Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 2435, del 25-01-1995 (1995/833655)

RESOLUCIÓ de 17 de novembre de 1994, de la Conselleria de Treball i Afers Socials, per la qual extingeix la Fundació Hospital Asil de l'Oreto i Sant Patrici, instituïda a l'Alcúdia.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   2435

Data del DOGV
:   25-01-1995

Secció del DOGV
:   ALTRES DISPOSICIONS

Número del document
:   1995/833655

CVE


Data del document
:   17-11-1994

Organisme emissor
:   Conselleria de Treball i Afers Socials

Tipus de document
:   Resolució

RESOLUCIó de 17 de novembre de 1994, de la Conselleria de Treball i Afers Socials, per la qual extingeix la Fundació Hospital Asil de l'Oreto i Sant Patrici, instituïda a l'Alcúdia.   
Incoat expedient per a l'extinció de la Fundació Hospital Asil de l'Oreto i Sant Patrici, instituïda a l'Alcúdia (València), i en atenció als següents  
Fets  
Primer  
El Sr. Patricio Boronat Mons i la Sra. María del Oreto Arnadis Capella, en testament mancomunat, atorgat en data 20 de setembre de 1868 davant el notari Sr. Vicente Boix y Campos, estableixen la seua intenció de fundar una casa-hospici per a pobres malalts, naturals o veïns del poble. La Fundació va ser classificada com a benèfico-particular per l'Ordre del Ministeri de la Governació de data 11 de novembre de 1942.  
Segon  
La clàusula 26 disposa que, arribat el cas de tancament de l'establiment per a la caritat pública, es vendran en pública subhasta totes les finques i efectes que hi pertanyeren per la junta administradora i que es distribuirà el producte per terceres parts a saber: una, als descendents de Joaquina Boronat y Mons, germana del testador, l'altra als descendents de José Antonio, María de los Dolores i Salvador Arnadís Capella, germans de la testadora, i altra, als pobres segons el parer de la junta.  
Tercer  
El Patronat de la Fundació, després d'acord unànime assolit en sessió extraordinària, va sol·licitar d'aquest Protectorat, en data 11 de juny de 1992, la concessió d'autorització per procedir a l'extinció de la institució, adjuntant a la sol·licitud l'acta de l'esmentada sessió.  
Quart  
El Patronat de la Fundació en un informe de data 20 de novembre de 1992, manifesta la procedència de la declaració d'extinció ja que la institució no compleix actualment els fins fundacionals d'asil casa-hospici, per als pobres malalts, naturals o veïns de la població de l'Alcúdia, i es produïa, per tant, la circumstància determinada pels fundadors per a l'aplicació de la clàusula resolutòria establerta en el seu testament; també hi concorre, igualment, la impossibilitat material d'aplicar els béns de què disposa als fins que els testadors manifestaren en l'acte fundacional.  
Cinqué  
El Patronat ha presentada la següent documentació: informe motivat relatiu a la concurrència de les causes d'extinció; relació actualitzada dels béns immobles de la Fundació; rendició de comptes relativa a l'exercici de 1993; proposta de designació jurada d'aquests de no ser part interessada en el procediment, i relació provisional, elaborada pel Patronat, dels descendents cridats a heretar i la quota de participació que a cadascun li correspon, a compte de la relació definitiva que resulte del procediment judicial regulat en el títol XI, llibre II, de la LEC, relatiu a «l'adjudicació de béns a què estiguen cridades diverses persones sense designació de noms».  
Sisé  
Sotmés l'expedient al preceptiu tràmit d'audiència i publicats edictes en els periòdics Levante i Las Provincias de València, Diari Oficial de la Generalitat Valenciana núm. 2.014, de data 30 d'abril de 1993 i al tauler d'anuncis dels ajuntaments de l'Alcúdia, Guadassuar i Masalavés, s'hi han formulat les següents al·legacions:  
- El Sr. Blas Pla Arnadis al·lega tant la seua condició de descendent del Sr. Antonio Arnadis Capella, germà de la testadora, com la seua condició d'arrendatari d'una parcel·la, sítia en el terme de Guadassuar, propietat de la Fundació Nª. Sra. de l'Oreto i Sant Patrici, i manifesta la seua intenció d'exercir el seu dret d'acceptar la quota hereditària que li escaiga a benefici d'inventari i a fer ús del dret d'adquisició preferent que li reconeix la vigent Llei d'Arrendaments Rústics.  
D'acord amb el que s'ha exposat, cal indicar que aquest procediment té tan sols per objecte determinar si concorre cap de les causes legals (article 39 del Codi Civil) o voluntàries (instituïdes pel fundador) d'extinció de les fundacions. Les al·legacions de l'interessat no estan referides a aquest punt i per això no afecten en res la resolució final que es dictarà. Els drets al·legats han de ser exercits en el moment del procediment oportú davant l'autoritat judicial competent per fer la declaració del dret i l'adjudicació dels béns de les persones designades genèricament pels fundadors, i davant la comissió liquidadora designada per executar les operacions de liquidació i adjudicació.  
Fonaments de dret  
Primer  
Aquesta Secretaria General de la Conselleria de Treball i Afers Socials és competent per a la tramitació i resolució de l'expedient interessat, ja que exerceix el protectorat de les fundacions benèfico-assistencials i això en virtut del Reial Decret 303/85, de 23 de gener, de la Presidència del Govern, amb el qual es transfereixen les competències en matèria de fundacions benèfico-assistencials i laborals a la Comunitat Valenciana i de l'article 12 del Decret 40/1994, de 21 de febrer, del Govern valencià, amb el qual s'aprova el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria de Treball i Afers Socials.  
Segon  
Segons l'article 39 del Codi Civil, tres són les causes d'extinció de les fundacions: haver expirat el termini durant el qual funcionaven legalment, realització del fi per al qual es van constituir o impossibilitat d'aplicar al fi l'activitat i els mitjans de què disponien.  
Juntament a les causes legals d'extinció, operen les denominades causes voluntàries, és a dir, aquelles instituïdes pel fundador en l'acte fundacional.  
Tercer  
La Llei General de Beneficència, de 20 de juny de 1849, en els articles 15 i 16 s'atribueix la competència al Govern per a l'extinció de les fundacions. Malgrat això les causes d'extinció recollides en l'article 39 del Codi Civil semblen operar automàticament, per elles mateixes, i sense cap tipus d'intervenció judicial. Tampoc en la Instrucció de 14 de març de 1899 no es parla de l'extinció com a facultat del protectorat.  
La doctrina en aquesta matèria realitza una interpretació integradora d'ambdós textos normatius segons la qual les causes d'extinció es produeixen independentment de tota declaració d'autoritat, però la producció d'aquestes causes ha de ser declarada pel protectorat, sense perjudici de l'oportuna resolució judicial, en virtut del mandat constitucional establert en l'article 34.2 en relació amb l'article 22.4 de la CE.  
Quart  
En la Fundació Hospital Asil N.ª Sra. de l'Oreto i Sant Patrici, instituïda a l'Alcúdia concorre el supòsit d'extinció, ja que es compleix la condició d'extinció prevista pels fundadors en la clàusula 26 del testament, en produir-se i quedar constatada la circumstància establerta pels fundadors de tancament de l'establiment per a la «caritat pública».  
Cinqué  
La destinació dels béns serà l'establerta en les clàusules fundacionals, com així s'infereix de la interpretació de l'article 39 del Codi Civil establerta pel Tribunal Suprem en sentències de data 23 de juny de 1964 i de 6 de juny de 1987, que declaren que preval la voluntat del fundador sense cap límit. Per això i segons la clàusula 26 del testament, una vegada tancat l'establiment per a la caritat pública, seran venuts en pública subhasta totes les finques i efectes que hi pertanyen per la junta administradora i el seu producte es distribuirà en tres parts: una, als descendents de la germana del testador, una altra, als descendents dels germans de la testadora, i l'altra, als pobres. Els parents cridats a heretar podran prendre en finques o efectes per a la taxació, la part que els pertoque (clàusula 27).  
Sisé  
En virtut de l'article 1.101 de la Llei d'Enjudiciament Civil, quan el testador haurà ordenat que el tot o la part dels seus béns es distribuïsca entre els parents fins a cert grau, entre els pobres o altres persones que reunisquen certes circumstàncies, però sense designar-les pels seus nom, per fer la declaració del dret i l'adjudicació dels béns s'observarà el procediment regulat en el títol XI del llibre de la LEC. Per això i atés que el cas que ens ocupa és enquadrable en el supòsit de fet de l'esmentat article, per a la declaració del dret a l'herència de les persones cridades sense designació dels seus noms, caldrà seguir el procediment judicial indicat.  
Seté  
La comissió liquidadora serà l'òrgan competent per a l'execució de les operacions necessàries per a l'adjudicació del patrimoni fundacional, en la forma i amb les determinacions establertes pels fundadors.  
Vuité  
En la tramitació de l'expedient ha estat seguit el procediment establert en els articles 67 i 68 de la Instrucció de Beneficència de 14 de març de 1899.  
Vistos els preceptes invocats i els altres de general aplicació, resolc:  
Declarar que és procedent l'extinció de la Fundació Hospital Asil N.ª Sra. de l'Oreto i Sant Patrici, instituïda a l'Alcúdia, perquè hi concorren les circumstàncies d'aplicació de la clàusula d'extinció establerta pels fundadors en l'acte fundacional, sense perjudici de l'oportuna resolució judicial.  
Designar com a membres de la comissió liquidadora, a proposta de la Fundació: el Sr. Francisco Signes NúÑez, el Sr. Arturo Climent Bonafé i el Sr. Miguel Cervera Sanz.  
La comissió assumirà les competències i responsabilitats del Patronat quant al govern i a la direcció de la Fundació durant el període de liquidació, tenint com a obligacions retre comptes a aquest protectorat de totes les operacions conduents i necessàries per a la determinació de les persones amb dret als béns, la seua participació concreta i la posterior adjudicació, i formaran un compte final de liquidació, que caldrà presentar a aquest protectorat amb els justificants del lliurament dels béns o del seu valor líquid a les persones cridades a rebre'ls.  
Que és notifique aquesta resolució, i a aquest efecte, procedir-ne a la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, als taulers d'anuncis dels ajuntaments de l'Alcúdia, Guadassuar i Masalavés, i en un periòdic de la província de València.   
Aquesta resolució no exhaureix la via administrativa. Contra aquesta es pot interposar, conformement amb l'article 114 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, un recurs ordinari en el termini d'un mes, comptador des de l'endemà de la notificació, sense perjudici que se'n puga presentar qualsevol altre que s'estime convenient.  
València, 17 de novembre de 1994.- El secretari general: Vicente Castelló Roselló.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 2435, del 25-01-1995 (1995/833655)

RESOLUCIÓN de 17 de noviembre de 1994, de la Conselleria de Trabajo y Asuntos Sociales, por la que se extingue la Fundación Hospital Asilo N.ª Sra. del Oreto y San Patricio, instituida en l'Alcúdia.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   2435

Fecha DOGV
:   25-01-1995

Sección del DOGV
:   OTRAS DISPOSICIONES

Número del documento
:   1995/833655

CVE


Fecha del documento
:   17-11-1994

Organismo emisor
:   Conselleria de Trabajo y Asuntos Sociales

Tipo de documento
:   Resolución

RESOLUCIóN de 17 de noviembre de 1994, de la Conselleria de Trabajo y Asuntos Sociales, por la que se extingue la Fundación Hospital Asilo N.ª Sra. del Oreto y San Patricio, instituida en l'Alcúdia.   
Incoado el expediente para la extinción de la Fundación Hospital Asilo N.ª Sra. del Oreto y San Patricio, instituida en L'Alcúdia (Valencia), y en atención a los siguientes   
Hechos  
Primero  
D. Patricio Boronat Mons y D.ª María del Oreto Arnadis Capella, en testamento mancomunado, otorgado en fecha 20 de septiembre de 1868 ante el notario D. Vicente Boix y Campos, establecen su intención de fundar una casa-hospicio para pobres enfermos naturales o vecinos de la villa. La Fundación fue clasificada como benéfico-particular por Orden del Ministerio de la Gobernación de fecha 11 de noviembre de 1942.  
Segundo  
La cláusula 26 dispone que llegado el caso de cerrarse el establecimiento para la caridad pública, se venderán en pública subasta todas las fincas y efectos que a él pertenezcan por la junta administradora y se distribuirá su producto por terceras partes a saber: una a los descendientes de Joaquina Boronat y Mons, hermana del testador, otra, a los descendientes de José Antonio, María de los Dolores y Salvador Arnadís Capella, hermanos de la testadora, y otra, a los pobres a juicio de la junta.  
Tercero  
El Patronato de la Fundación, tras el acuerdo unánime alcanzado en sesión extraordinaria, solicitó de este protectorado, en fecha 11 de junio de 1992, la concesión de la autorización para proceder a la extinción de la institución, adjuntando a la solicitud el acta de la mencionada sesión.  
Cuarto  
Por informe del Patronato de la Fundación, de fecha 20 de noviembre de 1992, se manifiesta la procedencia de la declaración de extinción, por cuanto la institución no cumple actualmente los fines fundacionales de asilo casa-hospicio, para los pobres enfermos naturales o vecinos de la villa de L'Alcúdia, por lo que se produce, por tanto, la circunstancia determinada por los fundadores para la aplicación de la cláusula resolutoria establecida en su testamento; igualmente concurre la imposibilidad material de aplicar los bienes de que dispone a los fines que los testadores manifestaron en el acto fundacional.  
Quinto  
Por parte del Patronato se ha presentado la siguiente documentación: informe motivado relativo a la concurrencia de las causas de extinción; relación actualizada de los bienes inmuebles de la Fundación; rendición de cuentas relativa al ejercicio 1993; propuesta de designación de los miembros de la comisión liquidadora, así como declaración jurada de los mismos de no ser parte interesada en el procedimiento, y relación provisional, elaborada por el Patronato, de los descendientes llamados a heredar y cuota de participación que a cada uno les corresponde, a expensas de la relación definitiva que resulte del procedimiento judicial regulado en el título XI, libro II de la LEC relativo a la «adjudicación bienes a que estén llamadas varias personas sin designación de nombres».  
Sexto  
Sometido el expediente al preceptivo trámite de audiencia, y habiéndose publicado edictos en los periódicos Levantey Las Provincias de Valencia, Diari Oficial de la Generalitat Valenciana n.º 2.014, de fecha 30 de abril de 1993, y en el tablón de anuncios de los ayuntamientos de L'Alcúdia, Guadassuar y Masalavés, se han formulado en tiempo y forma las siguientes alegaciones:  
- D. Blas Pla Arnadis alega, tanto su condición de descendiente de D. Antonio Arnadis Capella, hermano de la testadora, como su condición de arrendatario de una parcela, sita en el término de Guadassuar, propiedad de la Fundación N.ª Sra. del Oreto y San Patricio, y manifiesta su intención de ejercitar su derecho a aceptar la cuota hereditaria que le corresponda a beneficio de inventario, y a hacer uso del derecho de adquisición preferente que le reconoce la vigente Ley de Arrendamientos Rústicos.  
En virtud de lo expuesto hay que indicar que el presente procedimiento tiene tan sólo por objeto el determinar si concurren alguna de las causas legales (artículo 39 del Código Civil) o voluntarias (instituidas por el fundador) de extinción de las Fundaciones. Las alegaciones del interesado no vienen referidas a este extremo por lo que en nada afectan a la resolución final que se dicte. Los derechos alegados deberán ser ejercidos en el momento del procedimiento oportuno ante la autoridad judicial competente para hacer la declaración del derecho y la adjudicación de los bienes de la personas designadas genéricamente por los fundadores, y ante la comisión liquidadora designada para ejecutar las operaciones de liquidación y adjudicación.  
Fundamentos de derecho  
Primero  
Esta Secretaría General de la Conselleria de Trabajo y Asuntos Sociales es competente para la tramitación y resolución del expediente interesado por cuanto ejerce el protectorado de las fundaciones benéfico-asistenciales y ello, en virtud del Real Decreto 303/85, de 23 de enero, de la Presidencia del Gobierno, por el que se transfieren las competencias en materia de fundaciones benéfico-asistenciales y laborales a la Comunidad Valenciana, y del artículo 12 de Decreto 40/1994, de 21 de febrero del Gobierno valenciano por el que se aprueba el Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Trabajo y Asuntos Sociales.  
Segundo  
A tenor del artículo 39 del Código Civil, tres son las causas de extinción de las fundaciones: haber expirado el plazo durante el cual funcionaban legalmente; haberse realizado el fin para el que se constituyeron, o por ser imposible aplicar al fin la actividad y medios de que disponían.  
Junto a las causa legales de extinción operan las denominadas causas voluntarias, es decir, aquellas instituidas por el fundador en el acto fundacional.  
Tercero  
La Ley General de Beneficencia de 20 de junio de 1849, en sus artículos 15 y 16 atribuye competencia al Gobierno para la extinción de las fundaciones. Sin embargo, las causas de extinción recogidas en el artículo 39 del Código Civil parecen operar automáticamente, por sí solas, y sin ningún tipo de intervención judicial. Tampoco en la Instrucción de 14 de marzo de 1899 se habla de la extinción como facultad del protectorado.  
La doctrina en esta materia realiza una interpretación integrativa de ambos textos normativos según la cual las causas de extinción se producen con independencia de toda declaración de la autoridad, pero la producción de dichas causa ha de ser declarada por el protectorado, sin perjuicio de la oportuna resolución judicial en virtud del mandato constitucional establecido en el artículo 34.2 en relación con el artículo 22.4. de la CE.  
Cuarto  
En la Fundación Hospital Asilo N.ª Sra. del Oreto y San Patricio, instituida en L'Alcúdia concurre el supuesto de extinción por cumplirse la condición de extinción prevista por los fundadores en la cláusula 26 del testamento, al producirse y quedar constatada la circunstancia establecida por los fundadores de cierre del establecimiento para la «caridad pública».  
Quinto  
El destino de los bienes será el establecido en las cláusulas fundacionales, como así se infiere de la interpretación del artículo 39 del Código Civil establecida por el Tribunal Supremo en sentencias de fecha 23 de junio de 1964 y 6 de junio de 1987, que declaran prevalente la voluntad del fundador sin límite alguno. Por ello y según la cláusula 26 del testamento, una vez cerrado el establecimiento para la caridad pública, se venderán en pública subasta todas las fincas y efectos que a él pertenezcan por la junta administradora y su producto se distribuirá por terceras partes: una a los descendientes de la hermana del testador, otra a los descendientes de los hermanos de la testadora y otra a los pobres. Los parientes llamados a heredar podrán tomar en fincas o efectos por su tasación la parte que les corresponda (cláusula 27).  
Sexto  
En virtud del artículo 1.101 de la Ley de Enjuiciamiento Civil, cuando el testador haya ordenado que el todo o la parte de sus bienes se distribuya entre sus parientes hasta cierto grado, entre los pobres, u otras personas que reúnan ciertas circunstancias, pero sin designarlas por sus nombres, para hacer la declaración del derecho y la adjudicación de los bienes se observará el procedimiento regulado en el título XI del libro II de la LEC. Por ello, y dado que el caso que nos ocupa es encuadrable en el supuesto de hecho del mencionado artículo, para la declaración del derecho a la herencia de las personas llamadas sin designación de sus nombres, deberá seguirse el procedimiento judicial indicado.  
Séptimo  
La comisión liquidadora será el órgano competente para la ejecución de las operaciones necesarias para la adjudicación del patrimonio fundacional, en la forma y con las determinaciones establecidas por los fundadores.  
Octavo  
En la tramitación del expediente se ha seguido el procedimiento establecido en los artículo 67 y 68 de la Instrucción de Beneficencia de 14 de marzo de 1899.  
Vistos los preceptos invocados y los demás de general aplicación, resuelvo:   
Declarar que es procedente la extinción de la Fundación Hospital Asilo N.ª Sra. del Oreto y San Patricio, instituida en L'Alcúdia, por concurrir las circunstancias de aplicación de la cláusula de extinción establecida por los fundadores en el acto fundacional, sin perjuicio de la oportuna resolución judicial.  
Designar como miembros de la comisión liquidadora a propuesta de la Fundación a D. Francisco Signes NúÑez, D. Arturo Climent Bonafé y D. Miguel Cervera Sanz.  
La comisión asumirá las competencias y responsabilidades del patronato en cuanto al gobierno y dirección de la Fundación durante el período de liquidación, teniendo como obligaciones dar cuenta a este protectorado de todas la operaciones conducentes y necesarias para la determinación de las personas con derecho a los bienes, su concreta participación, y su posterior adjudicación, formando una cuenta final de liquidación, que deberá presentar a este protectorado junto con los justificantes de la entrega de los bienes o su valor líquido a las personas llamadas a recibirlos.  
Notifíquese la presente resolución, y a tal efecto, proceder a su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, en el tablón de anuncios de los ayuntamiento de L'Alcúdia, Guadassuar y Masalavés, así como en un periódico de la provincia de Valencia.  
La presente resolución no pone fin a la vía administrativa. Contra la misma podrá interponerse, de conformidad con el artículo 114 de la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común, un recurso ordinario en el plazo de un mes, a contar desde el día siguiente al de su notificación, sin perjuicio de que pueda interponer cualquier otro que estime conveniente.  
Valencia, 17 de noviembre de 1994.- El secretario general: Vicente Castelló Roselló.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML