcar) el qual no va contestar, i després d'un reconeixement in situ realitzat per tècnics de l?Agència del Medi Ambient, es va comunicar a l?empresa sol·licitant la conveniència d'ampliar l?estudi d'impacte ambiental en els següents termes:  
1. Presentació d'un pla que reflectesca el traçat del camí de trànsit entre la pedrera i el punt de destinació dels àrids extrets.  
2. Definició de tots els aspectes previstos en l?article 6é. i següents del Reial Decret 1131/1988.  
3. Identificació i avaluació dels impactes previsibles, amb especial insistència en la hidrogeologia de la zona.  
4. La restauració de l'àrea afectada per l?explotació haurà de realitzar-se d'acord amb les condicions naturals del terreny, en lloc de la transformació a cultiu suggerida.  
Davant d'aquest requeriment, l?empresa titular va contestar, en data 22 de setembre de 1989, amb la presentació d'una ampliació a l?estudi d'impacte ambiental anteriorment presentat.  
Atès que la informació pública de l?estudi d'impacte ambiental i la resta de documents annexos es va fer, previ anunci en el DOGV (núm 1173, de 31 d'octubre de 1989), durant el termini de 30 dies hàbils, període en el qual hi van ser presentades al·legacions per part de l'Ajuntament de Xàtiva i de l'Associació Acció Ecologista-AGRO.  
El contingut de les al·legacions que hi va presentar l'Ajuntament de Xàtiva poden concretar-se en els següents punts:  
- La insuficiència de contingut de l'estudi d'impacte ambiental, amb interpretacions parcials del fet estudiat.  
- L'EIA no preveu alternatives a l?emplaçament ni la justificació comparada de la idoneïtat del lloc escollit, a pesar que hi fa referència.  
- L'inventari d?espècies, tant animals com vegetals, resulta excessivament succint i inexacte. Falta rigor en l?estudi de diverses comunitats biològiques, i també en l'anàlisi i caracterització d'aquests amb el qual es puga fer una identificació concreta de l?impacte causat (l?escrit d'al·legacions aporta un inventari d?espècies existent a la zona).  
- No s'hi aporta estudi hidrogeològic justificatiu del possible grau d'afecció a l'aqüífer de la Serra Grossa i a la font de Bellús, únic mitjà de proveïment hídric de la població de Xàtiva.  
- No s'hi indica ni s'aplica cap sistema d'avaluació paisatgística, i l?estimació d'aquest impacte la refereix a un fet distint com és la pròpia presa de Bellús. Tampoc té en compte el valor recreatiu de l'àrea.  
- L'estudi afirma que no existeixen jaciments arqueològics a l?entorn de la pedrera quan, molt al contrari, a la rodalia se'n localitzen diversos de primordial importància i valor patrimonial, com són la cova Negra, la cova de la Petxina (immediata a l?emplaçament de la pedrera) i altres.  
Les al·legacions presentades per part d'Acció Ecologista-AGRO de la Costera poden sintetitzar-se en els següents punts:  
- No apareix en l?EIA la repercussió real que tindran les voladures de la pedrera sobre la font de Xàtiva.  
- No es tenen en compte els valors arqueològics de l?àrea.  
- L'EIA solament s'ocupa d'aspectes ecològics i paisatgístics concernents al mateix recinte de l?explotació, però no al seu entorn, quan aquest poseeix una gea, una flora i una fauna rica i variada, d'alt valor ambiental (s'aporten en l'escrit d'al·legacions alguns dels trets ambientals més destacats d'aquest entorn, amb inventaris d?espècies).  
Vist que, d'acord amb l?article 17 del Reglament (Reial Decret 1131/88), es comunicà al promotor la necessitat d'aportar una revisió i ampliació de l?EIA en els següents aspectes:  
- Atesa la proximitat (poc més de 100 m.) del jaciment arqueològic de la cova de la Petxina amb el límit de l?explotació prevista, es requereix al promotor la presentació de possibles mesures correctores que en garantesquen la integritat davant l?efecte de les voladures i la resta de les accions pròpies de l'activitat, aportant-hi les medicions i els càlculs justificatius.  
- Justificació dels criteris que han portat a l?elecció de l?emplaçament proposat i anàlisi comparativa de la seua idoneïtat des del punt de vista de la minimització de possibles impactes davant d'altres iniciatives possibles.  
Aquest requeriment va ser atès per OBRASCON en data 23 de gener de 1990, amb la presentació d'un escrit al qual s'adjuntaven els següents informes tècnics:  
\* Presa de Bellús. Estudi de masses susceptibles d'esdevenir pedrera per a àrids de formigons, estudi geològic-geotècnic dels materials de pedrera existents a les proximitats de la futura presa, realitzat per Prointec, SA, per a OBRASCON (abril 1989).  
\* Nota sobre la pedrera per construir la presa de Bellús. Aquest informe arreplega i analitza els resultats de l?informe anterior i exposa els arguments que porten a triar l?emplaçament poposat, i finalment analitza i descarta qualsevol afecció al manantial de Xàtiva. L'autor és Antonio Soriano Peña, d'enginyeria del sòl, realitzat per a la Confederación Hidrogràfica del Júcar (maig 2989).  
\* Estudi de la incidència de l?explotació de la pedrera per a la presa de Bellús sobre la cova de la Petxina. Analitza, segons les característiques de la roca existent i la possibilitat inicial d'afecció a la roca, la resistència d'aquesta davant de les vibracions i la llei de transmissió d'aquestes, i proposa un pla d'explotació de la pedrera sense causar problemes al jaciment arqueològic. Signa l'informe l'enginyer de mines Sr. Antonio Lucena Bonny (gener 1990).  
L'esmentat escrit destaca la nul·la afecció física de les voladures sobre la cova, declara que per a l?explotació de la pedrera no cal que cap tipus de maquinària, ni fixa ni mòbil, entre a la zona del jaciment, i conclou amb la justificació de l?emplaçament elegit a partir dels assajos geotècnics realitzats, amb dues alternatives possibles, la núm. 3, la qual finalment s'ha adoptat, i la núm. 4, situada a 0,6 Km al sud-oest de l'anterior, al barranc del Paller. Els criteris finals de selecció tenen en compte els següents aspectes:  
a) Accessos: resulten més perjudicials i delicats els accessos a la zona 3, ja que està separada del riu i atès que el transport del material de la pedrera a la presa es realitza pel llit del riu inundable, necessitaria una via d'aproximació a aquest, via que causaria un major impacte ambiental en haver de recórrer tota la falda del massís muntanyenc, perfectament visible des de la carretera N-340 i des de la població de Bellús.  
b) Localització respecte a la zona urbana. La localització 4 es troba a 700 m de Bellús, mentre que la distància de la 3 n'és de 1.100 m.  
c) Visibilitat des de carreteres. La localització 4 és visible des de la carretera N-340, mentre que la localització 3 n'està pràcticament oculta.  
Per últim s'hi ressenya que a la zona de la ubicació núm. 4, l'Ajuntament de Bellús ha construït un dipòsit d'aigües potables, amb la corresponent conducció.  
Vist que, paral·lelament a aquest requeriment es van efectuar consultes al Servei d?Investigació Prehistòrica, al departament de Ciències Ambientals i Recursos Naturals de la Universitat d'Alacant i a la Direcció General de Patrimoni Cultural, els quals van emetre respectivament els següents informes:  
- Informe signat per Valentín Villaverde Bonilla, professor titular de Prehistòria de la Universitat de València, i per Bernardo Martí Oliver, director del SIP de la Diputació de València, després de la visita realitzada el dia 22 de desembre de 1989 acompanyats de tècnics de l?Agència del Medi Ambient, en el qual, després de manifestar que és la Direcció General de Patrimoni Cultural de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència qui posseeix les competències al respecte, opinen que, encara que la pedrera no destrueix físicament la cova ni afecta directament el jaciment que hi queda, la seua proximitat fa que es considere greument afectat el seu entorn. No consideren, per falta d'informació, les repercussions que l?explotació de la pedrera podria tenir sobre la inestable volta de la cova Negra.  
- Informe sobre la pedrera de Bellús signat pel Sr. Antonio Estévez Rubio, catedràtic de Geodinàmica, i pel Sr. José Antonio Pina Gosálbez, professor titular d'Estratigrafia En primer lloc tracten la possibilitat d'afecció a la font de Xàtiva i pràcticament la descarten. Sobre la cova de la Petxina, sobre la base de l'anàlisi tectònica de l?àrea, descarten la possibilitat de despreniments, encara que recomanen un desplaçament de la pedrera de almenys 50 m. més al sud de l?emplaçament presentat. Quant al projecte de restauració proposat, aconsellen la construcció d'una berma més amb la finalitat d'aconseguir una millor integració posterior.  
- Escrit del cap del Servei de Patrimoni Artístic Moble, amb data 29 de gener, pel qual notifica la resolució de la Il·lma. Directora General de Patrimoni Cultural de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència en els següents termes:  
Vista la petició de l?Agència del Medi Ambient de la Conselleria d'Administració Publica, de data 17 de gener, perquè la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència es pronuncie sobre l?obertura d'una pedrera a l?estret de les Aigües del terme municipal de Bellús.  
Atés el que disposa la Llei del Patrimoni Històric Espanyol en els articles:  
40.2. Queden declarats béns d'interés cultural pel ministeri d'aquesta Llei les coves, abrics i llocs que continguen manifestacions d'art rupestre.  
1.2. Integren el Patrimoni Històric Espanyol els immobles i objectes mobles d?interès artístic, històric, paleontològic, arqueològic, etnogràfic, científic o tècnic. També en formen part el patrimoni documental i bibliogràfic, els jaciments i les zones arqueològiques...  
Tenint en compte que l'obertura que es pretén fer a la pedrera se situaria a les immediacions de la cova Gran de la Petxina,  
Vist també que a l?esmentada cova Gran de la Petxina existeixen quatre panys de pintures que confirmen la coexistència en un únic jaciment de pintures llevantines esquemàtiques i que a uns 50-75 m d'aquesta es troba el jaciment del paleolític mitjà denominat cova de la Petxina, la qual manté una indubtable vinculació amb el jaciment de la cova Negra (declarada bé d'interés cultural pel Reial Decret 2429/83), on es trobà una de les més importants restes fòssils de l?home de Neanderthal de la península Ibérica.  
Atés que tot aquest conjunt constitueix una zona arqueològica de valor inqüestionable, per la qual cosa aquest entorn -l?estret de les Aigües- no ha de veure's afectat, ja que é inseparable de la seua ocupació per comunitats prehistòriques, a causa de les privilegiades característiques de pas natural que aquesta zona posseeix.  
Segons el que disposa la Llei 16/1985 del Patrimoni Històric Espanyol i en virtut de les competències que en matèria de protecció del Patrimoni Històric té atribuïdes la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència de la Generalitat Valenciana,  
HE RESOLT:  
1. Denegar l'autorització d?obertura de l?esmentada pedrera.  
2. Incoar expedient BIC de la zona arqueològica ubicada a l?estret de les Aigües.  
- Posteriorment es rep a l?Agència del Medi Ambient un nou escrit del cap del Servei del Patrimoni Moble de data de 8 de febrer de 1990, en el qual, tot relacionat amb la resolució anterior, expressa que ja que es tracta d'un acte que restringueix l?esfera jurídica del destinatari..., aquesta Direcció General acorda:  
Primer  
Revocar la resolució de data 29 de gener de 1990 per la qual es denegava l'autorització per a l'obertura d'una pedrera a les immediacions dels jaciments arqueològics...  
Segon  
Disposar que es retrotraga la tramitació de l?expedient a l?obtenció dels informes tècnics corresponents i donar audiència a les persones interessades, d'acord amb la Llei de Procediment Administratiu immediatament abans d'adoptar la resolució que siga pertinent en aquesta instància.  
També es rep un escrit de la Direcció General de Patrimoni Cultural, en el qual s'informava de la instrucció d'un expedient de declaració de bé d'interés cultural de la zona arqueològica ubicada a l?estret de les Aigües.  
Atés que, com a resultat de la reunió informativa mantinguda el dia 28 de febrer entre el conseller de Cultura, la directora general de Patrimoni Cultural i tècnics d'aquesta Direcció General i de l?Agència del Medi Ambient, la Il·lma. Sr. Directora ratifica les consideracions recollides a l'anterior resolució.  
Atés que l?expedient de referència ha estat tramitat adequadament, d'acord amb el Reial Decret Legislatiu 1302/1986, de 28 de juny, i el Reial Decret Legislatiu 1131,/1988, de 30 de setembre, Reglament que desenvolupa l'anterior.  
Atés que l?esmentada legislació en matèria d'impacte ambiental estableix l?obligació de formular una declaració d'impacte ambiental, amb caràcter preceptiu i previ a la resolució administrativa corresponent, de tots els projectes compresos en els respectius annexos.  
Atés que correspon a l?Agència del Medi Ambient, com a òrgan mediambiental de la Generalitat Valenciana, aconseguir els estudis i els informes d'avaluació d'impacte ambiental, i també orientar sobre el seu contingut i vetlar-ne pel compliment, d'acord amb els Decrets 3/89 (DOGV núm. 1000, article quart, apartat h), i 45/89 (DOGV núm. 1050, article 53) del Consell de la Generalitat Valenciana. També els esmentats Decrets i la correcció d'errades del Decret 3/789 (DOGV núm. 1037) precisen que correspon al director de l?Agència del Medi Ambient formular les declaracions d'impacte ambiental.  
Per tot açò, fent ús de les facultats que tinc legalment atribuïdes, formule la següent  
DECLARACIO D'IMPACTE AMBIENTAL  
Estimar que les consideracions efectuades per la Il·lma. Directora General de Patrimoni Cultural de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, i mantingudes fins avuí, són raó suficient i determinant per declarar improcedent l?obertura de la pedrera presa de Bellús.  
La qual cosa es fa pública per a general coneixement, de conformitat amb l'article 5.3 de la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana, d'Impacte Ambiental, i s'informa que contra aquesta resolució, que no esgota la via administrativa, pot interposar-se recurs d'alçada davant l?Hble. Sr. Conseller d'Administració Pública en el termini de 15 dies. Aquest recurs podrà ser presentat al Registre General de la Conselleria d'Administració Pública, c. del Miquelet, núm. 5, de València, per correu, o en algun altre registre públic, d'acord amb el que disposa la Llei de Procediment Administratiu. Això no obstant, podrà utilitzar-se qualsevol altre recurs que s'hi estime pertinent.  
València, 5 de març de 1990. - El Director General de l?Agència del Medi Ambient: Carlos Auernheimer.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 1297, del 07-05-1990 (1990/817296)

RESOLUCIÓN de 5 de marzo de 1990, de la Agencia del Medio Ambiente, por la que hace pública la Declaración de Impacto Ambiental.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   1297

Fecha DOGV
:   07-05-1990

Sección del DOGV
:   OTRAS DISPOSICIONES

Número del documento
:   1990/817296

CVE


Fecha del documento
:   05-03-1990

Organismo emisor
:   Conselleria de Administración Pública

Tipo de documento
:   Resolución

Análisis jurídico

Resolución de 5 de marzo de 1990, de la Agencia del Medio Ambiente, por la que se hace pública la declaración de impacto ambiental.  
Visto el expediente 015/89-EIA referente a la apertura de una cantera de caliza denominada Presa de Bellús, situada en el término municipal de Bellús.  
Resultando que en fecha 25 de julio de 1989 fue presentado en la Agencia del Medio Ambiente por parte de la Sociedad General de Obras y Construcciones, SA (OBRASCON), el proyecto General de Explotación, medidas correctoras y estudio de Impacto Ambiental y Restauración del Terreno Afectado, relativo a la solicitud de apertura de explotación a cielo abierto para la extracción de roca caliza con destino a la construcción de la Presa de Bellús, de la que es adjudicataria dicha empresa.  
Resultando que, dicho proyecto se encuentra incurso en el anexo 2, punto 12, del Real Decreto 1131/1988, de 30 de septiembre, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución del Real Decreto Legislativo 1032/1986, de 28 de junio, de Evaluación de Impacto Ambiental, según se desprende de las contestaciones recibidas desde el Servicio Territorial de Industria y Energía y desde el Ayuntamiento de Xátiva, dado que su ubicación se encuentra a menos de 5 Km. de una concesión minera (concretamente la denominada La Solana, núm. 2380) y existe a menos de dos kilómetros un núcleo de población estacional de más de 2.000 habitantes.  
Resultando que una vez recibida contestación de los organismos consultados antes citados, con la excepción del organismo de Cuenca (Confederación Hidrográfica del Júcar) que no contestó, y tras un reconocimiento in situ realizado por técnicos de la Agencia del Medio Ambiente, se comunicó a la empresa solicitante la conveniencia de ampliar el Estudio de Impacto Ambiental en los siguientes términos:  
1. Presentación de un plano reflejando el trazado del camino de tránsito entre la cantera y el punto de destino de los áridos extraídos.  
2. Definición de todos los aspectos contemplados en el art. 60 y siguientes del Real Decreto 1131/1988.  
3. Identificación y valoración de los impactos previsibles, con especial hincapié en la hidrogeología de la zona.  
4. La restauración del área afectada por la explotación deberá realizarse de acuerdo con la aptitud natural del terreno, en lugar de la transformación a cultivo sugerida.  
Ante este requerimiento, la empresa titular contestó en fecha 22 de septiembre de 1989 con la presentación de una ampliación al estudio de Impacto Ambiental anteriormente presentado.  
Resultando que la información pública del Estudio de Impacto Ambiental y demás documentos anexos tuvo lugar, previo anuncio en el DOGV (núm. 1173, de 31 de Octubre de 1989), durante un plazo de 30 días hábiles, en el cual fueron presentadas alegaciones por parte del Ayuntamiento de Xátiva y de la Asociación Acción Ecologista-AGRO.  
El contenido de las alegaciones presentadas por el Ayuntamiento de Xátiva se pueden concretar en los siguientes puntos:  
- La insuficiencia de contenido del Estudio de Impacto Ambiental, con interpretaciones parciales del hecho estudiado.  
- El EIA no contempla alternativas al emplazamiento ni la justificación comparada de la idoneidad del lugar escogido, a pesar de que hace referencia a ello.  
- El inventario de especies, tanto animales como vegetales, resulta excesivamente sucinto e inexacto. Falta de rigor en el estudio de las diversas comunidades biológicas, así como en el análisis y caracterización de los mismos que pueda conducir a una identificación correcta del impacto causado. (El escrito de alegaciones aporta un inventario de especies existentes en la zona).  
- No se aporta estudio hidrogeológico justificativo del posible grado de afección al acuífero de Serra Grossa y al manantial de Bellús, única fuente de abastecimiento hídrico de la población de Xátiva.  
- No se indica ni aplica ningún sistema de valoración paisajística y la estimación de este impacto la refiere a un hecho distinto como es la propia presa de Bellús. Tampoco tiene en cuenta el valor recreativo del área.  
- El estudio afirma que no existen yacimientos arqueológicos en el entorno de la cantera, cuando, muy al contrario, en sus inmediaciones se localizan varios de primordial importancia y valor patrimonial, como son la Cova Negra, la Cova de la Petxina (inmediata al emplazamiento de la cantera) y otras.  
Por parte de Acción Ecologista-AGRO de La Costera, las alegaciones presentadas pueden sintetizarse en los siguientes puntos:  
- No aparece en el EIA la repercusión real que tendrán las voladuras de la cantera sobre el manantial de Xátiva.  
- No se contempla los valores arqueológicos del área.  
- El EIA solo se ocupa de aspectos ecológicos y paisajísticos concernientes al propio recinto de la explotación pero no a su entorno, cuando éste posee una gea, flora y fauna rica y variada, de alto valor ambiental. (Se aporta en el escrito de alegaciones algunos de los rasgos ambientales más sobresalientes de este entorno, con inventarios de especies).  
Resultando que, de acuerdo con el artículo 17 del reglamento (Real Decreto 1131/88), se comunicó al promotor la necesidad de aportar una revisión y ampliación del EIA en los siguientes aspectos:  
- Dada la proximidad (poco más de 100 m) del yacimiento arqueológico Cova de la Petxina al límite de la explotación prevista, se le requiere la presentación de posibles medidas correctoras que garanticen la integridad del mismo ante el efecto de las voladuras y demás acciones propias de la actividad, aportando para ello las mediciones y cálculos justificativos.  
- Justificación de los criterios que han llevado a la selección del emplazamiento propuesto y análisis comparativo de su idoneidad desde el punto de vista de la minimización de posibles impactos frente a otras alternativas posibles.  
Este requerimiento fue atendido por parte de OBRASCON en fecha 23 de enero de 1990, con la presentación de un escrito acompañado de los siguientes informes técnicos:  
\* Presa de Bellús. Estudio de masas canterables para áridos de hormigones, estudio geológico-geotécnico de los materiales canterables existentes en las proximidades de la futura presa, realizado por Prointec s.a. para OBRASCON (abril 1989).  
\* Nota sobre la cantera para construir la presa de Bellús. Este informe recoge y analiza los resultados del informe anterior y expone los argumentos que llevan a elegir el emplazamiento propuesto, y finalmente analiza y descarta cualquier afección al manantial de Xátiva. Su autor es Antonio Soriano Peña, de Ingeniería del Suelo, realizado para la Confederación Hidrográfica del Júcar (mayo, 1989).  
\* Estudio de la incidencia de la explotación de la cantera para la presa de Bellús sobre la Cova de la Petxina. Analiza, en función de las características de la roca existente y de la posibilidad inicial de afección a la Cova, la resistencia de la roca frente a las vibraciones y la ley de transmisión de las mismas, proponiendo un plan de explotación de la cantera sin causar problemas al yacimiento arqueológico. Firma el informe el Dr. Ingeniero de Minas D. Antonio Lucena Bonny (enero 1990).  
El referido escrito destaca la nula afección física de las voladuras sobre la cueva, declara que para la explotación de la cantera no es necesario que ningún tipo de maquinaria fija ni móvil entre en la zona del yacimiento, y concluye con la justificación del emplazamiento elegido a partir de los ensayos geotécnicos, con dos alternativas posibles, la nº 3 que es la que finalmente adoptaron y la nº 4, situada 0,6 Km al sudoeste de la anterior, en el barranco del Paller. Los criterios finales de selección tienen en cuenta los siguientes aspectos:  
a) Accesos. Resultan más perjudiciales y delicados los accesos en la zona 4 que en la zona 3, ya que está aquella separada del río y dado que el transporte del material canterable a la presa se realiza por el lecho de inundación del río, necesitaría una vía de aproximación a éste, lo que causaría un mayor impacto ambiental al tener que recorrer toda la falda del macizo montañoso, perfectamente visible desde la carretera N-340 y desde la población de Bellús.  
b) Localización respecto a la zona urbana. La localización 4 se encuentra a 700 m de Bellús, mientras que la distancia de la 3 es de 1.100 m.  
c) Visibilidad desde carreteras. La localización 4 es visible desde la carretera N-340, estando oculta prácticamente la localización 3.  
Por último se reseña que en la zona de la ubicación nº 4 el Ayuntamiento de Bellús ha construido un depósito de aguas potables, con su conducción correspondiente.  
Resultando que, paralelamente a este requerimiento se efectuaron consultas al Servicio de investigación Prehistórica, al Departamento de Ciencias Ambientales y Recursos Naturales de la Universidad de Alicante y a la Dirección General de Patrimonio Cultural, los cuales emitieron respectivamente los siguientes informes:  
- Informe firmado por D. Valentín Villaverde Bonilla, profesor titular de Prehistoria de la Universitat de Valencia, y D. Bernardo Martí Oliver, Director del SIP de la Diputación de Valencia, con motivo de la visita realizada el día 22 de diciembre de 1989 acompañados por técnicos de la Agencia del Medio Ambiente, donde tras manifestar que es la Dirección General de Patrimonio Cultural de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciencia la que posee las competencias al respecto, opinan que aunque la cantera no destruye físicamente a la cueva ni afecta directamente al yacimiento que en ella queda, su proximidad hace que se considere gravemente afectado su entorno. No consideran, por falta de información, las repercusiones que la explotación de la cantera pudiera tener sobre la inestable bóveda de Cova Negra.  
- Informe sobre la Cantera de Bellús, firmado por los D. Antonio Estévez Rubio, catedrático de Geodinámica, y D. Jose Antonio Pina Gosálbez, profesor titular de Estratigrafía. En primer lugar abordan la posibilidad de afección al manantial de Xátiva, descartándola prácticamente. Sobre la Cova de la Petxina, en base al análisis tectónico del área, descartan la posibilidad de desprendimientos, aunque recomiendan un desplazamiento de la cantera de al menos 50 m más al Sur del emplazamiento presentado. En cuanto al Proyecto de Restauración propuesto aconsejan la construcción de una berma más con el fin de lograr una mejor integración posterior.  
- Escrito del Jefe del Servicio de Patrimonio Artístico Mueble con fecha 29 de enero, por el que notifica la resolución de la Ilma. Directora General de Patrimonio Cultural de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia en los siguientes términos:  
Vista la petición de la Agencia del Medio Ambiente de la Conselleria de Administración Pública, de fecha 17 de enero, para que la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia se pronunciara sobre la apertura de una cantera en l'Estret de les Aigües del término municipal de Bellús.  
Considerando lo dispuesto en la Ley del Patrimonio Histórico Español en sus artículos:  
40.2. Quedan declarados Bienes de Interés Cultural por Ministerio de esta Ley las cuevas, abrigos y lugares que contengan manifestaciones de arte rupestre.  
1.2. Integran el Patrimonio Histórico Español los inmuebles y objetos muebles de interés artístico, histórico, Paleontológico, arqueológico, etnográfico, científico o Técnico. También forman parte del mismo el patrimonio documental y bibliográfico, los yacimientos y zonas arqueológicas."  
Teniendo en cuenta que la cantera cuya apertura se pretende, se situaría en las inmediaciones de la Cova Gran de la Petxina.  
Visto asimismo que en la citada Cova Gran de la Petxina existen cuatro paneles de pinturas que confirman la coexistencia en un mismo yacimiento de pinturas Levantinas y esquemáticas y que a unos 50-75 m. de ésta, se sitúa el yacimiento del Paleolítico Medio denominado Cova de la Petxina que mantiene una indudable vinculación dada su proximidad y adscripción cultural, con el yacimiento de Cova Negra, (Declarada Bien de Interés Cultural por R.D. 2429/83 de 12 de julio, BOP nº 219 de 13 de septiembre de 1983), donde se halló uno de los más importantes restos fósiles del hombre Neanderthal de la Península Ibérica.  
Considerando que todo este conjunto constituye una zona arqueológica de valor incuestionable, por lo que su entorno -l'Estret de les Aigües- no debe verse afectado, dado que es inseparable de su ocupación por comunidades prehistóricas, a causa de las privilegiadas características de paso natural que esta zona posee.  
A tenor de lo dispuesto en la Ley 16/1985 del Patrimonio Histórico Español y en virtud de las competencias que en materia de protección del Patrimonio Histórico tiene atribuidas la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia de la Generalidad Valenciana.  
RESUELVO  
1. Denegar la autorización de apertura de la mencionada cantera.  
2. Incoar expediente BIC de la zona arqueológica ubicada en l'Estret de les Aigües.  
- Posteriormente es recibido en la Agencia del Medio Ambiente un nuevo escrito del Jefe de Servicio del Patrimonio Mueble, de fecha 8 de febrero de 1990, donde en relación con la resolución anterior expresa que "habida cuenta que se trata de un acto que restringe la esfera jurídica de su destinatario..", ...esta Dirección General acuerda lo siguiente:  
Primero:  
Revocar la resolución de fecha 29 de enero de 1990 por la que se denegaba la autorización para la apertura de una cantera en las inmediaciones de los yacimientos arqueológicos...  
Segundo:  
Disponer que se retrotraiga la tramitación del expediente a la obtención de los informes técnicos correspondientes, dando audiencia a los interesados, de acuerdo con el artículo 91 de la Ley de Procedimiento Administrativo inmediatamente antes de adoptar la resolución que sea pertinente en esta instancia.  
Asimismo se recibe escrito de la Dirección General de Patrimonio Cultural, en el cual se informa de la instrucción de expediente de declaración de Bien de Interés Cultural de la zona arqueológica ubicada en l'Estret de les Aigües.  
Considerando que como resultado de la reunión informativa mantenida el día 28 de febrero entre el Conseller de Cultura, la Directora General de Patrimonio Cultural y técnicos de dicha Dirección General y de la Agencia del Medio Ambiente, la Ilma. Sra. Directora ratifica las consideraciones recogidas en su anterior resolución.  
Considerando que el expediente de referencia ha sido tramitado adecuadamente de acuerdo con el Real Decreto Legislativo 1302/1986, de 28 de junio, y el Real Decreto 1131/1988, de 30 de septiembre, Reglamento que desarrolla el anterior.  
Considerando que la referida legislación en materia de impacto ambiental, establece la obligación de formular una Declaración de Impacto Ambiental, con carácter preceptivo y previo a la resolución administrativa correspondiente, de todos los proyectos comprendidos en sus respectivos anexos.  
Considerando que a la Agencia del Medio Ambiente, como órgano medioambiental de la Generalitat Valenciana, corresponde recabar estudios e informes de evaluación de impacto ambiental, así como orientar el contenido de los mismos y velar por su cumplimiento, de acuerdo con los decretos 3/89 (DOGV núm. 1000; artículo cuarto, apartado h) y 45/89 (DOGV núm. 1050; artículo cincuenta y tres) del Consell de la Generalitat Valenciana. Asimismo, los citados decretos y la Corrección de Errores del Decreto 3/89 (DOGV núm. 1037) precisan que corresponde al Director de la Agencia del Medio Ambiente formular las declaraciones de impacto ambiental.  
Por todo ello, y en uso de las facultades que tengo legalmente atribuidas, formulo la siguiente  
DECLARACION DE IMPACTO AMBIENTAL  
Estimar que las consideraciones efectuadas por la Ilma. Directora General de Patrimonio Cultural, de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, y mantenidas hasta la fecha son razón suficiente y determinante para declarar improcedente la apertura de la Cantera Presa de Bellús.»  
Lo que se hace público para general conocimiento, de conformidad con el art. 5.3 de la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de la Generalitat Valenciana, de Impacto Ambiental, informando que contra la presente Resolución, que no agota la vía administrativa, se puede interponer recurso de alzada ante el Hble. Sr. Conseller de Administración Pública en el plazo de 15 días, pudiendo ser presentado en el Registro General de la Conselleria de Administración Pública, c/ Miguelete, 5, de Valencia, por correo, o en otro Registro Público, conforme a lo dispuesto en la Ley de Procedimiento Administrativo. No obstante se podrá utilizar cualquier otro recurso que se estime pertinente.  
Valencia, 5 de marzo de 1990.- El Director General de la Agencia del Medio Ambiente: Carlos Auernheimer.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML