Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 5352, del 22-09-2006 (2006/10584)

ORDRE de 17 de juliol de 2006, de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'anuncia l'aprovació de la delimitació de l'Assagador Reial de Castella al seu pas pels termes municipals de Cortes de Pallás i Yátova.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5352

Data del DOGV
:   22-09-2006

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2006/10584

CVE


Data del document
:   17-07-2006

Organisme emissor
:   Conselleria de Territori i Habitatge

Tipus de document
:   Ordre

Descriptors 

:   * [Cortes de Pallás](javascript:void(0))
    * [Yátova](javascript:void(0))
    * [ramat](javascript:void(0))
    * [via rural](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))

ORDRE de 17 de juliol de 2006, de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'anuncia l'aprovació de la delimitació de l'Assagador Reial de Castella al seu pas pels termes municipals de Cortes de Pallás i Yátova. [2006/F10584]  
Vist l'expedient de delimitació del camí ramader Assagador Reial de Castella al seu pas pels termes municipals de Cortes de Pallás i Yátova (Tram VIII).  
Atés que la delimitació s'ajusta a les classificacions dels camins ramaders del terme municipal de Cortes de Pallás, aprovada per Ordre Ministerial de data 17 de febrer de 1975, que es va publicar en el Boletín Oficial del Estado núm. 73 de data 26 de març de 1975 i la de Yátova, aprovada per Ordre ministerial de 14 de maig de 1977, que es fa públic en el Boletín Oficial del Estado núm. 210 de data 2 de setembre de 1977.  
Atés que en data de 23 de desembre de 2002 (BOE 22.01.2003), es va subscriure conveni entre el Ministeri de Medi Ambient i la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana, per a l'execució del projecte de delimitació, amollonament i senyalització dels camins ramaders del corredor Vall de Cabriol . Albufera de València (ramal meridional) en els termes municipals de Camporrobles, Fuenterrobles, Venta del Moro, Villagordo del Cabriel, Requena, Cortes de Pallás, Yátova, Dos Aguas, Tous, Catadau, Alfarp, Carlet, l'Alcúdia, Algemesí, Guadassuar, Albalat de la Ribera i Sueca.  
Atés que mitjançant una Resolució del 7 de juliol de 2003 de la Conselleria de Territori i Habitatge es va autoritzar l'inici dels expedients de delimitació dels terrenys dels camins ramaders inclosos en el conveni subscrit en data 23 de desembre de 2002 (BOE 22.01.2003), entre el Ministeri de Medi Ambient i la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana.  
Atés que dins del període d'informació pública a què va ser sotmés l'expedient es van presentar dues al·legacions:  
.Juan García Pinto, en nom seu i representant de Manuel Arenas Tamarit, com a hereu universal de la Sra. Tamarit, Francisco Rodríguez Robledo, Antonio Hernández Rodríguez, Antonio Martínez Aroca, com a hereu universal de la Sra. Trinidad Linares, María Dolores Perpiñán Ponce, José Elías Robledo Gil, Ángel Ponce Grau, exposa que:  
No estan d'acord amb el traçat delimitat, en el seu dia es va classificar el camí ramader per un traçat diferent de l'històric. No van al·legar en el seu moment en el procediment de classificació perquè no van tenir l'oportunitat (dubten de l'existència d'un període d'exposició pública de la classificació. Sol·liciten que es revise el traçat de l'assagador, modificant-ne la classificació.  
. Agustín Iranzo Reig, en nom seu i mandatari verbal de Manuel Iranzo Reig i José Iranzo Reig, exposa que:  
Que la denominació de l'assagador és una anomalia intel·ligible ja que el règim jurídic era distint a la zona de Castella i al Regne de València. És competència de l'administració provar que els camins ramaders no van ser desamortitzats i quin és el seu vertader traçat després de la seua desamortització. Que la classificació com a assagador es basa en falsedats. En la memòria del projecte de classificació parla de servituds renovables. Les finques afectades van ser adquirides per Julio Iranzo Reig, lliures de tota càrrega o gravàmens havent-se satisfet tots els impostos inclòs l'IBI. Les esmentades finques estan inscrites en el Registre de la Propietat fa més de quaranta anys.  
Atés que la Direcció General de Gestió del Medi Natural proposa l'aprovació de la delimitació d'acord amb els termes que figuren en l'expedient.  
Vist l'informe de l'Àrea Jurídica de la Conselleria de Territori i Habitatge. Ja que s'han complit en l'expedient els tràmits que assenyala la Llei 3/1995, de 23 de març, de Camins Ramaders, i la Llei 30/1992, de 26 de novembre, modificada per la Llei 4/1999, de 13 de gener, Reguladora del Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, i la resta de legislació aplicable al cas. Atés el que disposa el Decret 8/2004, de 3 de setembre, del president de la Generalitat, mitjançant el qual s'assignen competències a la Presidència i a les conselleries amb competències executives, i en la Llei 14/2003, de 10 d'abril, de patrimoni de la Generalitat Valenciana, correspon a la Conselleria de Territori i Habitatge l'aprovació de la delimitació dels camins ramaders, resolc:  
Article 1  
Aprovar la delimitació del camí ramader Assagador Reial de Castella al seu pas pels termes municipals de Cortes de Pallás i Yátova (tram VIII), d'acord amb la proposta de delimitació i plànols que consten en l'expedient i les característiques dels quals són les següents:  
Assagador Reial de Castella  
Longitud delimitada: 8.844 m  
Amplària: 75 m  
Superfície delimitada: 64,0512 ha  
Article 2  
Desestimar les al·legacions presentades pels motius que s'indiquen a continuació:  
En primer lloc, en relació amb l'al·legació presentada per Juan García Pinto, en nom seu i en representació de Manuel Arenas Tamarit, com a hereu universal de la senyora Tamarit, Francisco Rodríguez Robledo, Antonio Hernández Rodríguez, Antonio Martínez Aroca, com a hereu universal de la Trinidad Linares, María Dolores Perpiñán Ponce, José Elías Robledo Gil i Ángel Ponce Grau. Que no estan d'acord amb el traçat delimitat, en el seu dia es va classificar el camí ramader per un traçat diferent de l'històric. No van al·legar en el seu moment en el procediment de classificació perquè no van tindre l'oportunitat (dubten de l'existència d'un període d'exposició pública de la classificació). Sol·liciten que es revise el traçat de l'assagador, modificant-ne la classificació. A més, el senyor Pinto diu comparéixer en representació d'altres que formen la Comissió d'Afectats Assagador Reial . Cortes de Pallás. I després de ser sol·licitada l'acreditació de la representació que diu exercir mitjançant carta certificada rebuda pel senyor Pinto el 08-02-2006, aquest no ha esmenat en termini la dita falta d'acreditació de conformitat amb l'article 32 de la Llei 30/1992, es considera que han desistit del tràmit, però no obstant es procedeix merament a efectes informatius. Es deneguen pel fet que:  
L'Ordre Ministerial OM de 17.02.1975, que va aprovar la Classificació dels Camins Ramaders del Terme Municipal de Cortes de Pallás, té un valor normatiu, és un acte ferm, i conforme aquest s'efectua la delimitació, no és doncs aquest procediment l'adequat per a discutir l'existència, l'amplària o la categoria d'un camí ramader. Aquestes circumstàncies van quedar establides, van adquirir fermesa, mitjançant la reglamentària classificació. Aprovada d'acord amb el corresponent expedient, en el qual, tal com recull l'esmentada Ordre Ministerial, no es va formular «reclamació o cap protesta durant la seua exposició pública».  
L'article 8 de la Llei 3/1995, de 23 de març, de Camins Ramaders. Es refereix a la delimitació com «l'acte administratiu pel qual es definixen els límits dels camins ramaders de conformitat amb l'acte de classificació».  
En aquest sentit, el traçat i la direcció del domini públic delimitat és fidel reflex de les dades que apareixen en la classificació de Cortes de Pallás, dades que s'han revisat i confrontat amb tots els antecedents gràfics o escrits que apareixen en l'expedient de delimitació així com els reconeixements al camp realitzats pels tècnics encarregats de les operacions de delimitació.  
Una modificació del tipus que descriu el sol·licitant requerix prèviament la desafectació dels terrenys adjacents al camí. Segons l'article 10 de la Llei 3/1995, de Camins Ramaders, es podran desafectar els terrenys, que no siguen adequats per al trànsit del ramat ni siguen susceptibles dels usos compatibles i complementaris.   
Juan García Pinto manifesta desacord amb la delimitació i sol·licita la reducció de l'amplària del camí ramader a la proposta en el projecte de classificació. Aquesta petició no pot ser atesa dins del marc legal vigent, perquè ens trobem davant dos procediments administratius diferenciats: el primer l'acte de classificació (art. 7 Llei 3/1995) «pel qual es determina l'existència, l'amplària, el traçat i la resta de característiques físiques generals de cada camí ramader» i el segon la delimitació (art. 8 Llei 3/1995) en la qual se «es definixen els límits dels camins ramaders de conformitat amb el que establix l'acte de classificació». Aquests dos procediments administratius s'executen materialment amb un tercer: en l'amollonament (art. 9 Llei 3/1995).  
En el present expedient ens trobem davant un procediment de delimitació que ha de ser conforme i respectar la classificació, sense que es puga en el present tràmit de delimitació modificar-ne la classificació. Per consegüent, han ser rebutjades les al·legacions formulades perquè la delimitació s'ha efectuat de conformitat amb la classificació vigent ja que la classificació de camins ramaders del terme municipal de Cortes de Pallás, va ser aprovada per Ordre Ministerial de 17 de febrer de 1975, que es va publicar en el BOE de 26.03.1975, classificant l'actual camí ramader com a assagador i amb una amplària legal de 75 metres de conformitat amb l'article 4.1.a) de la Llei 3/1995.  
Les classificacions són actes administratius, tenen caràcter declaratiu, i determinen l'existència, l'amplària, el traçat i la resta de característiques físiques generals dels camins ramaders dins dels termes municipals.  
Atés l'anteriorment exposat, s'informa que la delimitació s'ha realitzat segons dret, la regularització de les amplàries no és procedent, i és objecte d'això un expedient a banda.  
Respecte a les al·legacions presentades per Agustín Iranzo Reig, en nom seu i mandatari verbal de Manuel Iranzo Reig i José Iranzo Reig, en el qual manifesta: que el procediment de delimitació està infestat d'irregularitats. Que la denominació d'assagador és una anomalia intel·ligible ja que el règim jurídic era distint a la zona de Castella i al Regne de València. És competència de l'administració provar que els camins ramaders no van ser desamortitzats i quin és el seu vertader traçat després de la seua desamortització. Que la classificació com a assagador es basa en falsedats. En la memòria del projecte de classificació parla de servituds renovables. Les finques afectades van ser adquirides per Julio Iranzo Reig, lliures de tota càrrega o gravàmens havent-se satisfet tots els impostos inclòs l'IBI. Estant les esmentades finques inscrites en el Registre de la Propietat fa més de quaranta anys. En cap plànol cadastral corresponent a les finques afectades apareix el camí ramader i la titularitat cadastral sempre ha pertangut a aquesta part. Es deneguen pel fet que:  
Respecte al procediment administratiu de delimitació que s'ha dut a terme, cal dir que no és irregular ja que s'ha realitzat conforme a la legislació en matèria de camins ramaders, Llei 3/1995, i conforme a la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.  
L'existència i les característiques fonamentals d'un camí ramader, com ara categoria, amplària, denominació i traçat són legalment establides en la seua classificació, en aquest cas la classificació dels camins ramaders de Cortes de Pallás va ser aprovada per OM de 17.02.1978 publicada en el BOE de 26.03.1975 i la classificació dels camins ramaders de Yátova va ser aprovada per OM 14.05.1977 i publicada en el BOE de 02.09.1977.  
D'altra banda, no s'ha produït cap desamortització del camí ramader, per la qual cosa no cal exigir a l'administració prova alguna d'un fet que no s'ha produït.  
Respecte a la naturalesa dels camins ramaders cal dir que són béns de domini públic de la comunitats autònomes i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables, no són per tant servituds de pas que necessiten cap contracte. El domini públic, a més, no tenia l'obligació de constar en el Registre de la Propietat.  
Quant a l'al·legació realitzada per l'interessat en la qual manifesta ser titular dels terrenys afectats pel camí ramader, com consta en el registre de la propietat dir que la determinació gràfica del domini registral no oferix en cap cas detall de la localització geogràfica exacta en la qual es troba la finca en qüestió, sinó que pretén la identificació de la finca registral, de la porció de terreny delimitada per un domini; no pretén la descripció exhaustiva d'aquesta. D'altra banda, tenint en compte el que establix l'article 8.3 de la Llei 3/1995, de 23 de març, de Camins Ramaders, la delimitació aprovada declara la possessió i la titularitat demanial a favor de la comunitat autònoma, i no poden prevaldre les inscripcions del Registre de la Propietat enfront de la naturalesa demanial dels béns delimitats. A més l'article 8.4 de la mateixa llei assenyala que la resolució d'aprovació de la delimitació serà títol suficient per a rectificar situacions jurídiques registrals contradictòries amb la delimitació. Tot això sense oblidar el caràcter de domini públic del qual gaudixen els camins ramaders, establit en l'article 2 de la Llei 3/1995, de 23 de març, que establix que els camins ramaders són béns de domini públic de les comunitats autònomes i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables.  
A més, respecte al fet que les parcel·les estiguen inscrites en el registre de la propietat cal ressenyar: que la inscripció registral d'una finca dóna fe de la titularitat jurídica real sobre aquesta i la seua funció és donar seguretat jurídica immobiliària, i no pot existir una representació gràfica del domini diferent de l'objecte del domini en si. És a dir, l'objecte del registre de la propietat no és la finca registrada sinó el domini o els drets reals constituïts sobre aquesta. Respecte a açò, la descripció que de les finques registrals es fa en el foli registral procedix de la declaració del titular registral, en conseqüència la determinació gràfica del domini depén, en última instància, de la voluntat de l'amo de la finca. De fet, aquesta grafia és una operació jurídica de qualificació per part del registrador i no una operació tecnicotopogràfica.  
En relació amb que l'Estat ha admés la titularitat de les finques a l'al·legant amb el pagament d'impostos com a prova, cal dir que el pagament dels impostos corresponents per les terres com ara la contribució territorial rústica i posteriorment l'Impost de Béns Immobles, es recolza en el cadastre immobiliari, que és un registre administratiu dependent del Ministeri d'Hisenda en què es descriuen els béns immobles rústics, urbans i de característiques especials tal com es definixen en el Reial Decret Legislatiu 1/2004, de 5 de març, pel qual s'aprova el text de la Llei del Cadastre Immobiliari (BOE 8 de març de 2004), és a dir tracta de l'inventari de la riquesa territorial i no dóna fe del domini i la resta de drets reals immobiliaris. De fet, és habitual que apareguen parcel·les cadastrals a nom de desconeguts, o basades en l'aparença física, sense cap investigació sobre la seua configuració jurídica. Així mateix, l'extensió d'una finca en el cadastre no és prova, conforme a dret, de la realitat de la seua cabuda, i per tant dels seus veritables límits.  
Finalment, respecte a l'existència del camí ramader queda suficientment demostrat per la mateixa classificació dels camins ramaders dels termes municipals de Cortes de Pallás, Requena i Yátova, en els projectes del qual queden grafiats els distints camins ramaders dels municipis. A més, en els fons documental recopilat a l'efecte de realitzar aquesta delimitació, es constaten documents que fan referència al ja referit Assagador Reial d'Hortolà, i que ja llavors el situen pel traçat que ara es proposa traslladat de l'any 1744 de la renovació i assenyalament de les senderes de Sant Joan i d'Hortolà i la delimitació de 1891 de les servituds pecuàries de Requena.  
Article 3  
Que es cancel·le totalment o parcialment totes les inscripcions registrals resulten contradictòries amb la delimitació.  
Article 4  
Iniciar la pràctica de l'amollonament del camí ramader Assagador Reial de Castella al seu pas pels termes municipals de Cortes de Pallás i Yátova (Tram VIII), d'acord amb el conveni subscrit en data de 23 de desembre de 2002 (BOE 22.01.2003), entre el Ministeri de Medi Ambient i la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana, per a l'execució del projecte de delimitació, amollonament i senyalització dels camins ramaders del corredor Vall del Cabriol . Albufera de València (ramal meridional) en els termes municipals de Camporrobles, Fuenterrobles, Venta del Moro, Villagordo del Cabriel, Requena, Cortes de Pallás, Yátova, Dos Aguas, Tous, Catadau, Alfarp, Carlet, l'Alcúdia, Guadassuar, Algemesí, Albalat de la Ribera i Sueca.  
Contra la present ordre, els interessats poden interposar recurs contenciós administratiu en el termini de dos mesos, comptadors a partir del dia següent a la publicació d'aquesta ordre, davant la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, de conformitat amb el que disposa l'article 10 i concordants de la Llei Reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa.  
Tot això sense perjudici de la interposició del recurs potestatiu de reposició davant el conseller de Territori i Habitatge, en el termini d'un mes des de l'endemà de la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, d'acord amb el que disposen els articles 116 i 117 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, modificada per la Llei 4/1999, de 13 de gener.   
València, 17 de juliol de 2006  
El conseller de Territori i Habitatge,  
ESTEBAN GONZÁLEZ PONS.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 5352, del 22-09-2006 (2006/10584)

ORDEN de 17 de julio de 2006, de la Conselleria de Territorio y Vivienda, por la que se anuncia la aprobación del deslinde de la Cañada Real de Castilla a su paso por los términos municipales de Cortes de Pallás y Yátova.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   5352

Fecha DOGV
:   22-09-2006

Sección del DOGV
:   III. CONVENIOS Y ACTOS - G) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2006/10584

CVE


Fecha del documento
:   17-07-2006

Organismo emisor
:   Conselleria de Territorio y Vivienda

Tipo de documento
:   Orden

Descriptores 

:   * [Cortes de Pallás](javascript:void(0))
    * [Yátova](javascript:void(0))
    * [ganado](javascript:void(0))
    * [vía rural](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))

ORDEN de 17 de julio de 2006, de la Conselleria de Territorio y Vivienda, por la que se anuncia la aprobación del deslinde de la Cañada Real de Castilla a su paso por los términos municipales de Cortes de Pallás y Yátova. [2006/F10584]  
Visto el expediente de deslinde de la vía pecuaria Cañada Real de Castilla a su paso por los términos municipales de Cortes de Pallás y Yátova (Tramo VIII).  
Resultando que el deslinde se ajusta a las clasificaciones de las vías pecuarias del término municipal de Cortes de Pallás, aprobada por Orden Ministerial de fecha 17 de febrero de 1975, que se publicó en el Boletín Oficial del Estado nº 73 de fecha 26 de marzo de 1975 y la de Yátova, aprobada por Orden Ministerial de 14 de mayo de 1977, que se público en el Boletín Oficial del Estado nº 210 de fecha 2 de septiembre de 1977.  
Resultando que en fecha de 23 de diciembre de 2002 (BOE 22.01.2003), se suscribió convenio entre el Ministerio de Medio Ambiente y la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana, para la ejecución del proyecto de deslinde, amojonamiento y señalización de las vías pecuarias del Corredor Valle de Cabriel . Albufera de Valencia (Ramal Meridional) en los términos municipales de Camporrobles, Fuenterrobles, Venta del Moro, Villargordo del Cabriel, Requena, Cortes de Pallás, Yátova, Dos Aguas, Tous, Catadau, Alfarp, Carlet, L'Alcúdia, Algemesí, Guadassuar, Albalat de la Ribera y Sueca.  
Resultando que mediante Resolución del 7 de julio de 2003 de la Conselleria de Territorio y Vivienda se autorizó el inicio de los expedientes de deslinde de los terrenos de las vías pecuarias incluidas en el convenio suscrito en fecha 23 de diciembre de 2002 (BOE 22.01.2003), entre el Ministerio de Medio Ambiente y la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana.  
Resultando que dentro del periodo de información pública a que fue sometido el expediente se presentaron dos alegaciones:  
. Juan García Pinto, en su nombre y en representación de Manuel Arenas Tamarit, como heredero universal de la señora Tamarit, Francisco Rodríguez Robledo, Antonio Hernández Rodríguez, Antonio Martínez Aroca, como heredero universal de Trinidad Linares, María Dolores Perpiñán Ponce, José Elías Robledo Gil, Ángel Ponce Grau, expone que:  
No están de acuerdo con el trazado deslindado, en su día se clasificó la vía pecuaria por un trazado diferente al «histórico». No alegaron en su momento en el procedimiento de clasificación, porque no tuvieron oportunidad (dudan de la existencia de un período de exposición pública de la clasificación). Solicitan se revise el trazado de la Cañada, modificando la clasificación.  
. Agustín Iranzo Reig, en su nombre y mandatario verbal de Manuel Iranzo Reig y José Iranzo Reig, expone que:  
Que la denominación de cañada es una «anomalía inteligible» ya que el régimen jurídico era distinto en la zona de Castilla y en el Reino de Valencia. Incumbe a la administración probar que las VP no fueron desamortizadas y cual es su verdadero trazado tras su desamortización. Que la clasificación como cañada, se basa en falsedades. En la memoria del proyecto de clasificación habla de «servidumbres renovables». Las fincas afectadas fueron adquiridas por Julio Iranzo Reig, libres de toda carga o gravámenes habiéndose satisfecho todos los impuestos incluido el IBI. Estando las mencionadas fincas inscritas en el Registro de la Propiedad hace más de cuarenta años.  
Resultando que por la Dirección General de Gestión del Medio Natural se propone la aprobación del deslinde de acuerdo con los términos que figuran en el expediente.  
Visto el informe del Área Jurídica de la Conselleria de Territorio y Vivienda.  
Considerando que se han cumplido en el expediente los trámites señalados por la Ley 3/1995, de 23 de marzo, de Vías Pecuarias, y la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, modificada por la Ley 4/1999, de 13 de enero, Reguladora del Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común, y demás legislación aplicable al caso. Considerando lo dispuesto en el Decreto 8/2004, de 3 de septiembre, del Presidente de la Generalitat, mediante el cual se asignan competencias a la Presidencia y a las consellerias con competencias ejecutivas, y en la Ley 14/2003, de 10 de abril, de Patrimonio de la Generalitat Valenciana, corresponde a la Conselleria de Territorio y Vivienda la aprobación del deslinde de las vías pecuarias, resuelvo:  
Artículo 1  
Aprobar el deslinde de la vía pecuaria Cañada Real de Castilla a su paso por los términos municipales de Cortes de Pallás y Yátova (tramo VIII), de acuerdo con la propuesta de deslinde y planos que constan en el expediente y cuyas características son las siguientes:  
Cañada Real de Castilla  
Longitud deslindada: 8.844 m  
Anchura: 75 m  
Superficie deslindada: 64,0512 ha  
Artículo 2  
Desestimar las alegaciones presentadas por los motivos que se indican a continuación:  
En primer lugar, en relación con la alegación presentada por Juan García Pinto, en su nombre y en representación de Manuel Arenas Tamarit, como heredero universal de la señora Tamarit, Francisco Rodríguez Robledo, Antonio Hernández Rodríguez, Antonio Martínez Aroca, como heredero universal de Trinidad Linares, María Dolores Perpiñán Ponce, José Elías Robledo Gil y Ángel Ponce Grau. Que no están de acuerdo con el trazado deslindado, en su día se clasificó la vía pecuaria por un trazado diferente al «histórico». No alegaron en su momento en el procedimiento de clasificación, porque no tuvieron oportunidad (dudan de la existencia de un período de exposición pública de la clasificación). Solicitan se revise el trazado de la Cañada, modificando la clasificación. Además, el señor Pinto dice comparecer en representación de otros que forman la Comisión de Afectados Cañada Real . Cortes de Pallás. Y tras ser solicitada la acreditación de la representación que dice ostentar mediante carta certificada recibida por el señor Pinto el 8 de febrero de 2006, éste no ha procedido a subsanar en plazo dicha falta de acreditación de conformidad con el artículo 32 de la Ley 30/1992 teniéndoles por desistido del trámite, pero no obstante se procede meramente a efectos informativos. Se deniegan debido a que:  
La Orden Ministerial OM de 17.02.1975, que aprobó la Clasificación de las Vías Pecuarias del Término Municipal de Cortes de Pallás, tiene un valor normativo, es un acto firme, y conforme a ella se efectúa el deslinde, no siendo pues este procedimiento, el adecuado para discutir la existencia, el ancho o categoría de una vía pecuaria. Estas circunstancias quedaron establecidas, adquirieron firmeza, mediante la reglamentaria clasificación. Aprobada de acuerdo con el correspondiente expediente, en el que, tal y como se recoge en la citada Orden Ministerial, no se formuló «reclamación o protesta alguna durante su exposición pública».  
El artículo 8 de la Ley 3/1995, de 23 de marzo, de Vías Pecuarias. Se refiere al deslinde como «el acto administrativo por el que se definen los límites de la vías pecuarias de conformidad con el acto de clasificación».  
En este sentido, el trazado y dirección del dominio público deslindado es fiel reflejo de los datos que aparecen en la clasificación de Cortes de Pallás, datos que se han revisado y confrontado con cuantos antecedentes gráficos o escritos obran en el expediente de deslinde así como los reconocimientos en el campo realizados por los técnicos encargados de las operaciones de deslinde.  
Una modificación del tipo que describe el solicitante, requiere previamente la desafectación de los terrenos adyacentes al camino. Según el artículo 10 de la Ley 3/1995, de Vías Pecuarias, se podrán desafectar los terrenos, que no sean adecuados para el tránsito del ganado ni sean susceptibles de los usos compatibles y complementarios.  
Por Juan García Pinto se manifiesta en desacuerdo con el deslinde solicitando la reducción de la anchura de la vía pecuaria a la propuesta en el proyecto de clasificación. Tal petición no puede ser atendida dentro del marco legal vigente, pues nos encontramos ante dos procedimientos administrativos diferenciados: el primero el acto de clasificación (art. 7 Ley 3/1995) «por el que se determina la existencia, anchura, trazado y demás características físicas generales de cada vía pecuaria» y el segundo el deslinde (art. 8 Ley 3/1995) en el que se «se definen los límites de las vías pecuarias de conformidad con lo establecido en el acto de clasificación». Estos dos procedimientos administrativos se ejecutan materialmente con un tercero: en el amojonamiento (art. 9 Ley 3/1995).  
En el presente expediente nos encontramos ante un procedimiento de deslinde que debe de ser conforme y respetar la clasificación, sin que se pueda en el presente trámite de deslinde modificar la clasificación. Por consiguiente, deben de ser rechazadas las alegaciones formuladas pues el deslinde se ha efectuado de conformidad con la clasificación vigente ya que la clasificación de vías pecuarias del término municipal de Cortes de Pallás, fue aprobado por Orden Ministerial de 17 de febrero de 1975, que se publicó en el BOE de 26.03.1975, clasificando la actual vía pecuaria en cañada y con un ancho legal de 75 metros de conformidad con el artículo 4.1.a) de la Ley 3/1995.  
Las clasificaciones son actos administrativos, tienen carácter declarativo, y determinan la existencia, anchura, trazado y demás características físicas generales de las vías pecuarias dentro de los términos municipales.  
Considerando lo anteriormente expuesto, se informa que el deslinde se ha realizado según derecho, no procediendo en él la regularización de la anchuras, siendo objeto de ello un expediente aparte.  
Respecto a las alegaciones presentadas por Agustín Iranzo Reig, en su nombre y mandatario verbal de Manuel Iranzo Reig y José Iranzo Reig, en el que manifiesta: que el procedimiento de deslinde esta plagado de irregularidades. Que la denominación de cañada es una «anomalía inteligible» ya que el régimen jurídico era distinto en la zona de Castilla y en el Reino de Valencia. Incumbe a la administración probar que las vías pecuarias no fueron desamortizadas y cual es su verdadero trazado tras su desamortización. Que la clasificación como cañada, se basa en falsedades. En la memoria del proyecto de clasificación habla de «servidumbres renovables». Las fincas afectadas fueron adquiridas por Julio Iranzo Reig, libres de toda carga o gravámenes habiéndose satisfecho todos los impuestos incluido el IBI. Estando las mencionadas fincas inscritas en el Registro de la Propiedad hace más de cuarenta años. En ningún plano catastral correspondiente a las fincas afectadas aparece la vía pecuaria siendo la titularidad catastral siempre ha pertenecido a esta parte. Se deniegan debido a que:  
Respecto al procedimiento administrativo de deslinde que se ha llevado a cabo, hay que decir que no es irregular ya que se ha realizado conforme a la legislación en materia de vías pecuarias, Ley 3/1995, y conforme a la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común.  
La existencia y las características fundamentales de una vía pecuaria, tales como categoría, ancho, denominación y trazado son legalmente establecidas en su clasificación, en este caso la clasificación de la vías pecuarias de Cortes de Pallás fue aprobada por OM de 17.02.1978 publicada en el BOE de 26.03.1975 y la clasificación de las vías pecuarias de Yátova fue aprobada por OM 14.05.1977 y publicada en el BOE de 02.09.1977.  
Por otra parte, no se ha producido ninguna desamortización alguna de la vía pecuaria, por lo que no cabe exigir a la administración prueba alguna de un hecho que no se ha producido.  
Respecto a la naturaleza de las vías pecuarias cabe decir que son bienes de dominio público de las comunidades autónomas y, en consecuencia, inalienables, imprescriptibles e inembargables, no siendo por tanto servidumbres de paso que necesitan de contrato alguno. El dominio público, además, no tenía la obligación de constar en el Registro de la Propiedad.  
En cuanto a la alegación realizada por el interesado en la que manifiesta ser titular de los terrenos afectados por la vía pecuaria, como consta en el Registro de la Propiedad decir que la determinación gráfica del dominio registral no ofrece en ningún caso detalle de la localización geográfica exacta en la que se encuentra la finca en cuestión, sino que pretende la identificación de la finca registral, de la porción de terreno delimitada por un dominio; no pretende la descripción exhaustiva de la misma. Por otra parte, teniendo en cuenta lo establecido en el artículo 8.3 de la Ley 3/1995, de 23 de marzo, de Vías Pecuarias, el deslinde aprobado declara posesión y titularidad demanial a favor de la comunidad autónoma, no pudiendo prevalecer las inscripciones del Registro de la Propiedad frente a la naturaleza demanial de los bienes deslindados. Además el artículo 8.4 de la misma ley señala que la resolución de aprobación del deslinde será título suficiente para rectificar situaciones jurídicas registrales contradictorias con el deslinde. Todo ello sin olvidar el carácter de dominio público del que gozan las vías pecuarias, establecido en el artículo 2 de la Ley 3/1995, de 23 de marzo, que establece que las vías pecuarias son bienes de dominio público de las comunidades autónomas y, en consecuencia, inalienables, imprescriptibles e inembargables.  
Además, respecto al hecho de que las parcelas estén inscritas en el Registro de la Propiedad cabe reseñar: que la inscripción registral de una finca da fe de la titularidad jurídico real sobre la misma y su función es dar seguridad jurídico inmobiliario, no pudiendo existir una representación gráfica del dominio diferente del objeto del dominio en sí. Es decir, el objeto del registro de la propiedad no es la finca registrada sino el dominio o los derechos reales constituidos sobre ella. Respecto a esto, la descripción que de las fincas registrales se hace en el folio registral procede de la declaración del titular registral, en consecuencia la determinación gráfica del dominio depende, en última instancia, de la voluntad del dueño de la finca. De hecho, esta grafía es una operación jurídica de calificación por parte del registrador y no una operación técnico topográfica.  
Con relación a que el Estado ha admitido la titularidad de las fincas al alegante como el pago de Impuestos como prueba, hay que decir que el pago de los impuestos correspondientes por las tierras tales como la contribución territorial rústica y posteriormente el Impuesto de Bienes Inmuebles, se apoya en el Catastro Inmobiliario, que es un registro administrativo dependiente del Ministerio de Hacienda en el que se describen los bienes inmuebles rústicos, urbanos y de características especiales tal y como se definen en el Real Decreto Legislativo 1/2004, de 5 de marzo, por el que se aprueba el texto de la Ley del Catastro Inmobiliario (BOE 8 de marzo de 2004), es decir trata del inventario de la riqueza territorial y no da fe del domino y demás derechos reales inmobiliarios. De hecho, es habitual que aparezcan parcelas catastrales a nombre de desconocidos, o basadas en la apariencia física, sin investigación alguna acerca de su configuración jurídica. Así mismo, la extensión de una finca en catastro no es prueba, conforme a derecho, de la realidad de su cabida, y por tanto de sus verdaderos lindes.  
Por último, respecto a la existencia de la vía pecuaria queda suficientemente demostrada por la propia clasificación de la vías pecuarias de los términos municipales de Cortes de Pallás, Requena y Yátova, en cuyos proyectos quedan grafiadas las distintas las distintas vías pecuarias de los municipios. Además, en el fondo documental recopilado al efecto de realizar este deslinde, se constatan documentos que hacen referencia a la ya referida Cañada Real de Hórtola, y que ya entonces la sitúan por el trazado que ahora se propone traslado del año 1744 de la renovación y señalamiento de las veredas de San Juan y de Hórtola y deslinde de 1891 de las servidumbres pecuarias de Requena.  
Artículo 3  
Que se proceda a la cancelación total o parcial de cuantas inscripciones registrales resulten contradictorias con el deslinde.  
Artículo 4  
Iniciar la práctica del amojonamiento de la vía pecuaria Cañada Real de Castilla a su paso por los términos municipales de Cortes de Pallás y Yátova (Tramo VIII), de acuerdo con el convenio suscrito en fecha de 23 de diciembre de 2002 (BOE 22.01.2003), entre el Ministerio de Medio Ambiente y la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana, para la ejecución del proyecto de deslinde, amojonamiento y señalización de las vías pecuarias del Corredor Valle del Cabriel . Albufera de Valencia (ramal meridional) en los términos municipales de Camporrobles, Fuenterrobles, Venta del Moro, Villargordo del Cabriel, Requena, Cortes de Pallás, Yátova, Dos Aguas, Tous, Catadau, Alfarp, Carlet, L'Alcudia, Guadassuar, Algemesí, Albalat de la Ribera y Sueca.  
Contra la presente orden, los interesados podrán interponer recurso contencioso administrativo en el plazo de dos meses, contados a partir del día siguiente a la publicación de esta orden, ante la Sala de lo Contencioso administrativo del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 10 y concordantes de la Ley Reguladora de la Jurisdicción de Contencioso Administrativa.  
Todo ello sin perjuicio de la interposición del recurso potestativo de reposición ante el conseller de Territorio y Vivienda, en el plazo de un mes desde el día siguiente al de su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, de acuerdo con lo dispuesto en los artículos 116 y 117 de la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común, modificada por la Ley 4/1999, de 13 de enero.   
Valencia, 17 de julio de 2006  
El conseller de Territorio y Vivienda,  
ESTEBAN GONZÁLEZ PONS.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML