Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 6529, del 26-05-2011 (2011/5993)

ORDRE 5/2011, de 10 de maig, de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, per la qual s'aprova la delimitació de la forest d'utilitat pública número 47 de la província d'Alacant, denominada Ombria de Mariola, sítia al terme municipal d'Agres i propietat de la Generalitat.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6529

Data del DOGV
:   26-05-2011

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2011/5993

CVE


Data del document
:   10-05-2011

Organisme emissor
:   Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge

Tipus de document
:   Ordre

Anàlisi jurídica

 Descriptors 

:   * [Agres](javascript:void(0))
    * [muntanya de l'estat](javascript:void(0))
    * [muntanya](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))

ORDRE 5/2011, de 10 de maig, de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, per la qual s'aprova la delimitació de la forest d'utilitat pública número 47 de la província d'Alacant, denominada Ombria de Mariola, sítia al terme municipal d'Agres i propietat de la Generalitat. [2011/5993]  
En data 23 de febrer de 2009, el conseller de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge va acordar l'inici de la delimitació de la forest d'utilitat pública número 47 de la província d'Alacant, denominada Ombria o Mariola i propietat de la Generalitat (DOCV número 5970, de 9 de març de 2009).  
Com a conseqüència d'això, la Direcció Territorial d'Alacant ha tramitat el corresponent expedient de delimitació, d'acord amb el que disposa la Llei 43/2003, de 21 de novembre, de Forests; la Llei 3/1993, de 9 de desembre, Forestal de la Comunitat Valenciana; el seu reglament, de 16 de maig de 1995, i el Decret 485/1962, de 22 de febrer, del Reglament de Forests.  
En data 26 de gener de 2009 es publica en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana (DOCV número 6192) el començament de les operacions de la segona fase de la delimitació.  
Vista la proposta de delimitació que eleva la Direcció Territorial, que inclou el canvi de la denominació oficial de la forest perquè s'adeqüe als antecedents històrics, l'informe favorable del Servei de Gestió Forestal, la proposta d'aprovació de la directora general de Gestió del Medi Natural i havent acreditat el compliment dels requisits i les formalitats legals per a la seua aprovació,  
  
ORDENE  
  
Primer  
Aprovar la delimitació de la forest d'utilitat pública número 47 de la província d'Alacant, denominada Ombria de Mariola, sítia al terme municipal d'Agres i pertanyent a la Generalitat, d'acord amb les actes, les coordenades UTM dels piquets i els plànols que figuren en l'expedient.  
La descripció resultant de la forest és la següent:  
  
Província: Alacant.  
Número del Catàleg de Forests d'Utilitat Pública: 47.  
Nom: Ombria de Mariola.  
Terme municipal: Agres.  
Partit judicial: Alcoi.  
Pertinença: Generalitat.  
Superfície pública: 678,3175 ha.  
Enclavaments: catorze, amb una superfície de 36,3816 ha.  
Superfície total: 714,6991 ha.  
Dades registrals: inscrita en el Registre de la Propietat de Cocentaina, en el tom 1163, llibre 71, de l'Ajuntament d'Agres, i consta en el foli 93, finca registral 5374, inscripció 1a.   
  
Límits:  
Nord: finques particulars síties al municipi d'Agres.  
Est: terme municipal de Muro de Alcoy.  
Sud: terme municipal de Cocentaina i Bocairent.  
Oest: terme municipal d'Alfafara.  
  
Enclavaments:  
Els enclavaments a, a', b, b', c, c', d, e f, g, h, i, j, k (parcel·la II) afronten pels seus quatre punts cardinals amb la forest.   
L'enclavament k (parcel·la I) limita pel nord, sud i est amb la forest, i per l'oest, amb la línia de terme d'Agres i Bocairent.  
  
Descripció de límits:  
S'inicia el límit nord en el piquet 1, situat al barranc de Falces, per on discorre l'assagador del Barranc de Falces, a la partida de la Penya de l'Almarx, pròxima a una placa de caça col·locada en un anouer vell al municipi d'Agres. Des d'aquest piquet, el límit de la forest ix en direcció ENE per la línia del bancal fins al piquet 4, on comença la delimitació amb les parcel·les 12 i 13 del polígon 5, els titulars cadastrals de les quals són Daniel Climent Domínguez i Mª Pilar Beneito Reig, respectivament.  
Des del piquet 4 al piquet 5, la forest limita amb la parcel·la 22 del polígon 5, el titular cadastral de la qual és José Luis Bodí Galvis i discorre en direcció ENE per una zona d'abundant vegetació i de molt difícil accés. Des d'aquest últim piquet la forest comença la delimitació amb la parcel·la 23 del polígon 5, la titular cadastral de la qual és Consuelo Llin Olcina i discorre per la línia de bancal d'oliveres fins a arribar al piquet 8, situat al costat de dues alzines grans i una séquia de reg.  
Des del piquet 8 comença la delimitació amb el cultiu d'oliveres de la parcel·la 24 del polígon 5 la titular cadastral de la qual és Carmen Reig Francés Maravillas, a la partida de l'Almarx. El límit de la forest puja per la línia del bancal direcció SSE fins al piquet 9, situat al costat d'un grup d'alzines. Continua la forest pel límit de la parcel·la cultivada direcció E fins al piquet 11, que es materialitza amb un clau ja que es troba en terreny rocós. Aquest clau es troba a uns dos metres d'una alzina solitària, a la partida de Montblanc.  
A partir del piquet 11, el límit de la forest comença a limitar amb el cultiu d'oliveres de la parcel·la 40 del polígon 5, la qual es troba, segons el cadastre, en investigació, d'acord amb l'article 47 de la Llei 33/2003. El límit de la forest prossegueix en ascens per la línia del bancal en direcció SE fins al piquet 12, que es troba damunt d'un aflorament rocós. Des d'aquest piquet, la forest discorre pel límit de bancal de la parcel·la amb direcció NE fins a arribar al piquet 15, situat al costat d'una alzina i sobre un ribàs. Entre els piquets 15 i 16, la forest limita amb la parcel·la 41 del polígon 5, la qual es troba, segons el cadastre, en investigació, d'acord amb l'article 47 de la Llei 33/2003.  
  
A partir del piquet 16 comença a delimitar amb els cultius d'oliveres abandonades de la parcel·la 44 del polígon 5, el titular cadastral de la qual és Jesús Beneito Reig, a la partida de Montblanc. El límit de la forest prossegueix amb direcció SSE, en ascens fins al bancal superior on es troba el piquet 17, situat en una zona amb molta vegetació i de molt difícil accés. Des d'aquest piquet la forest avança pel final del bancal de la parcel·la anterior fins a aconseguir el piquet 19, situat al marge esquerre del barranc de Montblanc. A partir d'aquest piquet, comença el límit amb la parcel·la 45 del polígon 5, la titular cadastral de la qual és Teresa Pascual Reig. El límit de la forest creua el barranc de Montblanc i s'inicia el límit amb la parcel·la 46 del polígon 5, el titular cadastral de la qual és José Ramón Olcina Sempere.  
Ja al marge dret del barranc de Montblanc, se situa el piquet 20 al final del bancal superior d'oliveres de la parcel·la anterior. A partir d'aquest piquet i a uns 30 metres, direcció E, es troba el piquet 21 en una zona de molt de matoll, justament al límit del bancal de la parcel·la 75 del polígon 5, el titular cadastral de la qual és l'Ajuntament d'Agres. Des d'ací, el límit de la forest discorre en direcció ENE per l'aflorament rocós que coincideix amb el final del bancal, fins a aconseguir el piquet 23, materialitzat amb un clau sobre una veta de roca, a uns 5 metres d'una alzina solitària i al costat d'un gran esbarzerar. En aquest mateix punt, la forest també limita amb la parcel·la 66 del polígon 5, a la partida del Molí de Maton, i el titular cadastral de la qual és Juan Manuel Silvestre Reig.  
A partir del piquet 23 comença la delimitació amb el cultiu d'oliveres de la parcel·la 67 del polígon 5, a la partida del Molí de Maton, el titular cadastral de la qual és Juan José Francés Bodí. El límit de la forest creua un xicotet tàlveg i avança en direcció E fins a aconseguir el piquet 24. Entre els piquets 24 i 25, el límit de la forest avança per una senda i limita primer amb la parcel·la 67 del polígon 5 (parcel·la anterior) i després amb els cultius d'oliveres de la parcel·la 64 del polígon 5, la titular cadastral de les quals és Mª Isabel Antolí Bodi.  
Des del piquet 25, el límit de la forest comença la delimitació amb els cultius d'oliveres de la parcel·la 63 del polígon 5, el titular cadastral de la qual és Enrique Pons Tecles, a la partida del Molí de Maton, i avança en direcció NNE fins al piquet 26, situat al costat del camí del Convent.  
Quan arribem al piquet 26 i fins al piquet 28, el límit de la forest limita amb el camí del Convent, pel qual discorre l'assagador de Mariola. Des del piquet 29'al 35', el límit de la forest discorre pel vessant d'aigües de la lloma, en afrontament amb la parcel·la 106 del polígon 16, la titular cadastral de la qual és Teresa Bodí Pascual.  
Des del piquet 35'al 36 el límit de la forest creua el camí del Convent i, a partir d'aquest piquet fins al piquet 40, el límit de la forest limita amb la parcel·la 53 del polígon 4, propietat de Mª Carmen Cerdá Bodí.  
Des del piquet 40 fins al piquet 42, la forest limita amb el camí del Convent. A partir del piquet 42, el límit de la forest gira direcció S, comença a afrontar amb la parcel·la 52 del polígon 4, la titular cadastral de la qual és Esperanza Alcalá Lava, i a uns 23 metres en ascens, direcció S, se situa el piquet 43. Des d'aquest piquet la forest avança pel límit de cultius en direcció E, fins a arribar al piquet 46, situat en una zona de bosc de rebrot, pròxim a una olivera abandonada i un grup de pins jóvens, afegint el piquet 45-1.  
A partir del piquet 46, la forest comença a limitar amb la parcel·la 51 del polígon 4, que són terrenys d'Antonio Satorres Pascual. La forest avança pel final del bancal d'oliveres en direcció E fins a arribar al piquet 50, situat en una zona de bosc de rebrot. Des d'aquest piquet, la forest gira direcció N fins a arribar al camí del Convent, on es troba el piquet 51, que posa fi a la confrontació amb els terrenys d'Antonio Satorres Pascual.  
Des del piquet 51, la forest avança en ascens fins a arribar al límit de la forest amb els bancals de cultius en el piquet 53. A partir d'aquest punt, la forest discorre pel límit del bancal d'oliveres pertanyents a Vicenta Llin Pons fins a arribar al piquet 53-4, situat al costat del camí del Convent. La forest creua aquest camí i segueix el descens, el límit de la qual són els bancals de cultius fins a aconseguir el piquet 53-6, situat al costat del camí de baix. Finalitza ací la confrontació amb els terrenys de Vicenta Llin Pons.  
Entre els piquets 53-6 i 58, el límit de la forest confronta amb el camí d'accés al nucli urbà d'Agres. A partir d'aquest últim piquet, la forest limita amb terrenys de Mª Pilar Beneito Reig i puja uns 24 metres, direcció ESE, fins a aconseguir el camí del Convent, on es troba el piquet 59. Des d'aquest punt, la forest creua aquest camí i puja fins a arribar al cantó de l'últim bancal d'ametlers, al costat d'un peu de talús rocós de la forest i on es troba el piquet 60; la forest continua pel final dels bancals d'ametlers fins a aconseguir el piquet 62, situat al costat del camí, pròxim a un penyal rocós i al plafó informatiu del Parc Natural de la Serra de Mariola.  
Des del piquet 62 al 70, la forest limita amb el nucli urbà d'Agres, primer amb el refugi forestal Garrido (que es troba dins de la forest), a continuació, amb diversos patis posteriors de distintes edificacions i finalment, amb un parc infantil (que es troba dins de la forest). A continuació, entre els piquets 70 i 79, la forest limita amb l'escenari de pedra i amb el camí que va a la Mola, a la partida de l'Assut.  
  
A partir del piquet 79, que es troba al costat del camí que va a la Mola sobre un mur de maçoneria, la forest comença a confrontar amb la parcel·la 1 del polígon 4, la titular cadastral de la qual és Mª Josefa Cerdá Pascual, i puja uns 22 metres en direcció SSE fins a aconseguir el piquet 80, que es troba en l'últim bancal, sobre un muret de pedra, prop d'un grup de xiprers i davall d'un aflorament rocós. Des d'aquest piquet fins al 83, la forest avança pel límit de bancal seguint la corba de nivell. Arribats a aquest punt, la forest baixa direcció NE fins a arribar al piquet 84, a la vora del camí de la Mola al costat d'un albarzer i un xiprer, al costat d'un mur de maçoneria que canalitza les aigües que abaixen del barranc cap a un tub de formigó, i ací finalitza la delimitació amb aquesta parcel·la. Des d'aquest últim piquet al 86, la forest limita de nou amb el camí que va a la Mola.  
Des del piquet 86, situat al costat de la rampa d'accés que puja al bancal d'oliveres de la parcel·la 2 del polígon 4, la titular cadastral de la qual és Concepción Pascual Martí, el límit de la forest gira a la dreta i puja en direcció SSE fins a arribar al piquet 87, que es troba en l'últim bancal, al final d'una senda, al costat d'un aflorament rocós i pròxim a un conjunt de xiprers. Des d'aquest punt, el límit de la forest discorre pel marge que defineix el peu del talús de la forest i el final del bancal, fins a arribar al piquet 90-1, situat al peu del talús de la forest. Entre els piquets 90-1 i 90-5, el límit de la forest puja pels bancals d'oliveres de la parcel·la anterior definint un entrant quadrangular en la forest. A partir del piquet 90-5, la forest avança amb direcció ESE uns 11,5 metres i serà en aquest punt quan s'acaba la delimitació amb la parcel·la anterior per a començar la confrontació amb la parcel·la 4 del polígon 4, el titular cadastral de la qual és Jaime Calatayud Cots.  
Des del piquet 90-5, la forest limita amb aquesta parcel·la i avança pel peu del talús de la forest fins a arribar al piquet 94, situat al costat d'un aflorament rocós, al peu del talús de la forest i pròxima a un tàlveg xicotet.  
A partir del piquet 94, la forest comença a afrontar amb terrenys de Josefa Botella Seguí i descendeix gradualment, prenent sempre com a límit la línia que marca el final de bancal, fins a arribar al piquet 98, ubicat al costat d'unes roques de grans dimensions, al costat d'un pal de llum i un puntal de formigó que marca el final de la finca. Des d'aquest piquet, la forest gira bruscament fins a adoptar direcció S, i deixa a l'esquerra la denominada Cova dels Pilars i puja per una zona abrupta fins a aconseguir el piquet 99.  
Des del piquet 99 al 101, la forest continua pujant per zona abrupta i porta com a límit la línia que marca el final de bancal dels terrenys de Josefa Botella Seguí. A partir del piquet 101, la forest segueix la corba de nivell fins a arribar al piquet 103, situat sobre un muret de pedra, al costat d'un ginebre i a uns tres metres d'una pedra singular. La forest segueix el seu recorregut, creua el barranc de la Segona Jordana fins al piquet 104. Des d'aquest punt, el límit de la forest discorre amb direcció NNO en descens, fins a arribar a un molló de pedres amb una placa de caça on es troba el piquet 106.  
A partir del piquet 106, el límit de la forest gira a la dreta direcció NE, recorre el peu d'un talús de pedra que marca el final del bancal d'oliveres dels terrenys de Josefa Botella i deixa a l'esquerra la Caseta de Don Facundo fins a arribar al piquet 116, el qual es troba al marge esquerre del barranc d'Algemesí, pròxim a un talús de pedra, a uns metres d'una alzina i pròxim a la font d'Algemesí.  
A continuació, des del piquet 116 la forest discorre seguint un muret de pedra que marca la línia del bancal d'oliveres de la parcel·la 13 del polígon 4, la titular cadastral de la qual és Esperanza Alcalá Lava, fins a arribar al piquet 120, que es troba al costat dos xiprers i un pi pinyoner.  
Des del piquet 120 al 121 la forest limita amb la parcel·la 14 del polígon 4, el titular cadastral de la qual és Enrique Pons Tecles. A continuació, des del piquet 121 la forest comença la confrontació amb la parcel·la 15 del polígon 4, la titular cadastral de la qual és Carmen Cerdá Cots, gira adoptant la direcció SSE i puja fins a arribar al piquet 122. A partir d'aquest punt, el límit de la forest va seguint aproximadament la mateixa corba de nivell fins a enllaçar amb el piquet 123.  
Des del piquet 123, la forest limita amb la parcel·la 56 del polígon 4, la titular cadastral de la qual és Isabel Tecles Bodí i va seguint aproximadament la mateixa corba de nivell fins al 125-1, situat al costat d'una alzina i un aflorament rocós.   
Des del piquet 125-1, la forest limita amb la parcel·la 17 del polígon 4, la titular cadastral de la qual és Consuelo Navarro Pascual, descendeix gradualment fins a arribar al piquet 128 el qual es materialitza amb un clau sobre un aflorament rocós i al costat d'una alzina jove. En aquest piquet comença la confrontació amb la parcel·la 18 del polígon 4, el titular cadastral de la qual és José Francés Ballester, fins a arribar al piquet 129.  
Entre els piquets 129 i 131 la forest limita amb el Camí de la Mola. Des del piquet 131, situat a la part exterior de la corba del camí de la Mola i al costat d'una pedra gran, fins al piquet 134 la forest limita amb les parcel·les 53, 51 i 49, els titulars cadastral de les quals són Rosario Cots Cots, Francisco Belda Tomás i Etelvina Tomás Olcina, respectivament, creua el barranc del Secant i arriba a un camí, davall d'una alzina i pròxima a una rampa.  
Des dels piquets 134 i 141 la forest limita amb les parcel·les 57 i 21 del polígon 4, la titular cadastral de les quals és María Bodí Vaño, prenent com a límit la línia que marca el final del bancal cultivat.  
Entre els piquets 141 i 142 la forest limita amb un camí. A partir del piquet 142, la forest comença la confrontació amb el cultiu d'oliveres de la parcel·la 22 polígon 4 a la partida del Secanet i el titular cadastral de la qual és José Pons Tecles, puja en direcció S fins a l'últim bancal d'aquesta parcel·la fins al piquet 143, situat al costat d'un muret de pedra, i queda a l'oest la bassa de reg i al sud un aflorament rocós amb líquens blancs. La forest avança en direcció E en línia recta fins al piquet 144 pròxim a una alzina. A partir d'aquest piquet, la forest descendeix uns 26 metres fins a finalitzar la confrontació amb la parcel·la anterior i iniciar la confrontació amb la parcel·la 24 del polígon 4 a la partida del Secanet, el titular cadastral de la qual és Rafael Olcina Pascual.  
A partir del piquet 145, que es troba entre dues pedres de grans dimensions al costat d'un alzinar, comença la confrontació amb la parcel·la 25 del polígon 4, el titular cadastral de la qual és Jorge Juan Miquel Calatayud i altres, fins al piquet 146.  
Des del piquet 146, la forest limita amb la parcel·la 26 del polígon 4, el titular cadastral de la qual és Luis Tobías Lerga Gonzálbez, segueix aproximadament la corba de nivell, portant sempre pròxim i per la dreta una senda, fins al piquet 148 que es troba pròxim a una alzina i al costat d'una pedra singular.  
Des del piquet 148, la forest limita amb la parcel·la 29 del polígon 4, el titular cadastral de la qual és Vicente Ramón Reig Francés, i avança en confrontació per una senda, fins a aconseguir el piquet 150, situat sobre un muret de pedra que delimita la senda una vegada passat el barranc.  
A continuació la forest continua la confrontació, des del piquet 150 al 154, amb la parcel·la 30 del polígon 4, el titular cadastral de la qual és el Sr. Luis Tobías Lerga Gonzálbez, i prenent com a límit una senda.  
Des del piquet 154, situat al costat d'un molló de pedres, pròxim a un xiprer xicotet i al costat d'una vareta blanca metàl·lica, la forest limita amb la parcel·la 31 del polígon 4, el titular cadastral de la qual és Enrique Pons Tecles, fins al piquet 155. A continuació, la forest comença la confrontació, des del piquet 155 al 160, amb la parcel·la 32 del polígon 4, els titulars cadastrals de la qual són els hereus d'Enrique Tecles Ferri, que defineix un entrant en la forest.  
Entre el piquet 160 i 164 es manté la confrontació amb les parcel·les 58 i 59 del polígon 4, el titular cadastral de les quals és Ramiro Reig Pascual.  
Des del piquet 164 al 166, la forest limita amb el camí de la Mola. A partir del piquet 166, situat al costat del camí de la Mola en terreny de bosc de rebrot, comença la confrontació amb la parcel·la 33 del polígon 4, la titular cadastral de la qual és Carmen Pons Santamaría, fins al piquet 168, col·locat al capdamunt del talús del bancal, al costat d'una pedra i en zona de bosc de rebrot.  
Entre els piquets 168 i 170, la forest limita amb la parcel·la 35 del polígon 4, partida de l'Estret, que, segons el cadastre, està en investigació d'acord amb l'article 47 de la Llei 33/2003.  
Entre els piquets 170 i 173 es manté la confrontació amb el camí de la Mola. Des del piquet 173, comença la confrontació amb la parcel·la 38 del polígon 4, el titular cadastral de la qual és Juan Tudela Beneyto, i la forest puja direcció S fins al piquet 174. A partir d'ací, el límit de la forest discorre en direcció ENE per terreny de bosc de rebrot, seguint la línia de bancal que coincideix amb la delimitació entre la zona cultivada i la massa forestal; continua així fins al piquet 178 situat al marge dret del camí de l'Estret just en la primera corba que gira a l'esquerra una vegada passada la caseta de Vil·la Pilar.  
A continuació, des del piquet 178 al 180, la forest comença a afrontar amb la parcel·la 2 del polígon 8 del municipi de Muro de Alcoy, el titular cadastral de la qual és Mark Finbarr Murphy.  
El piquet 180 posa fi al límit nord de la forest i inicia el límit est. Entre els piquets 180 i 183, el límit de la forest coincideix amb la sèrie de mollons descrita en els treballs topogràfics dels itineraris de línies de terme d'Agres amb Muro de Alcoy de l'any 1898 de l'Institut Geogràfic i Estadístic. En aquest tram, la forest limita amb la parcel·la 29 del polígon 8 de Muro de Alcoy el titular cadastral de la qual és la Societat Esportiva de Caça la Primitiva.  
El piquet 183, que coincideix amb el molló trifini (Muro-Cocentaina-Agres), posa fi al límit est de la forest i inicia el límit sud. Des d'aquest piquet fins al 186', el límit de la forest coincideix amb la sèrie de mollons descrita en els treballs topogràfics dels itineraris de línies de terme d'Agres amb Cocentaina de l'any 1898 de l'Institut Geogràfic i Estadístic. En aquest tram, el límit de la forest limita amb les parcel·les 1 del polígon 1 i la parcel·la 1 del polígon 26 de Cocentaina, el titular cadastral de les quals és Pascual Botella Fenollar.  
A continuació, el límit de la forest queda definit per la línia que va des del piquet 186'al 195', des del piquet 212 al 220 i des del M1, M2 fins al 237. En aquest tram, la forest limita amb les parcel·les 6 i 7 del polígon 5 d'Agres, el titular cadastral de les quals és Peter Wren.  
Entre el piquet 237 i el 238, que coincideix amb el molló trifini (Agres-Cocentaina-Bocairent), la forest limita amb la parcel·la 2 del polígon 25 de Cocentaina, el titular cadastral de la qual és Pascual Botella Fenollar. L'assagador Real de la Foia Ampla penetra al terme d'Agres per aquest molló trifini, i porta com a eix del seu recorregut la línia divisòria d'Agres i Concentaina, deixant a l'esquerra el paratge de la Foia Ampla.  
A continuació, des del piquet 238 (molló trifini) al 241, la forest limita amb la parcel·la 11 del polígon 9 de Bocairent, el titular cadastral de la qual és Teófilo Lázaro Lobo. Al llarg d'aquest tram, el límit de la forest coincideix amb els mollons descrits als itineraris de les línies de terme d'Agres amb Bocairent de l'any 1899 de l'Institut Geogràfic i Estadístic.  
Des del piquet 241 al 243, la forest limita amb la parcel·la 10 del polígon 9, a la partida del Racó del Cirer, el titular cadastral de la qual és Teófilo Lázaro Lobo. Igual que en el cas anterior, el límit de la forest coincideix amb els mollons descrits en els itineraris de les línies de terme d'Agres amb Bocairent de l'any 1899 de l'Institut Geogràfic i Estadístic.  
Des del piquet 243 fins al piquet 250 (molló trifini Alfafara-Bocairent-Agres) la forest limita primerament amb uns metres de la parcel·la 53 del polígon 9, a la partida del Racó del Cirer, la titular cadastral de la qual és Elena Godovnikova i, a continuació, amb la parcel·la 9 del polígon 9, a la partida del Racó del Cirer, el titular cadastral de la qual és Teófilo Lázaro Llop. En tot aquest recorregut el límit de la forest coincideix amb els mollons descrits en els itineraris de les línies de terme d'Agres amb Bocairent de l'any 1899 de l'Institut Geogràfic i Estadístic. A més, entre el piquet 243 i 244 discorre el camí ramader denominat assagador de Mariola.  
El piquet 250 (molló trifini Alfafara-Bocairent-Agres) posa fi al límit sud de la forest i inicia el límit oest, com també la confrontació amb distintes parcel·les de propietat privada síties al veí municipi d'Alfafara. A partir d'aquest piquet i fins al 251, el límit de la forest confronta amb la parcel·la 107 del polígon 5 d'Alfafara, el titular cadastral de la qual és Narciso Maravilla, i que a més coincideix amb l'eix del camí ramader denominat assagador de l'Almaig.  
Des del piquet 251, el límit de la forest enllaça amb el piquet 1, tancant així el perímetre exterior de la forest Ombria de Mariola.  
  
Descripció dels enclavaments:  
  
Enclavament a - la Retura -  
En el piquet a1 comença l'enclavament a, situat a la partida de la Retura. Aquest piquet es troba al costat d'una olivera, a la vora esquerra del camí. Des del piquet a1 a l'a4 el límit de la forest limita amb la parcel·la, la titular cadastral de la qual és Julia Bodí Llin.  
Des del piquet a4 a l'a7 la forest limita amb uns bancals d'oliveres. A partir del piquet a7 fins a l'a10, la forest segueix el seu recorregut en ascens i limita amb terrenys d'Enriqueta Ribera Vicedo.  
Entre el piquet a10 i fins a enllaçar amb el piquet a1, tancant així el perímetre de l'enclavament a, el límit de la forest limita amb el camí del Portell.  
  
Enclavament a'- la Retura -  
En el piquet a'1 comença l'enclavament a', situat a la partida de la Retura. Aquest piquet es troba sobre una roca, situada al capdamunt del talús del camí. Des d'aquest piquet a'1 fins al piquet a'5, la forest limita per la dreta amb terrenys de José Francés Sempere i per l'esquerra amb el camí del Portell.  
A partir del piquet a'5 fins al piquet a'10, situat en un talús amb un aflorament rocós, la forest limita amb terrenys de José Francés Francés.  
Des del piquet a'10 a l'a'15 i enllaçant amb el piquet a'1, la forest limita de nou amb terrenys de José Francés Sempere, tancant en aquest últim piquet l'enclavament a'.  
  
Enclavament b - Tros del Camí del Portell -  
Al piquet b1 comença l'enclavament b, situat a la partida denominada del Tros del Camí del Portell. Aquest piquet es troba sobre una pedra situada al capdamunt de talús del camí, a la punta del bancal d'oliveres. Aquest enclavament comprén, únicament i exclusivament, la parcel·la 47 del polígon 4, el titular cadastral de la qual és Vicente Cots Antolí.  
  
Des del piquet b1 al piquet b4, el límit de la forest limita amb els bancals d'oliveres. Entre el piquet b4 i el b6 i enllaçant amb el piquet b1, el límit de la forest limita amb el camí del Portell, i tanca en aquest últim piquet l'enclavament b.  
Enclavament b'- Tros del Camí del Portell -  
Amb el piquet b'1 comença l'enclavament b', situat a la partida denominada Tros del Camí del Portell. L'enclavament comprén, únicament i exclusivament, la parcel·la 71 del polígon 5, el titular cadastral de la qual és Vicente Cots Antolí.  
Des del piquet b'1 fins al piquet b'4, el límit de la forest confronta amb els bancals d'oliveres. Entre el piquet b'4 i el b'5, el límit de la forest limita amb el camí del Portell. Aquest últim piquet es troba al costat del camí i a uns metres de la font del Tio Rufino.  
Des del piquet b'5 fins al piquet b'9, el límit de la forest limita amb terreny forestal d'elevada pendent i propietat del particular. Des del piquet b'9 fins al b'11 i enllaçant amb el piquet b'1, el límit de la forest limita amb els bancals d'oliveres, tancant en aquest últim piquet l'enclavament b'.  
  
Enclavament c - les Penyetes -  
Amb el piquet c1 comença l'enclavament c, situat a la partida denominada les Penyetes. L'enclavament comprén, únicament i exclusivament, terrenys la titular cadastral dels quals és Dolores Tomás Ribelles.  
Des del piquet c1 al c2 el límit de la forest descendeix fins a arribar al camí del Portell. A partir del piquet c2 fins al c4, el límit de l'enclavament avança per la vora dreta del camí del Portell, aquest últim piquet es troba al costat del camí a l'inici d'una séquia de terra.  
Des del piquet c4 al c5, el límit de l'enclavament puja per una zona de difícil accés. Una vegada en el piquet c5, situat pròxim a un abeurador d'animals i fins al piquet c6, la forest limita amb els terrenys del particular. Acaba enllaçant amb el piquet c1 tancant així l'enclavament c.  
  
Enclavament c'- les Penyetes -  
Amb el piquet c'1 comença l'enclavament c', situat a la partida denominada les Penyetes. Aquest piquet es troba a la vora del camí del Portell. L'enclavament comprén, únicament i exclusivament, terrenys la titular cadastral dels quals és Dolores Tomás Ribelles.  
Des del piquet c'1 al c'2, el límit de l'enclavament descendeix uns metres pel límit dels bancals d'oliveres. A partir del piquet c'2, l'enclavament continua tenint com a límit els bancals d'oliveres, fins a arribar a un talús de terra al costat del camí del Portell on es troba el piquet c'3. Entre el piquet c'3 i el c'4 el límit de l'enclavament puja uns metres fins a arribar novament al camí.  
Des del piquet c'4 fins al c'5, i enllaçant amb el piquet c'1, el límit de l'enclavament avança per la vora del camí del Portell, tancant en aquest últim piquet l'enclavament c'.  
  
Enclavament d - Tros del Tio Pota -  
Amb el piquet d1 comença l'enclavament d, situat a la partida denominada Tros del Tio Pota. Aquest piquet es troba al costat d'un pi gran i marca el límit de la finca. En aquest punt comença la confrontació amb terrenys de Concepción Bodí Pla i Ascensión Bodí Pla.  
Entre el piquet d1 fins al d6, el límit de l'enclavament avança pel límit definit pels marges dels bancals de les propietàries Concepción i Ascensión Bodí Pla.  
A partir del piquet d6, situat al costat d'un camí, fins al piquet d8, el límit de l'enclavament limita amb terrenys d'Antonio Satorres Pascual i el límit de l'enclavament avança pel marge del bancal.  
Entre els piquets d8 i d12, el límit de l'enclavament limita amb terrenys d'un altre particular. Des del piquet d12, que es troba al cantó NO d'un mas, fins al piquet d1, el límit de l'enclavament limita de nou amb terrenys d'Antonio Satorres Pascual; amb el piquet d1 es tanca l'enclavament d.  
  
Enclavament e - el Convent -  
Amb el piquet e1 comença l'enclavament e, situat a la partida denominada el Convent. Aquest piquet es troba al costat del talús de pedra al final de la zona de bancs de pedra de l'àrea recreativa. Aquest enclavament comprén, únicament i exclusivament, terrenys la titular cadastral dels quals és la Parròquia de Sant Miquel Arcàngel d'Agres, propietat de l'Arquebisbat de València.  
Entre el piquet e1 i l'e2, el límit de l'enclavament creua el barranc del Convent. A partir del piquet e2 fins al piquet e4, el límit de l'enclavament discorre en coincidència amb una barana de fusta que envolta uns bancals amb teixos i alzines.   
Des del piquet e4 fins a l'e6, el límit de l'enclavament continua en ascens pel talús de terra, creua una senda i passa pròxim al plafó informatiu de fusta. Entre el piquet e6 i l'e8, el límit de l'enclavament continua en ascens fins a arribar al costat d'una pedra de grans dimensions, pròxima a una tanca metàl·lica que hi ha darrere del convent.  
A partir del piquet e8, situat al costat de la tanca metàl·lica i d'un penyal, fins al piquet e10, el límit de l'enclavament avança portant com a límit el mateix penyal fins a arribar a la tanca que envolta el depòsit, quedant el depòsit dins de la forest.  
Des del piquet e10 fins al piquet e13, el límit de l'enclavament avança per davant de la tanca del depòsit i té com a límit el mur de maçoneria que envolta l'esplanada de formigó.  
A partir del piquet e13 fins a l'e15 i enllaçant amb el piquet e1, el límit de l'enclavament avança pel talús de la forest per darrere de la zona de bancs que hi ha a l'àrea recreativa, i tanca en el piquet e1 l'enclavament e.  
  
Enclavament f - la Vinyeta -  
Amb el piquet f1 comença l'enclavament f, situat a la partida denominada la Vinyeta. En aquest punt comença la confrontació, la titular cadastral de la qual és Matilde Olcina Reig.  
Des del piquet f1 a l'f2, el límit de l'enclavament discorre pel marge del bancal de cultius i finalitza en aquest punt la confrontació amb els terrenys de Matilde Olcina Reig.  
Des del piquet f2, el límit de l'enclavament limita amb els terrenys de Carmen Pons Santamaría i discorre pel marge dels bancals d'oliveres, fins al piquet f7. Entre el piquet f7 i l'f12, el límit de l'enclavament limita amb terrenys d'Enrique Sanchis Bodí.  
Des del piquet f12 fins a l'f14 i enllaçant amb el piquet f1, el límit de l'enclavament limita de nou amb terrenys de Matilde Olcina Reig, tancant en aquest últim piquet l'enclavament f.  
  
Enclavament g - Tros dels Espinars -  
Amb el piquet g1 comença l'enclavament g, situat a la partida denominada del Tros dels Espinars. Aquest enclavament comprén, únicament i exclusivament, terrenys de pinar per a fusta, el titular cadastral dels quals és José Luis Francés Calatayud.  
Des del piquet g1 fins al g5, el límit de l'enclavament discorre per zona de pinar pel límit de la parcel·la, fins a enllaçar novament amb el piquet g1, tancant així el perímetre de l'enclavament g.  
  
Enclavament h - Corral de Macarro -  
En el piquet h1 comença l'enclavament h, situat a la partida denominada Corral de Macarro. Des del piquet h1 fins al piquet h2, el límit de l'enclavament limita amb terrenys la titular cadastral dels quals és Inés Beneito Reig.  
Des del piquet h2 fins a l'h3, el límit de l'enclavament limita amb terrenys la titular cadastral dels quals és Mª Jesús Valor Reig.  
Entre el piquet h3 i l'h9, el límit de l'enclavament limita amb terrenys el titular cadastral dels quals és Pedro Cots Barberá.  
Des del piquet h9 fins a l'h12, el límit de l'enclavament limita de nou amb terrenys de Mª Jesús Valor Reig. A partir del piquet h12 fins a l'h16 i enllaçant amb el piquet h1, el límit de l'enclavament limita de nou amb terrenys d'Inés Beneito Reig i discorre pel final del bancal de cultius abandonats, pròxim a un corral derruït, tancant així el perímetre de l'enclavament h.  
  
Enclavament i - Refugi Montcabrer -  
Amb el piquet i1 comença l'enclavament i, situat a la partida denominada les Coves d'Aznar. Aquest piquet es troba a uns metres de les escales que baixen per la senda que va al Santuari. Aquest enclavament comprén, únicament i exclusivament, terrenys del Centre Excursionista d'Alcoi.  
Aquest enclavament té una peculiaritat i és que té una forma rectangular amb unes dimensions de 89 per 56 metres. Aquest rectangle està definit pels piquets i1, i2, i3 i i4, i deixa al centre d'aquest rectangle el refugi conegut com de Montcabrer.  
  
Enclavament j - Cava Gran -  
Amb el piquet j1 comença l'enclavament j, situat a la partida denominada la Cava Gran. Aquest enclavament comprén, únicament i exclusivament, terrenys de la Diputació d'Alacant. Aquesta és l'única cava que hi ha dins de la forest Ombria de Mariola i que no pertany a aquesta.   
Des del piquet j1 fins a j4, el límit de l'enclavament discorre sobre el mur de pedra que envolta la Cava Gran. Entre el piquet j4 fins al piquet j6 i enllaçant amb el j1, el límit de l'enclavament avança en coincidència amb el tanca de fusta, fins a arribar a la zona on està la font i un banc de pedra, tancant en aquest últim piquet l'enclavament j.  
  
  
Enclavament k - Maset d'Esteve -  
Parcel·la I  
Amb el piquet k1 comença la parcel·la I de l'enclavament k, situat a la partida denominada Maset d'Esteve. Aquest piquet es troba al costat del molló de terme i pròxim a una placa de caça.   
Des del piquet k1 fins al piquet k7, el límit de l'enclavament limita amb terrenys d'Antonio Jover Marco, discorre pel límit dels bancals i creua el camí que puja a la parcel·la de dalt del mateix enclavament.  
  
Des del piquet k7 fins al piquet k10, es defineix un ixent quadrangular en l'enclavament que delimita amb terrenys de José Denia Cortés, on es troba ubicat un aljub.  
A partir del piquet k10, comença la confrontació amb terrenys de Pedro Roselló Ivars. Al llarg del recorregut el límit de l'enclavament creua el barranc del Racó del Cirer, que es troba abancalat, avança pel límit del bancal i a continuació passa a uns metres d'una edificació. Fins quasi al final, el límit de l'enclavament discorre pel final d'uns bancals sense cultiu per a posteriorment passar a afrontar amb un camí de terra i arribar finalment al piquet k27.  
A partir del piquet k27, comença la confrontació amb terrenys d'Encarnación Vicens López. Al llarg del recorregut el límit de l'enclavament limita, en un primer moment, amb el camí de terra per a, més tard, creuar-ho i tenir com a límit una sèrie de bancals. A continuació, el límit de l'enclavament torna a creuar el camí de terra per a passar a afrontar novament amb aquest camí fins a arribar al piquet k37 que es troba en la línia de terme d'Agres i Bocairent.  
Des del piquet k27 fins al piquet k1 el límit de l'enclavament discorre per la línia de terme d'Agres i Bocairent, tancant així la parcel·la I de l'enclavament k.  
Parcel·la II  
Amb el piquet k38 comença la parcel·la II de l'enclavament k, situat a la partida denominada Maset d'Esteve. Aquesta parcel·la de l'enclavament comprén, únicament i exclusivament, terrenys de José Denia Cortés.  
Entre el piquet k38 i el k41, el límit de l'enclavament avança pel marge del bancal sense cultiu. Des del piquet k41 fins al k43, el límit de l'enclavament avança pel final del bancal, pròxim a una zona de pinar i a uns metres d'un brollador que hi ha entre unes roques, on existeix una conducció d'aigua que va des d'aquest brollador fins a l'aljub que hi ha a la parcel·la I d'aquest enclavament, més concretament als terrenys de José Denia.  
Des del piquet k43 fins al k47, el límit de l'enclavament avança en direcció O, creua el camí d'accés a la parcel·la i discorre pel final del bancal fins a aconseguir el piquet k38, tancant així el perímetre de la parcel·la II de l'enclavament k.  
Superfície dels enclavaments:  
Enclavament a: 0,9017 ha.  
Enclavament a': 1,3649 ha.  
Enclavament b: 0,28 ha.  
Enclavament b': 0,352 ha.  
Enclavament c: 1,9677 ha.  
Enclavament c': 0,2126 ha.  
Enclavament d: 5,8323 ha.  
Enclavament e: 1,6079 ha.  
Enclavament f: 2,2435 ha.  
Enclavament g: 0,55 ha.  
Enclavament h: 6,3367 ha.  
Enclavament i: 0,5096 ha.  
Enclavament j: 0,1415 ha.  
Enclavament k parcel·la I: 13,0689 ha.  
Camins ramaders:  
Superfície: 8,7445 ha.  
  
  
  
  
\* \* \* \* \*  
  
Vías pecuarias:  
Superficie: 8,7445 ha.  
  
  
  
  
Enclavament k parcel·la II: 1,0088 ha.  
  
Total: 36,3816 ha.  
  
Espècies:  
La importància de la forest resideix en l'exuberància i la varietat de plantes; té, a més, molts endemismes iberollevantins i setabitans.  
  
Entre les espècies destaquen la sàlvia de Mariola (Sàlvia Blancoana ssp. mariolensis), el freixe de flor (Fraxinus ornus), l'auró (Acer opalus ssp. granatense), el roure valencià (Quercus faginea), la savina turífera (Juniperus thurifera) i el bosc de teixos (Taxus baccata), més meridional d'Europa.  
A més, destaca l'existència d'alguns enclavaments que tenen espècies botàniques rares, endèmiques o amenaçades, declarats microreserves, on es protegeixen amb major interés les plantes i els substrats sobre els quals creixen, com són la Teixera d'Agres (8,58 ha), el Recingle (0,848 ha), la Lloma del Cavall (13,25 ha), l'Alt de la Cava (14,34 ha) i el Molí de Maton (3,99 ha).  
La vegetació potencial climàtica de la forest correspon al carrascar, encara que és difícil de trobar en aquests boscos a causa de la pressió humana que ha suportat i dels reiterats incendis; això ha donat lloc, entre altres coses, a una pèrdua quasi total del sòl d'algunes zones, cosa que fa impossible que s'hi desenvolupe.  
La major part del vessant nord de la serra està coberta per un dens pinar de pi blanc (Pinus halepensis), amb alguns rodals xicotets de pinastre (Pinus pinaster), fruit de les repoblacions d'antany, entremesclats amb brucs (Erica sp.), argilagues (Ulex parviflorus), romers (Rosmarinus officinalis), estepes (Cistus sp.), etc. També és de gran importància en aquesta zona la presència d'alguns enclavaments d'elements caducifolis o altres que, sense ser-ho, són característics d'ombroclimes subhumits, com és el cas del fleix, l'auró, el roure valencià o el teix.  
  
Al vessant sud la presència del pi blanc disminueix i dóna pas a coscollars i matolls amb alguns conjunts dispersos d'alzines (Quercus ilex).  
Els coscollars actuen com a primera etapa de substitució de formacions arborades, cosa que constitueix el cas més freqüent; també poden comportar-se com a comunitats permanents, en situacions desfavorides.  
Els matolls que s'estenen per tota la forest constitueixen una de les unitats de paisatge més importants i l'interés que tenen no sols radica en la seua extensió, sinó també en el valor ecològic que tenen. Són les formacions de plantes llenyoses o camèfits que actuen com a segona etapa de substitució de la vegetació potencial climàtica del territori, formacions molt riques en espècies. La seua composició florística és distinta en funció del tipus de substrat, pis bioclimàtic, etc., donant lloc a una gran varietat de comunitats en què no sol dominar una única planta.  
  
El matoll supramediterrani porta com a elements diferencials Salvia mariolensis, Daphne oleoides i Erinacea anthyllis fonamentalment.   
  
La majoria de les plantes que integren aquestes comunitats en són característiques, no obstant això, també apareixen plantes acompanyants, pròpies de les etapes dinàmiques superiors, com ara Daphne gnidium, Juniperus oxycedrus, etc., o inferiors, com Brachypodium retusum, Phlomis lychnitis, etc.  
La presència als matolls de l'Ombria de Mariola de gran nombre de plantes aromàtiques i medicinals com la sàlvia, l'espígol, el romer, els timons, etc., ha fet que des de molt antic existisca una gran tradició popular basada en la recol·lecció d'aquestes plantes i en l'estima i respecte de les persones per la serra. Així mateix, també representa un lloc clàssic d'herboritzacions, per als botànics i naturalistes.  
  
Servituds: no n'hi ha.  
  
Segon  
Que es reconeguen, com a posseïts per particulars, els enclavaments següents:  
Enclavament a, denominat la Retura, de 0,9018 ha, posseït per Enriqueta Ribera Vicedo i altres.  
Enclavament a', denominat la Retura, de 1,3649 ha, posseït per José Francés Francés i altres.  
Enclavament b, denominat Tros del Camí del Portell, de 0,28 ha, posseït per Vicente Cots Antolí.  
Enclavament b', denominat Tros del Camí del Portell, de 0,352 ha, posseït per Vicente Cots Antolí.  
Enclavament c, denominat les Penyetes, de 1,9677 ha, posseït per Dolores Tomás Ribelles.  
Enclavament c', denominat les Penyetes, de 0,2126 ha, posseït per Dolores Tomás Ribelles.  
Enclavament d, denominat Tros del Tio Pota, de 5,8323 ha, posseït per Ascensión Bodí Pla i altres.  
Enclavament e, denominat el Convent, de 1,6079 ha, posseït per l'Arquebisbat de València.  
Enclavament f, denominat la Vinyeta, de 2,2435 ha, posseït per Enrique Sanchis Bodí i altres.  
Enclavament g, denominat Tros dels Espinars, de 0,55 ha, posseït per José Luis Francés Calatayud.  
Enclavament h, denominat Corral Macarro, de 6,3367 ha, posseït per Inés Beneito Reig i altres.  
Enclavament i, denominat Refugi Montcabrer, de 0,5096 ha, posseït pel Centre Excursionista d'Alcoi.  
Enclavament j, denominat Cava Gran, de 0,1415 ha, posseït per la Diputació d'Alacant.  
Enclavament k, denominat Maset d'Esteve, de 14,0777 ha, posseït per Pedro Roselló Ivars i altres.  
  
Tercer  
Desestimar la reclamació presentada per Felipe Cerdá Bodí en l'acta de fitació de la segona fase, ja que ha presentat els documents en què fonamenta el seu dret fora del termini establit en l'article 97 del Decret 485/1962, de 22 de febrer, del Reglament de Forests, i sense perjudici del que disposa l'article 123.  
Aquesta desestimació esgota la via administrativa, i queda expedita la judicial civil.  
  
  
Quart  
Que es gestione la cancel·lació total o parcial de totes les inscripcions registrals que resulten contradictòries amb la descripció de la forest.  
  
Cinqué  
Que les noves dades resultants de la descripció i extensió de la forest es porten al Catàleg de Forests d'Utilitat Pública.  
  
Sisé  
Que les noves dades resultants de la descripció i extensió de la forest es porten al Registre de la Propietat.  
  
Seté  
Que es trasllade l'ordre aprovatòria a l'administració cadastral, d'acord amb el que estableix l'article 14.c) del Reial Decret Legislatiu 1/2004, de 5 de març, pel qual s'aprova el Text Refós de la Llei del Cadastre Immobiliari.  
  
Vuité  
Que, tan prompte com siga possible, es procedisca a l'amollonament d'aquesta forest.  
  
Aquesta ordre posa fi a la via administrativa. D'acord amb l'article 21.7 de la Llei 43/2003, de 21 de novembre, de Forests, les persones interessades i les limítrofes poden impugnar-la davant de la jurisdicció contenciosa administrativa, per raons de competència o procediment, i davant de la jurisdicció civil, si el que es discuteix és el domini, la possessió o qualsevol altre dret real.  
  
València, 10 de maig de 2011  
  
El conseller de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge  
i vicepresident tercer del Consell,  
JUAN GABRIEL COTINO FERRER



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 6529, del 26-05-2011 (2011/5993)

ORDEN 5/2011, de 10 de mayo, de la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda, por la que se aprueba el deslinde del monte de utilidad pública número 47 de la provincia de Alicante, denominado Ombria de Mariola, sito en el término municipal de Agres y propiedad de la Generalitat.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   6529

Fecha DOGV
:   26-05-2011

Sección del DOGV
:   III. ACTOS ADMINISTRATIVOS - C) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2011/5993

CVE


Fecha del documento
:   10-05-2011

Organismo emisor
:   Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda

Tipo de documento
:   Orden

Análisis jurídico

 Descriptores 

:   * [Agres](javascript:void(0))
    * [monte del Estado](javascript:void(0))
    * [monte](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))

ORDEN 5/2011, de 10 de mayo, de la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda, por la que se aprueba el deslinde del monte de utilidad pública número 47 de la provincia de Alicante, denominado Ombria de Mariola, sito en el término municipal de Agres y propiedad de la Generalitat. [2011/5993]  
En fecha 23 de febrero de 2009, el conseller de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda acordó el inicio del deslinde del monte de utilidad pública número 47 de la provincia de Alicante, denominado Umbría o Mariola y propiedad de la Generalitat (DOCV número 5970, de 9 de marzo de 2009).  
Como consecuencia de ello, la Dirección Territorial de Alicante ha tramitado el correspondiente expediente de deslinde, de acuerdo con lo dispuesto en la Ley 43/2003, de 21 de noviembre, de Montes, la Ley 3/1993, de 9 de diciembre, Forestal de la Comunitat Valenciana, su reglamento, de 16 de mayo de 1995, y el Decreto 485/1962, de 22 de febrero, del Reglamento de Montes.  
En fecha 26 de enero de 2009, se publica en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana (DOCV número 6192) el comienzo de las operaciones de la segunda fase del deslinde.  
Vista la propuesta de deslinde elevada por la Dirección Territorial, que incluye el cambio de la denominación oficial del monte adecuándose a sus antecedentes históricos, el informe favorable del Servicio de Gestión Forestal, la propuesta de aprobación de la directora general de Gestión del Medio Natural y acreditado el cumplimiento de los requisitos y formalidades legales para su aprobación,  
  
ORDENO  
  
Primero  
Aprobar el deslinde del monte de utilidad pública número 47 de la provincia de Alicante, denominado Ombria de Mariola, sito en el término municipal de Agres y perteneciente a la Generalitat, de acuerdo con las actas, coordenadas UTM de los piquetes y planos que figuran en el expediente.  
La descripción resultante del monte es la siguiente:  
  
Provincia: Alicante.  
Número del Catálogo de Montes de Utilidad Pública: 47.  
Nombre: Ombria de Mariola.  
Término municipal: Agres.  
Partido judicial: Alcoy.  
Pertenencia: Generalitat.  
Superficie pública: 678,3175 ha.  
Enclavados: catorce, con una superficie de 36,3816 ha.  
Superficie total: 714,6991 ha.  
Datos registrales: inscrito en el Registro de la Propiedad de Cocentaina, al tomo 1163, libro 71, del Ayuntamiento de Agres, obrante al folio 93, finca registral 5.374, inscripción 1ª.   
  
Límites:  
Norte: fincas particulares sitas en el municipio de Agres.  
Este: término municipal de Muro de Alcoy.  
Sur: término municipal de Cocentaina y Bocairent.  
Oeste: término municipal de Alfafara.  
  
Enclavados:  
Los enclavados a, a', b, b', c, c', d, e f, g, h, i, j, k (parcela II) lindan por sus cuatro puntos cardinales con el monte.   
El enclavado k (parcela I) linda por el norte, sur y este con el monte y por el oeste con línea de término de Agres y Bocairent.  
  
Descripción de linderos:  
Se inicia el lindero norte en el piquete 1, situado en el barranc de Falces, por donde discurre la colada del Barranc de Falces, en la partida de la Penya de l'Almarx, próxima a una tablilla de caza colocada en un nogal viejo en el municipio de Agres. Desde este piquete, el límite del monte sale en dirección ENE por la línea del bancal hasta el piquete 4, donde comienza la colindancia con las parcelas 12 y 13 del polígono 5 cuyos titulares catastrales son Daniel Climent Domínguez y Mª Pilar Beneito Reig, respectivamente.  
Desde el piquete 4 al piquete 5, el monte linda con la parcela 22 del polígono 5, cuyo titular catastral es José Luis Bodí Galvis y discurre en dirección ENE, por una zona de abundante vegetación y de muy difícil acceso. Desde este último piquete el monte comienza su colindancia con la parcela 23 del polígono 5, cuya titular catastral es Consuelo Llin Olcina y discurre por la línea de bancal de olivos hasta llegar al piquete 8, situado junto a dos encinas grandes y una acequia de riego.  
Desde el piquete 8 comienza la colindancia con el cultivo de olivos de la parcela 24 del polígono 5 cuya titular catastral es Carmen Reig Francés Maravillas, en la partida de l'Almarx. El límite del monte asciende por la línea del bancal dirección SSE hasta el piquete 9, situado junto a un grupo de encinas. Continúa el monte por el límite de la parcela cultivada dirección E hasta el piquete 11, que se materializa con un clavo al encontrarse en terreno rocoso. Este clavo se encuentra a unos dos metros de una encina solitaria, en la partida de Montblanc.  
A partir del piquete 11, el límite del monte comienza a lindar con el cultivo de olivos de la parcela 40 del polígono 5, la cual se encuentra, según el catastro, en investigación, de acuerdo con el artículo 47 de la Ley 33/2003. El límite del monte prosigue en ascenso por la línea del bancal en dirección SE hasta el piquete 12, que se encuentra sobre un afloramiento rocoso. Desde este piquete, el monte discurre por el límite de bancal de la parcela con dirección NE hasta llegar al piquete 15, situado junto a una encina y sobre un ribazo. Entre los piquetes 15 y 16, el monte linda con la parcela 41 del polígono 5, la cual se encuentra, según el catastro, en investigación de acuerdo con el artículo 47 de la Ley 33/2003.  
A partir del piquete 16, comienza la colindancia con los cultivos de olivos abandonados de la parcela 44 del polígono 5, cuyo titular catastral es Jesús Beneito Reig, en la partida de Montblanc. El límite del monte prosigue con dirección SSE, en ascenso hasta el bancal superior donde se encuentra el piquete 17, situado en una zona con mucha vegetación y de muy difícil acceso. Desde este piquete el monte avanza por el final del bancal de la parcela anterior hasta alcanzar el piquete 19, situado en el margen izquierdo del barranc de Montblanc. A partir de este piquete, comienza la colindancia con la parcela 45 del polígono 5, cuya titular catastral es Teresa Pascual Reig. El límite del monte cruza el barranc de Montblanc y se inicia la colindancia con la parcela 46 del polígono 5, cuyo titular catastral es José Ramón Olcina Sempere.  
Ya en el margen derecho del barranc de Montblanc, se sitúa el piquete 20 al final del bancal superior de olivos de la parcela anterior. A partir de este piquete y a unos 30 metros, dirección E, se encuentra el piquete 21 en una zona de mucho matorral, justo en el límite del bancal de la parcela 75 del polígono 5, cuyo titular catastral es el Ayuntamiento de Agres. Desde aquí, el límite del monte discurre dirección ENE por el afloramiento rocoso que coincide con el final del bancal, hasta alcanzar el piquete 23, materializado con un clavo sobre una veta de roca, a unos 5 metros de una encina solitaria y junto a un gran zarzal. En este mismo punto, el monte también linda con la parcela 66 del polígono 5, en la partida de Molí de Maton, y cuyo titular catastral es Juan Manuel Silvestre Reig.  
A partir del piquete 23, comienza la colindancia con el cultivo de olivos de la parcela 67 del polígono 5, en la partida de Molí de Maton, cuyo titular catastral es Juan José Francés Bodí. El límite del monte cruza una pequeña vaguada y avanza en dirección E hasta alcanzar el piquete 24. Entre los piquetes 24 y 25, el límite del monte avanza por una senda y linda, primero con la parcela 67 del polígono 5 (parcela anterior) y luego, con los cultivos de olivos de la parcela 64 del polígono 5, cuya titular catastral es Mª Isabel Antolí Bodi.  
Desde el piquete 25, el límite del monte comienza su colindancia con los cultivos de olivos de la parcela 63 del polígono 5, cuyo titular catastral es Enrique Pons Tecles, en la partida de Molí de Maton, y avanza en dirección NNE hasta el piquete 26, situado junto al Camí del Convent.  
Una vez llegamos al piquete 26 y hasta el piquete 28, el límite del monte linda con el Camí del Convent, por el que discurre el cordel de Mariola. Desde el piquete 29'al 35', el límite del monte discurre por la vertiente de aguas de la loma, en colindancia con la parcela 106 del polígono 16, cuya titular catastral es Teresa Bodí Pascual.  
Desde el piquete 35'al 36 el límite del monte cruza el Camí del Convent y, a partir de este piquete hasta el piquete 40, el límite del monte linda con la parcela 53 del polígono 4, propiedad de Mª Carmen Cerdá Bodí.  
Desde el piquete 40 hasta el piquete 42, el monte linda con el Camí del Convent. A partir del piquete 42, el límite del monte gira dirección S, empieza a lindar con la parcela 52 del polígono 4, cuya titular catastral es Esperanza Alcalá Lava, y a unos 23 metros en ascenso, dirección S, se sitúa el piquete 43. Desde este piquete el monte avanza por el límite de cultivos en dirección E, hasta llegar al piquete 46, situado en una zona de monte bajo, próximo a un olivo abandonado y un grupo de pinos jóvenes, añadiendo el piquete 45-1.  
A partir del piquete 46, el monte comienza su colindancia con la parcela 51 del polígono 4, que son terrenos de Antonio Satorres Pascual. El monte avanza por el final del bancal de olivos en dirección E hasta alcanzar el piquete 50, situado en una zona de monte bajo. Desde este piquete, el monte gira dirección N hasta llegar al Camí del Convent, donde se encuentra el piquete 51, que pone fin a la colindancia con los terrenos de Antonio Satorres Pascual.  
Desde el piquete 51, el monte avanza en ascenso hasta llegar al límite del monte con los bancales de cultivos en el piquete 53. A partir de este punto, el monte discurre por el límite del bancal de olivos pertenecientes a Vicenta Llin Pons hasta llegar al piquete 53-4, situado junto al Camí del Convent. El monte cruza este camino y sigue su descenso, llevando como límite los bancales de cultivos hasta alcanzar el piquete 53-6, situado junto al camino de abajo. Finaliza aquí la colindancia con los terrenos de Vicenta Llin Pons.  
Entre los piquetes 53-6 y 58, el límite del monte linda con el camino de acceso al núcleo urbano de Agres. A partir de este último piquete, el monte linda con terrenos de Mª Pilar Beneito Reig y asciende unos 24 metros, dirección ESE, hasta alcanzar el Camí del Convent, donde se encuentra el piquete 59. Desde este punto, el monte cruza este camino y asciende hasta llegar a la esquina del último bancal de almendros, junto a un pie de talud rocoso del monte y donde se encuentra el piquete 60, continúa el monte por el final de los bancales de almendros hasta alcanzar el piquete 62, situado junto al camino, próximo a un peñasco rocoso y al cartel informativo del Parc Natural de la Serra de Mariola.  
Desde el piquete 62 al 70, el monte linda con el núcleo urbano de Agres, primero con el refugio forestal Garrido (que se encuentra dentro del monte), a continuación con varios patios traseros de diversas edificaciones y finalmente con un parque infantil (que se encuentra dentro del monte). Seguidamente, entre los piquetes 70 y 79, el monte linda con el escenario de piedra y con el camino que va a la Mola, en la partida de l'Assut.  
A partir del piquete 79, que se encuentra junto al camino que va a la Mola sobre un muro de mampostería, el monte comienza la colindancia con la parcela 1 del polígono 4, cuya titular catastral es Mª Josefa Cerdá Pascual, y asciende unos 22 metros en dirección SSE hasta alcanzar el piquete 80, que se encuentra en el último bancal, sobre un murete de piedra, cerca de un grupo de cipreses y debajo de un afloramiento rocoso. Desde este piquete hasta el 83, el monte avanza por el límite de bancal siguiendo la curva de nivel. Llegados a este punto, el monte desciende dirección NE hasta llegar al piquete 84, al borde del camino de la Mola junto a una zarza y un ciprés, al lado de un muro de mampostería que encauza las aguas que bajan del barranco hacia un tubo de hormigón, finaliza aquí la colindancia con esta parcela. Desde este último piquete al 86, el monte linda de nuevo con el camino que va a la Mola.  
Desde el piquete 86, situado junto a la rampa de acceso que sube al bancal de olivos de la parcela 2 del polígono 4, cuya titular catastral es Concepción Pascual Martí, el límite del monte gira a la derecha y asciende en dirección SSE hasta alcanzar el piquete 87, que se encuentra en el último bancal, al final de una senda, junto a un afloramiento rocoso y próximo a un conjunto de cipreses. Desde este punto, el límite del monte discurre por el margen que define el pie del talud del monte y el final del bancal, hasta llegar al piquete 90-1, situado al pie del talud del monte. Entre los piquetes 90-1 y 90-5, el límite del monte asciende por los bancales de olivos de la parcela anterior definiendo un entrante cuadrangular en el monte. A partir del piquete 90-5, el monte avanza con dirección ESE unos 11,5 metros y será en este punto cuando se termina la colindancia con la parcela anterior, para dar comienzo a la colindancia con la parcela 4 del polígono 4, cuyo titular catastral es Jaime Calatayud Cots.  
Desde el piquete 90-5, el monte linda con esta parcela avanzando por el pie del talud del monte hasta llegar al piquete 94, situado junto a un afloramiento rocoso, al pie del talud del monte y próximo a una pequeña vaguada.  
A partir del piquete 94, el monte comienza a lindar con terrenos de Josefa Botella Seguí y desciende paulatinamente, tomando siempre como límite la línea que marca el final de bancal, hasta llegar al piquete 98, ubicado junto a unas rocas de grandes dimensiones, al lado de un poste de luz y un pilote de hormigón que marca el final de la finca. Desde este piquete, el monte gira bruscamente hasta adoptar dirección S, dejando a la izquierda la denominada Cova dels Pilars y asciende por una zona abrupta hasta alcanzar el piquete 99.  
Desde el piquete 99 al 101, el monte sigue ascendiendo por zona abrupta y llevando como límite la línea que marca el final de bancal de los terrenos de Josefa Botella Seguí. A partir del piquete 101, el monte sigue la curva de nivel hasta llegar al piquete 103, situado sobre un murete de piedra, junto a un enebro y a unos tres metros de una piedra singular. El monte sigue su recorrido, cruza el barranc de la Segona Jordana hasta el piquete 104. Desde este punto, el límite del monte discurre con dirección NNO en descenso, hasta llegar a un mojón de piedras con una tablilla de caza donde se encuentra el piquete 106.  
A partir del piquete 106, el límite del monte gira a la derecha dirección NE, recorriendo el pie de un talud de piedra que marca el final del bancal de olivos de los terrenos de Josefa Botella y dejando a la izquierda la Caseta de Don Facundo hasta llegar al piquete 116, que se encuentra en el margen izquierdo del barranc d'Algemesí, próximo a un talud de piedra, a unos metros de una encina y próximo a la font d'Algemesí.  
A continuación, desde el piquete 116 el monte discurre siguiendo un murete de piedra que marca la línea del bancal de olivos de la parcela 13 del polígono 4, cuya titular catastral es Esperanza Alcalá Lava, hasta llegar al piquete 120, que se encuentra junto a dos cipreses y un pino piñonero.  
Desde el piquete 120 al 121, el monte linda con la parcela 14 del polígono 4, cuyo titular catastral es Enrique Pons Tecles. A continuación, desde el piquete 121 el monte comienza la colindancia con la parcela 15 del polígono 4, cuya titular catastral es Carmen Cerdá Cots, gira adoptando dirección SSE y asciende hasta llegar al piquete 122. A partir de este punto, el límite del monte va siguiendo aproximadamente la misma curva de nivel hasta enlazar con el piquete 123.  
Desde el piquete 123, el monte linda con la parcela 56 del polígono 4, cuya titular catastral es Isabel Tecles Bodí y va siguiendo aproximadamente la misma curva de nivel hasta el 125-1, situado junto a una encina y un afloramiento rocoso.  
Desde el piquete 125-1, el monte linda con la parcela 17 del polígono 4, cuya titular catastral es Consuelo Navarro Pascual, desciende paulatinamente hasta llegar al piquete 128 que se materializa con un clavo sobre un afloramiento rocoso y junto a una encina joven. En este piquete comienza la colindancia con la parcela 18 del polígono 4, cuyo titular catastral es José Francés Ballester, hasta llegar al piquete 129.  
  
Entre los piquetes 129 y 131, el monte linda con el Camí de la Mola. Desde el piquete 131, situado en la parte exterior de la curva del Camí de la Mola junto a una piedra grande, hasta el piquete 134 el monte linda con las parcelas 53, 51 y 49, cuyos titulares catastral son Rosario Cots Cots, Francisco Belda Tomás y Etelvina Tomás Olcina, respectivamente, cruza el Barranc del Secant y llega a un camino, debajo de una encina y próxima a una rampa.  
Desde los piquetes 134 y 141, el monte linda con las parcelas 57 y 21 del polígono 4, cuya titular catastral es María Bodí Vaño, tomando como límite la línea que marca el final del bancal cultivado.  
Entre los piquetes 141 y 142, el monte linda con un camino. A partir del piquete 142, el monte comienza la colindancia con el cultivo de olivos de la parcela 22 polígono 4 en la partida del Secanet y cuyo titular catastral es José Pons Tecles, asciende en dirección S hasta el último bancal de esta parcela hasta el piquete 143, situado junto a un murete de piedra, quedando al oeste la balsa de riego y al sur un afloramiento rocoso con líquenes blancos. El monte avanza dirección E en línea recta hasta el piquete 144 próximo a una encina. A partir de este piquete, el monte desciende unos 26 metros hasta finalizar la colindancia con la parcela anterior e iniciar la colindancia con la parcela 24 del polígono 4 en la partida del Secanet y cuyo titular catastral es Rafael Olcina Pascual.  
A partir del piquete 145, que se encuentra entre dos piedras de grandes dimensiones junto a un encinar, comienza la colindancia con la parcela 25 del polígono 4, cuyo titular catastral es Jorge Juan Miquel Calatayud y otros, hasta el piquete 146.  
Desde el piquete 146, el monte linda con la parcela 26 del polígono 4, cuyo titular catastral es Luis Tobías Lerga Gonzálbez, sigue aproximadamente la curva de nivel, llevando siempre cercano, y por la derecha una senda, hasta el piquete 148 que se encuentra próximo a una encina y junto a una piedra singular.  
Desde el piquete 148, el monte linda con la parcela 29 del polígono 4, cuyo titular catastral es Vicente Ramón Reig Francés, y avanza en colindancia por una senda, hasta alcanzar el piquete 150, situado sobre un murete de piedra que delimita la senda una vez pasado el barranco.  
  
Seguidamente el monte continúa la colindancia, desde el piquete 150 al 154, con la parcela 30 del polígono 4, cuyo titular catastral es Luis Tobías Lerga Gonzálbez, y tomando como lindero una senda.  
Desde el piquete 154, situado junto a un mojón de piedras, próximo a un ciprés pequeño y junto a una varilla blanca metálica, el monte linda con la parcela 31 del polígono 4, cuyo titular catastral es Enrique Pons Tecles, hasta el piquete 155. A continuación, el monte comienza la colindancia, desde el piquete 155 al 160, con la parcela 32 del polígono 4, cuyo titular catastral es herederos de Enrique Tecles Ferri, definiendo un entrante en el monte.  
Entre el piquete 160 y 164, se mantiene la colindancia con las parcelas 58 y 59 del polígono 4, cuyo titular catastral es Ramiro Reig Pascual.  
Desde el piquete 164 al 166, el monte linda con el Camí de la Mola. A partir del piquete 166, situado junto al Camí de la Mola en terreno de monte bajo, comienza la colindancia con la parcela 33 del polígono 4, cuya titular catastral es Carmen Pons Santamaría, hasta el piquete 168 colocado en la cabeza del talud del bancal, junto a una piedra y en zona de monte bajo.  
Entre los piquetes 168 y 170, el monte linda con la parcela 35 del polígono 4, partida de l'Estret, que, según catastro, está en investigación de acuerdo con el artículo 47 de la Ley 33/2003.  
Entre los piquetes 170 y 173, se mantiene la colindancia con el Camí de la Mola. Desde el piquete 173, comienza la colindancia con la parcela 38 del polígono 4, cuyo titular catastral es Juan Tudela Beneyto, y el monte asciende dirección S hasta el piquete 174. A partir de aquí, el límite del monte discurre en dirección ENE por terreno de monte bajo, siguiendo la línea de bancal que coincide con la delimitación entre la zona cultivada y la masa forestal, sigue así hasta el piquete 178 situado en el margen derecho del camí de l'Estret justo en la primera curva que gira a la izquierda una vez pasada la caseta de Villa Pilar.  
A continuación, desde el piquete 178 al 180, el monte comienza a lindar con la parcela 2 del polígono 8 del municipio de Muro de Alcoy, cuyo titular catastral es Mark Finbarr Murphy.  
El piquete 180 pone fin al lindero norte del monte e inicia el lindero este. Entre los piquetes 180 y 183, el límite del monte coincide con la mojonera descrita en los trabajos topográficos de los itinerarios de líneas de término de Agres con Muro de Alcoy del año 1898 del Instituto Geográfico y Estadístico. En este tramo, el monte linda con la parcela 29 del polígono 8 de Muro de Alcoy cuyo titular catastral es la Sociedad Deportiva de Caza La Primitiva.  
El piquete 183, que coincide con el mojón trifinio (Muro-Cocentaina-Agres), pone fin al lindero este del monte e inicia el lindero Sur. Desde este piquete hasta el 186', el límite del monte coincide con la mojonera descrita en los trabajos topográficos de los itinerarios de líneas de término de Agres con Cocentaina del año 1898 del Instituto Geográfico y Estadístico. En este tramo, el límite del monte linda con las parcelas 1 del polígono 1 y la parcela 1 del polígono 26 de Cocentaina, cuyo titular catastral es Pascual Botella Fenollar.  
Seguidamente, el linde del monte queda definido por la línea que va desde el piquete 186'al 195', desde el piquete 212 al 220 y desde el M1, M2 hasta el 237. En este tramo el monte linda con las parcelas 6 y 7 del polígono 5 de Agres, cuyo titular catastral es Peter Wren.  
Entre el piquete 237 y el 238, que coincide con el mojón trifinio (Agres-Cocentaina-Bocairent), el monte linda con la parcela 2 del polígono 25 de Cocentaina, cuyo titular catastral es Pascual Botella Fenollar. La Cañada Real de la Foia Ampla penetra en el término de Agres por este mojón trifinio, llevando como eje de su recorrido la línea divisoria de Agres y Concentaina, dejando a la izquierda el paraje de la Foia Ampla.  
A continuación, desde el piquete 238 (mojón trifinio) al 241, el monte linda con la parcela 11 del polígono 9 de Bocairent, cuyo titular catastral es Teófilo Lázaro Lobo. A lo largo de este tramo, el límite del monte coincide con los mojones descritos en los itinerarios de las líneas de término de Agres con Bocairent del año 1899 del Instituto Geográfico y Estadístico.  
Desde el piquete 241 al 243, el monte linda con la parcela 10 del polígono 9, en la partida del Racó del Cirer, cuyo titular catastral es Teófilo Lázaro Lobo. Igual que en el caso anterior, el límite del monte coincide con los mojones descritos en los itinerarios de las líneas de término de Agres con Bocairent del año 1899 del Instituto Geográfico y Estadístico.  
Desde el piquete 243 hasta el piquete 250 (mojón trifinio Alfafara-Bocairent-Agres) el monte linda, primero unos metros con la parcela 53 del polígono 9, en la partida del Racó del Cirer, cuya titular catastral es Elena Godovnikova y, a continuación, con la parcela 9 del polígono 9, en la partida del Racó del Cirer, cuyo titular catastral es Teófilo Lázaro Lobo. En todo este recorrido el límite del monte coincide con los mojones descritos en los itinerarios de las líneas de término de Agres con Bocairent del año 1899 del Instituto Geográfico y Estadístico. Además, entre el piquete 243 y 244 discurre la vía pecuaria denominada Cordel de Mariola.  
El piquete 250 (mojón trifinio Alfafara-Bocairent-Agres) pone fin al lindero sur del monte e inicia el lindero oeste, así como la colindancia con distintas parcelas de propiedad privada sitas en el vecino municipio de Alfafara. A partir de este piquete y hasta el 251, el límite del monte linda con la parcela 107 del polígono 5 de Alfafara, cuyo titular catastral es Narciso Maravilla, y que además coincide con el eje de la vía pecuaria denominada Colada de Almaig.  
Desde el piquete 251, el límite del monte enlaza con el piquete 1 cerrando así el perímetro exterior del monte Ombria de Mariola.  
  
Descripción de los enclavados:  
  
Enclavado a - La Retura -  
En el piquete a1 comienza el enclavado a, situado en la partida de la Retura. Este piquete se encuentra junto a un olivo, en el borde izquierdo del camino. Desde el piquete a1 al a4 el límite del monte linda con la parcela, cuya titular catastral es Julia Bodí Llin.  
Desde el piquete a4 al a7 el monte linda con unos bancales de olivos. A partir del piquete a7 hasta el a10, el monte sigue su recorrido en ascenso y linda con terrenos de Enriqueta Ribera Vicedo.  
Entre el piquete a10 y hasta enlazar con el piquete a1, cerrando así el perímetro del enclavado a, el límite del monte linda con el camino del Portell.  
  
Enclavado a'- La Retura -  
En el piquete a'1 comienza el enclavado a', situado en la partida de la Rotura. Este piquete se encuentra sobre una roca, situada en la cabeza del talud del camino. Desde este piquete a'1 hasta el piquete a'5, el monte linda por la derecha con terrenos de José Francés Sempere y por la izquierda con el camino del Portell.  
A partir del piquete a'5 hasta el piquete a'10, situado en un talud con un afloramiento rocoso, el monte linda con terrenos de José Francés Francés.  
Desde el piquete a'10 al a'15 y enlazando con el piquete a'1, el monte linda de nuevo con terrenos de José Francés Sempere, cerrando en este último piquete el enclavado a'.  
  
Enclavado b - Trozo del camino del Portell -  
En el piquete b1 comienza el enclavado b, situado en la partida denominada del Trozo del camino del Portell. Este piquete se encuentra sobre una piedra situada en la cabeza de talud del camino, en la punta del bancal de olivos. Este enclavado comprende, única y exclusivamente, la parcela 47 del polígono 4, cuyo titular catastral es Vicente Cots Antolí.  
Desde el piquete b1 al piquete b4, el límite del monte linda con los bancales de olivos. Entre el piquete b4 y el b6 y enlazando con el piquete b1, el límite del monte linda con el camino del Portell, cerrando en este último piquete el enclavado b.  
Enclavado b'- Trozo del camino del Portell -  
Con el piquete b'1 comienza el enclavado b', situado en la partida denominada del Trozo del camino del Portell. El enclavado comprende, única y exclusivamente, la parcela 71 del polígono 5, cuyo titular catastral es Vicente Cots Antolí.  
Desde el piquete b'1 hasta el piquete b'4, el límite del monte linda con los bancales de olivos. Entre el piquete b'4 y el b'5, el límite del monte linda con el camino del Portell. Este último piquete se encuentra junto al camino y a unos metros de la fuente del Tío Rufino.  
Desde el piquete b'5 hasta el piquete b'9, el límite del monte linda con terreno forestal de elevada pendiente y propiedad del particular. Desde el piquete b'9 hasta el b'11 y enlazando con el piquete b'1, el límite del monte linda con los bancales de olivos, cerrando en este último piquete el enclavado b'.  
  
Enclavado c - Les Peñetes -  
Con el piquete c1 comienza el enclavado c, situado en la partida denominada Les Peñetes. El enclavado comprende, única y exclusivamente, terrenos cuya titular catastral es Dolores Tomás Ribelles.  
Desde el piquete c1 al c2 el deslinde del monte desciende hasta llegar al camino del Portell. A partir del piquete c2 hasta el c4, el límite del enclavado avanza por el borde derecho del camino del Portell, este último piquete se encuentra junto al camino en el inicio de una acequia de tierra.  
Desde el piquete c4 al c5, el límite del enclavado asciende por una zona de difícil acceso. Una vez en el piquete c5, situado próximo a un bebedero de animales y hasta el piquete c6, el monte linda con los terrenos del particular. Termina enlazando con el piquete c1 cerrando así el enclavado c.  
  
Enclavado c'- Les Peñetes -  
Con el piquete c'1 comienza el enclavado c', situado en la partida denominada Les Peñetes. Este piquete se encuentra al borde del camino del Portell. El enclavado comprende, única y exclusivamente, terrenos cuya titular catastral es Dolores Tomás Ribelles.  
Desde el piquete c'1 al c'2, el límite del enclavado desciende unos metros por el límite de los bancales de olivos. A partir del piquete c'2, el enclavado continúa llevando como límite los bancales de olivos, hasta llegar a un talud de tierra junto el camino del Portell donde se encuentra el piquete c'3. Entre el piquete c'3 y el c'4 el límite del enclavado asciende unos metros hasta llegar de nuevo al camino.  
Desde el piquete c'4 hasta el c'5, y enlazando con el piquete c'1 el límite del enclavado avanza por el borde del camino del Portell, cerrando en este último piquete el enclavado c'.  
  
Enclavado d - Tros del Tio Pota -  
Con el piquete d1 comienza el enclavado d, situado en la partida denominada Tros del Tio Pota. Este piquete se encuentra junto a un pino grande marcando el límite de la finca. En este punto comienza la colindancia con terrenos de Concepción Bodí Pla y Ascensión Bodí Pla.  
Entre el piquete d1 hasta el d6, el límite del enclavado avanza por el linde definido por los márgenes de los bancales de las propietarias Concepción y Ascensión Bodí Pla.  
A partir del piquete d6, situado junto a un camino, hasta el piquete d8, el límite del enclavado linda con terrenos de Antonio Satorres Pascual y el límite del enclavado avanza por el margen del bancal.  
Entre los piquetes d8 y d12, el límite del enclavado linda con terrenos de otro particular. Desde el piquete d12, que se encuentra en la esquina NO de una casa de labranza, hasta el piquete d1, el límite del enclavado linda de nuevo con terrenos de Antonio Satorres Pascual; con el piquete d1 se cierra el enclavado d.  
  
Enclavado e - El Convent -  
Con el piquete e1 comienza el enclavado e, situado en la partida denominada El Convent. Este piquete se encuentra junto al talud de piedra al final de la zona de bancos de piedra del área recreativa. Este enclavado comprende, única y exclusivamente, terrenos cuya titular catastral es la Parroquia de San Miguel Arcángel de Agres, propiedad del Arzobispado de Valencia.  
Entre el piquete e1 y el e2, el límite del enclavado cruza el barranc del Convent. A partir del piquete e2 hasta el piquete e4, el límite del enclavado discurre en coincidencia con una barandilla de madera que rodea unos bancales con tejos y encinas.  
Desde el piquete e4 hasta el e6, el límite del enclavado sigue en ascenso por el talud de tierra, cruza una senda y pasa próximo al cartel informativo de madera. Entre el piquete e6 y el e8, el límite del enclavado sigue en ascenso hasta llegar junto a una piedra de grandes dimensiones, próxima a una valla metálica que hay detrás del convento.  
A partir del piquete e8, situado junto a la valla metálica y a un peñasco, hasta el piquete e10, el límite del enclavado avanza llevando como linde el propio peñasco hasta alcanzar el vallado que rodea al depósito, quedando el depósito dentro del monte.  
Desde el piquete e10 hasta el piquete e13, el límite del enclavado avanza por delante de la valla del depósito y lleva como linde el muro de mampostería que rodea la explanada de hormigón.  
A partir del piquete e13 hasta el e15 y enlazando con el piquete e1, el límite del enclavado avanza por el talud del monte por detrás de la zona de bancos que hay en el área recreativa, cerrando en el piquete e1 el enclavado e.  
  
Enclavado f - La Vinyeta -  
Con el piquete f1 comienza el enclavado f, situado en la partida denominada La Vinyeta. En este punto comienza la colindancia, cuya titular catastral es Matilde Olcina Reig.  
Desde el piquete f1 al f2, el límite del enclavado discurre por el margen del bancal de cultivos y finaliza en este punto la colindancia con los terrenos de Matilde Olcina Reig.  
Desde el piquete f2, el límite del enclavado linda con los terrenos de Carmen Pons Santamaría y discurre por el margen de los bancales de olivos, hasta el piquete f7. Entre el piquete f7 y el f12, el límite del enclavado linda con terrenos de Enrique Sanchís Bodí.  
Desde el piquete f12 hasta el f14 y enlazando con el piquete f1, el límite del enclavado linda de nuevo con terrenos de Matilde Olcina Reig, cerrando en este último piquete el enclavado f.  
  
Enclavado g - Tros dels Espinars -  
Con el piquete g1 comienza el enclavado g, situado en la partida denominada del Tros dels Espinars. Este enclavado comprende, única y exclusivamente, terrenos de pinar maderable, cuyo titular catastral es José Luis Francés Calatayud.  
Desde el piquete g1 hasta el g5, el límite del enclavado discurre por zona de pinar por el límite de la parcela, hasta enlazar de nuevo con el piquete g1, cerrando así el perímetro del enclavado g.  
  
Enclavado h - Corral de Macarro -  
En el piquete h1 comienza el enclavado h, situado en la partida denominada Corral de Macarro. Desde el piquete h1 hasta el piquete h2, el límite del enclavado linda con terrenos, cuya titular catastral es Inés Beneito Reig.  
Desde el piquete h2 hasta el h3, el límite del enclavado linda con terrenos cuya titular catastral es Mª Jesús Valor Reig.  
Entre el piquete h3 y el h9, el límite del enclavado linda con terrenos, cuyo titular catastral es Pedro Cots Barberá.  
Desde el piquete h9 hasta el h12, el límite del enclavado linda de nuevo con terrenos de doña Mª Jesús Valor Reig. A partir del piquete h12 hasta el h16 y enlazando con el piquete h1, el límite del enclavado linda de nuevo con terrenos de Inés Beneito Reig y discurre por el final del bancal de cultivos abandonados, próximo a un corral derruido, cerrando así el perímetro del enclavado h.  
  
Enclavado i - Refugi Montcabrer -  
Con el piquete i1 comienza el enclavado i, situado en la partida denominada Las Cuevas de Aznar. Este piquete se encuentra a unos metros de las escaleras que bajan por la senda que va al Santuario. Este enclavado comprende, única y exclusivamente, terrenos del Centre Excursionista d'Alcoi.  
Este enclavado tiene una peculiaridad y es que posee una forma rectangular con unas dimensiones de 89 por 56 metros. Este rectángulo está definido por los piquetes i1, i2, i3 y i4, dejando en el centro de este rectángulo el refugio conocido como de Montcabrer.  
  
Enclavado j - Cava Gran -  
Con el piquete j1 comienza el enclavado j, situado en la partida denominada la Cava Gran. Este enclavado comprende, única y exclusivamente, terrenos de la Diputación de Alicante, siendo ésta la única cava que hay dentro del monte Ombria de Mariola y que no pertenece al mismo.   
Desde el piquete j1 hasta j4, el límite del enclavado discurre sobre el muro de piedra que rodea la Cava Gran. Entre el piquete j4 hasta el piquete j6 y enlazando con el j1, el límite del enclavado avanza en coincidencia con el vallado de madera, hasta llegar a la zona donde está la fuente y un banco de piedra, cerrando en este último piquete el enclavado j.  
  
Enclavado k - Maset d'Esteve -  
Parcela I  
Con el piquete k1 comienza la parcela I del enclavado k, situado en la partida denominada Maset d'Esteve. Este piquete se encuentra junto al mojón de término y próximo a una tablilla de caza.  
Desde el piquete k1 hasta el piquete k7, el límite del enclavado linda con terrenos de Antonio Jover Marco, discurre por el límite de los bancales y cruza el camino que sube a la parcela de arriba del mismo enclavado.  
Desde el piquete k7 hasta el piquete k10, se define un saliente cuadrangular en el enclavado que delimita con terrenos de José Denia Cortés, donde se encuentra ubicado un aljibe.  
A partir del piquete k10, comienza la colindancia con terrenos de Pedro Roselló Ivars. A lo largo del recorrido el límite del enclavado cruza el barranc del Racó del Cirer, que se encuentra abancalado, avanza por el límite del bancal y a continuación pasa a unos metros de una edificación. Hasta casi el final, el límite del enclavado discurre por el final de unos bancales sin cultivos para posteriormente pasar a lindar con un camino de tierra y llegar finalmente al piquete k27.  
A partir del piquete k27, comienza la colindancia con terrenos de Encarnación Vicens López. A lo largo del recorrido el límite del enclavado linda, en un primer momento, con el camino de tierra para, más tarde, cruzarlo y llevar como linde una serie de bancales. A continuación, el límite del enclavado vuelve a cruzar el camino de tierra para pasar a lindar de nuevo con este camino hasta llegar al piquete k37 que se encuentra en la línea de término de Agres y Bocairent.  
Desde el piquete k27 hasta el piquete k1 el límite del enclavado discurre por la línea de término de Agres y Bocairent, cerrando así la parcela I del enclavado k.  
Parcela II  
Con el piquete k38 comienza la parcela II del enclavado k, situado en la partida denominada Maset d'Esteve. Esta parcela del enclavado comprende, única y exclusivamente, terrenos de José Denia Cortés.  
  
Entre el piquete k38 y el k41, el límite del enclavado avanza por el margen del bancal sin cultivos. Desde el piquete k41 hasta el k43, el límite del enclavado avanza por el final del bancal, próximo a zona de pinar y a unos metros de un manantial que hay entre unas rocas, donde existe una conducción de agua que parte desde este manantial hasta el aljibe que hay en la parcela I de este enclavado, más concretamente en los terrenos de José Denia.  
Desde el piquete k43 hasta el k47, el límite del enclavado avanza en dirección O cruza el camino de acceso a la parcela y discurre por el final del bancal hasta alcanzar el piquete k38, cerrando así el perímetro de la parcela II del enclavado k.  
Superficie de los enclavados:  
Enclavado a: 0,9017 ha.  
Enclavado a': 1,3649 ha.  
Enclavado b: 0,28 ha.  
Enclavado b': 0,352 ha.  
Enclavado c: 1,9677 ha.  
Enclavado c': 0,2126 ha.  
Enclavado d: 5,8323 ha.  
Enclavado e: 1,6079 ha.  
Enclavado f: 2,2435 ha.  
Enclavado g: 0,55 ha.  
Enclavado h: 6,3367 ha.  
Enclavado i: 0,5096 ha.  
Enclavado j: 0,1415 ha.  
Enclavado k parcela I: 13,0689 ha.  
Camins ramaders:  
Superfície: 8,7445 ha.  
  
  
  
  
\* \* \* \* \*  
  
Vías pecuarias:  
Superficie: 8,7445 ha.  
  
  
  
  
Enclavado k parcela II: 1,0088 ha.  
  
Total: 36,3816 ha.  
  
Especies:  
La importancia del monte reside en la exuberancia y la variedad de plantas, contando además con muchos endemismos iberolevantinos y setabenses.  
Entre las especies destacan la salvia (Salvia Blancoana ssp. mariolensis), el fresno de flor (Fraxinus ornus), el arce (Acer opalus ssp. granatense), el quejigo o roble valenciano (Quercus faginea), la sabina albar (Juniperus thurifera) y el bosque de tejos (Taxus baccata), más meridional de Europa.  
Además, destaca la existencia de algunos enclaves que cuentan con especies botánicas raras, endémicas o amenazadas, declarados microrreservas, donde se protegen con mayor interés las plantas y los sustratos sobre las que crecen, como son la Teixera d'Agres (8,58 ha), El Recingle (0,848 ha), la Lloma del Cavall (13,25 ha), el Alt de la Cava (14,34 ha) y el Molí de Maton (3,99 Ha).  
La vegetación potencial climática del monte corresponde al carrascal, aunque es difícil encontrar estos bosques, debido a la presión humana que ha venido soportando y a los reiterados incendios acaecidos, que han dado lugar, entre otras cosas, a una pérdida casi total del suelo de algunas zonas lo que hace imposible su desarrollo.  
La mayor parte de la vertiente norte de la sierra, se encuentra cubierta por un denso pinar de pino carrasco (Pinus halepensis), con algunos pequeños rodales de pino rodeno (Pinus pinaster), fruto de las repoblaciones de antaño, entremezclados con brezos (Erica sp.), aliagas (Ulex parviflorus), romeros (Rosmarinus officinalis), jaras (Cistus sp.), etc. También es de gran importancia en esta zona la presencia de algunos enclaves de elementos caducifolios u otros que sin serlos, son característicos de ombroclimas subhúmedos, como es el caso del fresno, el arce, el quejigo o roble valenciano o el tejo.  
En la vertiente sur la presencia del pino carrasco disminuye dando paso a coscojares y matorrales con algunos conjuntos dispersos de encinas (Quercus ilex).  
Los coscojares actúan como primera etapa de sustitución de formaciones arboladas lo cual constituye el caso más frecuente; o también, pueden comportarse como comunidades permanentes, en situaciones desfavorecidas.  
Los matorrales que se extienden por todo el monte constituyen una de las unidades de paisaje más importantes y su interés no sólo radica en su extensión, sino también en el valor ecológico que poseen. Son las formaciones de plantas leñosas o caméfitos que actúan como segunda etapa de sustitución de la vegetación potencial climatófila del territorio, formaciones muy ricas en especies, su composición florística es distinta en función del tipo de sustrato, piso bioclimático, etc., dando lugar a una gran variedad de comunidades en las que no suele dominar una única planta.  
El matorral supramediterráneo lleva como elementos diferenciales Salvia mariolensis, Daphne oleoides y Erinacea anthyllis fundamentalmente.  
La mayoría de las plantas que integran estas comunidades son características, no obstante, también se presentan plantas acompañantes, propias de las etapas dinámicas superiores, como Daphne gnidium, Juniperus oxycedrus, etc., o inferiores, como Brachypodium retusum, Phlomis lychnitis, etc.  
La presencia en los matorrales de la Ombria de Mariola de gran número de plantas aromáticas y medicinales como la salvia, el espliego, el romero, los tomillos, etc., ha hecho que desde muy antiguo exista una gran tradición popular basada en la recolección de estas plantas y en el aprecio y respeto de las gentes por la sierra. Así mismo, también representa un lugar clásico de herborizaciones, para los botánicos y naturalistas.  
Servidumbres: no existen.  
  
Segundo  
Que se reconozcan, como poseídos por particulares, los enclavados siguientes:  
Enclavado a, denominado La Retura, de 0,9018 ha, poseído por Enriqueta Ribera Vicedo y otros.  
Enclavado a', denominado La Retura, de 1,3649 ha, poseído por José Francés Francés y otros.  
Enclavado b, denominado Trozo del camino del Portell, de 0,28 ha, poseído por Vicente Cots Antolí.  
Enclavado b', denominado Trozo del camino del Portell, de 0,352 ha, poseído por Vicente Cots Antolí.  
Enclavado c, denominado Les Peñetes, de 1,9677 ha, poseído por Dolores Tomás Ribelles.  
Enclavado c', denominado Les Peñetes, de 0,2126 ha, poseído por Dolores Tomás Ribelles.  
Enclavado d, denominado Tros del Tio Pota, de 5,8323 ha, poseído por Ascensión Bodí Pla y otros.  
Enclavado e, denominado El Convent, de 1,6079 ha, poseído por el Arzobispado de Valencia.  
Enclavado f, denominado La Vinyeta, de 2,2435 ha, poseído por Enrique Sanchís Bodí y otros.  
Enclavado g, denominado Tros dels Espinars, de 0,55 ha, poseído por José Luis Francés Calatayud.  
Enclavado h, denominado Corral Macarro, de 6,3367 ha, poseído por Inés Beneito Reig y otros.  
Enclavado i, denominado Refugi Montcabrer, de 0,5096 ha, poseído por el Centro Excursionista de Alcoy.  
Enclavado j, denominado Cava Gran, de 0,1415 ha, poseído por la Diputación de Alicante.  
Enclavado k, denominado Maset d'Esteve, de 14,0777 ha, poseído por Pedro Roselló Ivars y otros.  
  
Tercero   
Desestimar la reclamación presentada por Felipe Cerdá Bodí en el acta de apeo de la segunda fase, al haber presentado los documentos en que fundamenta su derecho fuera del plazo establecido en el artículo 97 del Decreto 485/1962, de 22 de febrero, del Reglamento de Montes y sin perjuicio de lo dispuesto en su artículo 123.   
Esta desestimación agota la vía administrativa, quedando expedita la judicial civil.  
  
  
Cuarto  
Que se gestione la cancelación total o parcial de cuantas inscripciones registrales resulten contradictorias con la descripción del monte.  
  
  
Quinto  
Que los nuevos datos resultantes de la descripción y cabida del monte se lleven al Catálogo de Montes de Utilidad Pública.  
  
Sexto  
Que los nuevos datos resultantes de la descripción y cabida del monte se lleven al Registro de la Propiedad.  
  
Séptimo  
Que se dé traslado de la orden aprobatoria a la administración catastral, de acuerdo con lo establecido en el artículo 14.c) del Real Decreto Legislativo 1/2004, de 5 de marzo, por el que se aprueba el Texto Refundido de la Ley del Catastro Inmobiliario.  
  
Octavo  
Que, a la mayor brevedad posible, se proceda al amojonamiento de este monte.  
  
La presente orden pone término a la vía administrativa. De acuerdo con el artículo 21.7 de la Ley 43/2003, de 21 de noviembre, de Montes, los interesados y los colindantes podrán impugnarla ante la jurisdicción contencioso-administrativa, por razones de competencia o procedimiento, y ante la jurisdicción civil si lo que se discute es el dominio, la posesión o cualquier otro derecho real.  
  
Valencia, 10 de mayo de 2011  
  
El conseller de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda  
y vicepresidente tercero del Consell.  
JUAN GABRIEL COTINO FERRER



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML