Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 5049, del 14-07-2005 (2005/8196)

ORDRE de 20 de juny de 2005, de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'aprova la delimitació parcial del camí ramader Assagador Reial d'Hórtola al seu pas pel terme municipal de Requena (subtram III: de la carretera CV-425 fins al barranc abeurador dels Rabadans) i del camí ramader Assagador Reial de Castella al seu pas pel terme municipal de Cortes de Pallás, al llarg del mateix recorregut (València).
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5049

Data del DOGV
:   14-07-2005

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2005/8196

CVE


Data del document
:   20-06-2005

Organisme emissor
:   Conselleria de Territori i Habitatge

Tipus de document
:   Ordre

Descriptors 

:   * [Requena](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))
    * [via rural](javascript:void(0))
    * [ramat](javascript:void(0))

ORDRE de 20 de juny de 2005, de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'aprova la delimitació parcial del camí ramader Assagador Reial d'Hórtola al seu pas pel terme municipal de Requena (subtram III: de la carretera CV-425 fins al barranc abeurador dels Rabadans) i del camí ramader Assagador Reial de Castella al seu pas pel terme municipal de Cortes de Pallás, al llarg del mateix recorregut (València). [2005/M8196]
  
Després de vore l'expedient de delimitació parcial del camí ramader assagador Reial d'Hórtola al seu pas pel terme municipal de Requena (subtram III: de la carretera CV-425 fins al barranc abeurador dels Rabadans) i l'Assagador Reial de Castella al seu pas pel terme municipal de Cortes de Pallás, al llarg del mateix recorregut, instruït per la Direcció General de Gestió del Medi Natural de la Conselleria de Territori i Habitatge a fi de consolidar el caràcter de domini públic d'aquests.
  
Ja que la delimitació parcial s'ajusta a la classificació dels camins ramaders del terme municipal de Cortes de Pallás, aprovada per Ordre Ministerial de data 17 de febrer de 1975 i publicada en el Boletín Oficial del Estado número 73, de 26 de març de 1975, i a la classificació dels camins ramaders del terme municipal de Requena, aprovada per Ordre Ministerial de data 20 d'octubre de 1971, i publicada en el Boletín Oficial del Estado número 275, de 17 de novembre de 1971.
  
Ja que en data 23 de desembre de 2002 (BOE 22.01.03), es va subscriure conveni entre el Ministeri de Medi Ambient i la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana, per a l'execució del projecte de delimitació, amollonament i senyalització dels camins ramaders del corredor Vall del Cabriol - Albufera de València (ramal meridional) als termes municipals de Camporrobles, Fuenterrobles, Venta del Moro, Villargordo del Cabriel, Requena, Cortes de Pallás, Yátova, Dos Aguas, Tous, Catadau, Alfarp, Carlet, l'Alcúdia, Algemesí, Guadassuar, Albalat de la Ribera i Sueca.
  
Ja que mitjançant una Resolució de 7 de juliol de 2003 de la Conselleria de Territori i Habitatge, es va autoritzar l'inici dels expedients de delimitació dels terrenys dels camins ramaders inclosos en el conveni subscrit en data 23 de desembre de 2002 (BOE 22.01.03), entre el Ministeri de Medi Ambient i la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat.
  
Ja que dins del període d'informació pública a què va ser sotmés l'expedient van ser presentades les al·legacions per:
  
- Mercedes Fernández Sánchez, que actua juntament amb el seu espòs Ángel García Benacloig
  
- Julio Domingo Ochando
  
- Juan Pedrón Navarro
  
- Antonio Gil Viana i Mercedes Gil Quirós
  
- Ernesto García García i Carmen García Domingo
  
Ja que posteriorment a l'exposició al públic, la direcció facultativa aprecia un error material, de tal manera que la intrusió núm. 1, parcel·la 099/314, que figura amb una superfície d'intrusió de 994,21 m², havia de ser de 248,64 m². Igualment figura aquesta parcel·la cadastral com la confrontant núm. 1, ha de desaparéixer aquesta després de l'esmena de l'error. La intrusió núm. 3, parcel·la 099/234, que figura amb una superfície d'intrusió de 8.516,10 m², havia de ser de 6.805,94 m². de la mateixa manera, la superfície delimitada, passa de 431.698,07 m² a 428.585.24 m², i la superfície intrusa passa de 94.339,53 m² a 91.883,80 m².
  
Ja que per la Direcció General de Gestió del Medi Natural es proposa l'aprovació de la delimitació parcial d'acord amb els termes que figuren en l'expedient.
  
Vist l'informe de l'Àrea Jurídica de la Conselleria de Territori i Habitatge.
  
Atés que s'han complit en l'expedient els tràmits assenyalats per la Llei 3/1995, de 23 de març, dels Camins Ramaders, i la Llei 30/1992, de 26 de novembre, modificada per la Llei 4/1999, de 13 de gener, reguladora de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, i la resta de legislació aplicable al cas.
  
Atés el que disposa el Decret 8/2004, de 3 de setembre, del president de la Generalitat, mitjançant el qual s'assignen competències a la Presidència i a la Conselleria amb competències executives, i en la Llei 14/2003, de 10 d'abril, de Patrimoni de la Generalitat Valenciana, correspon a la Conselleria de Territori i Habitatge l'aprovació de la delimitació dels camins ramaders, resolc:
  
Article 1
  
Aprovar la delimitació parcial del camí ramader Assagador Reial d'Hórtola al seu pas pel terme municipal de Requena (subtram III: de la carretera CV-425 fins al barranc abeurador dels Rabadans) i l'Assagador Reial de Castella al seu pas pel terme municipal de Cortes de Pallás, al llarg del mateix recorregut, d'acord amb la proposta de delimitació parcial i plànols que consten en l'expedient i les característiques de la qual són les següents:
  
Longitud delimitada: 5,723 km
  
Amplària: 75 m
  
Superfície delimitada: 428.585 m²
  
Article 2
  
Desestimar les al·legacions presentades pels motius que s'indiquen a continuació:
  
- Mercedes Fernández Sánchez, que actua juntament amb el seu espòs Ángel García Benacloig, manifesta que el camí ramader que discorre per les parcel·les 099/337, 099/339, 099/340 i 099/341, és una sendera segons el Mapa Topogràfic Nacional i segons les escriptures de propietat. També considera que no poden tindre's en compte per a traçar el camí ramader, els trams amb terreny de muntanya que així apareixen en les fotos del vol americà i posteriorment s'han romput. Així mateix, manifesta que els camins ramaders són servituds de pas que no han renovat el seu contracte per la no-necessitat per al pas de ramats en l'actualitat i que per les seues parcel·les ha pagat els impostos corresponents.
  
- Julio Domingo Ochando, manifesta que el camí ramader que discorre per la parcel·la 099/234 ha desaparegut per falta d'ús. Així mateix, manifesta que la parcel·la estava com està actualment en el moment de la seua herència i que posseeix escriptures d'aquesta inscrites en el Registre de la Propietat.
  
- Juan Pedrón Navarro, manifesta que si va existir un camí ramader pròxim als paratges de la Cabezuela (Cortes de Pallás) i Casas de Soto (Requena) es tractava d'una sendera, i va ser a més una servitud amb caràcter renovable. Les finques de la seua possessió van ser adquirides lliures de tota càrrega i en l'avanç cadastral «desapareix totalment la sendera». En les escriptures de les dites finques s'especifica el seu límit amb sendera, i aquesta es reduïx a camí o carretera.
  
- Antonio Gil Viana i Mercedes Gil Quirós, manifesten la seua oposició total a la Proposta de delimitació adduint que no es tracta d'un assagador sinó d'una sendera, la servitud de la qual no ha sigut renovada, i que actualment ocupa la carretera. Afigen a més que han pagat per les seues parcel·les la contribució rural i els impostos de transmissions patrimonials.
  
- Ernesto García García i Carmen García Domingo, manifesten que si hi ha una camí ramader és una sendera tal com apareix anomenada en diferents plànols i en la declaració jurada que aporten, realitzada juntament amb diversos propietaris més. Així mateix, declaren que han estat pagant l'impost sobre béns immobles i antigament la contribució rústica per les terres que cultiven de la seua propietat, inscrits els títols en el Registre de la Propietat.
  
Quant a les al·legacions formulades en la fase d'exposició pública respecte a què el camí ramader siga una sendera i no un assagador, la seua possible desaparició per falta d'ús i la seua naturalesa com a servitud, han de desestimar-se perquè encara que la Llei 3/1995, de 23 de març, de Camins Ramaders, reconeix en la seua exposició de motius que la desaparició de l'ús ramader dels camins ramaders pot portar a la creença errònia que aquelles vies o part d'aquestes que no es consideren útils des de l'estricta perspectiva del trànsit ramader o de les comunicacions agràries són susceptibles d'alienació, la dita Llei 3/1995 en l'article 2 estableix que els camins ramaders són béns de domini públic de les comunitats autònomes i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables, no són, per tant, servituds de pas que necessiten cap contracte.
  
Tenint en compte el que establix l'article 8.1 de la Llei 3/1995, la finalitat de la delimitació és la definició dels límits dels camins ramaders de conformitat amb el que establix l'acte de la classificació. Aquesta classificació es va establir en l'Ordre Ministerial de data 17 de febrer de 1975, que aprova el projecte de classificació dels camins ramaders del terme municipal de Cortes de Pallás, establint l'amplària de l'Assagador Reial de Castella en 75,22 metres i en l'Ordre Ministerial de 20 d'octubre de 1971, que aprova el Projecte de classificació de camins ramaders del terme municipal de Requena, i establix l'amplària de l'Assagador Reial d'Hórtola en 75,22 metres. Així mateix, en l'art. 4.1 de la Llei 3/1995, es defineixen els assagadors com aquelles vies l'amplària de les quals no excedisca dels 75 metres. Per tant, la delimitació s'ha realitzat segons dret i no hi procedeix la regularització d'amplàries, és objecte d'això un expedient a banda.
  
Respecte al fet que les parcel·les afectades hagen pagat per la delimitació, impostos per béns immobles, la contribució rústica o impostos relacionats amb la transmissió patrimonial, cal dir que tot això es realitza segons les dades que es troben en el cadastre immobiliari, que és un registre administratiu que depén del Ministeri d'Hisenda en què es descriuen els béns immobles rústics, urbans i de característiques especials tal com es defineixen en el Reial Decret Legislatiu 1/2004, de 5 de març, pel qual s'aprova el text refós de la Llei del Cadastre Immobiliari (BOE de 8 de març de 2004), és a dir tracta de l'inventari de la riquesa territorial i no dóna fe del domini i la resta de drets reals immobiliaris. Així mateix, l'extensió d'una finca en el cadastre no és prova, conforme a dret, de la realitat de la seua cabuda. De fet, és habitual que apareguen parcel·les cadastrals a nom de desconeguts, o basades en l'aparença física, sense cap investigació sobre la seua configuració jurídica.
  
Quant a l'existència de títols registrals, cal ressenyar que la inscripció registral d'una finca dóna fe de la titularitat jurídica real sobre aquesta i la seua funció és donar seguretat al trànsit jurídic immobiliari, i no pot existir una representació gràfica del domini diferent de l'objecte del domini en si. És a dir, l'objecte del registre de la propietat no és la finca registrada sinó el domini o els drets reals constituïts sobre aquesta. Respecte a açò, la descripció que de les finques registrals es fa en el foli registral procedeix de la declaració del titular registral, en conseqüència la determinació gràfica del domini depén, en última instància, de la voluntat del propietari de la finca. De fet, aquesta grafia és una operació jurídica de qualificació per part del registrador i no una operació tecnicotopogràfica. La determinació gràfica del domini registral no ofereix en cap cas detall de la localització geogràfica exacta en la qual es troba la finca en qüestió, sinó que pretén la identificació de la finca registral, de la porció de terreny delimitada per un domini; no pretén la descripció exhaustiva d'aquesta.
  
D'altra banda, tenint en compte el que establix l'article 8.3 de la Llei 3/1995, de 23 de març, de Camins Ramaders, la delimitació aprovada declara la possessió i la titularitat demanial a favor de la Comunitat Autònoma, i no poden prevaldre les inscripcions del Registre de la Propietat enfront de la naturalesa demanial dels béns delimitats. A més l'article 8.4 d'aquesta llei, assenyala que la resolució d'aprovació de la delimitació serà títol suficient per a rectificar situacions jurídiques registrals contradictòries amb la delimitació. Tot això sense oblidar el caràcter de domini públic del que gaudeixen els camins ramaders, establit en l'art. 2 de la Llei 3/1995, de 23 de març, que estableix que els camins ramaders són béns de domini públic de les comunitats autònomes i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables.
  
Respecte a la determinació del traçat en aquelles zones de muntanya existent en el vol americà entre els anys 1956-57 i que posteriorment no han sigut rompudes, cal dir que el traçat del camí ramader presentat en la proposta de delimitació s'ha determinat després d'un minuciós estudi de tota la documentació i plànols existents relatius a aquest, juntament amb el projecte de classificació, estant tot això relacionat en l'ampli fons documental. D'entre tota aquesta documentació, les fotografies aèries realitzades en els anys 1956-57, han sigut de gran valor, però no determinants per si mateixa, en tots els casos són un element més de la investigació historicoadministrativa realitzada.
  
Finalment, amb referència a la qüestió relativa a què en les escriptures s'especifique el límit d'una parcel·la amb un camí ramader, ni prejutja ni condiciona l'extensió ni l'amplària d'aquest.
  
Article 3
  
Que es cancel·len totalment o parcialment totes les inscripcions registrals que resulten contradictòries amb la delimitació.
  
Article 4
  
Iniciar la pràctica d'amollonament dels camins ramaders Assagador Reial d'Hórtola al seu pas pel terme municipal de Requena (subtram III: de la carretera CV-425 fins al barranc abeurador dels Rabadans) i Assagador Reial de Castella al seu pas pel terme municipal de Cortes de Pallás, al llarg del mateix recorregut, d'acord amb el conveni subscrit en data de 23 de desembre de 2002 (BOE 22.01.03), entre el Ministeri de Medi Ambient i la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana, per a l'execució del projecte de delimitació, amollonament i senyalització dels camins ramaders del corredor Vall del Cabriol - Albufera de València (ramal meridional) als termes municipals de Camporrobles, Fuenterrobles, Venta del Moro, Villargordo del Cabriel, Requena, Cortes de Pallás, Yátova, Dos Aguas, Tous, Catadau, Alfarp, Carlet, l'Alcúdia, Algemesí, Guadassuar, Albalat de la Ribera i Sueca.
  
Contra aquesta ordre, que esgota la via administrativa, pot interposar-se recurs potestatiu de reposició en el termini d'un mes, comptador des de l'endemà a la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, davant del conseller de Territori i Habitatge, o ser impugnat directament davant de l'ordre jurisdiccional contenciós administratiu (art. 116 de la Llei 30/1992, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú) sense perjudici que els interessats puguen interposar qualsevol altre recurs que estimen procedent.
  
València, 20 de juny de 2005
  
El conseller de Territori i Habitatge,



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 5049, del 14-07-2005 (2005/8196)

ORDEN de 20 de junio de 2005, de la Conselleria de Territorio y Vivienda, por la que se aprueba el deslinde parcial de la vía pecuaria Cañada Real de Hórtola a su paso por el término municipal de Requena (subtramo III: de la carretera CV-425 hasta el barranco abrevador de los Rabadanes) y de la vía pecuaria Cañada Real de Castilla a su paso por el término municipal de Cortes de Pallás, a lo largo del mismo recorrido (Valencia).
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   5049

Fecha DOGV
:   14-07-2005

Sección del DOGV
:   III. CONVENIOS Y ACTOS - G) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2005/8196

CVE


Fecha del documento
:   20-06-2005

Organismo emisor
:   Conselleria de Territorio y Vivienda

Tipo de documento
:   Orden

Descriptores 

:   * [Requena](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))
    * [vía rural](javascript:void(0))
    * [ganado](javascript:void(0))

ORDEN de 20 de junio de 2005, de la Conselleria de Territorio y Vivienda, por la que se aprueba el deslinde parcial de la vía pecuaria Cañada Real de Hórtola a su paso por el término municipal de Requena (subtramo III: de la carretera CV-425 hasta el barranco abrevador de los Rabadanes) y de la vía pecuaria Cañada Real de Castilla a su paso por el término municipal de Cortes de Pallás, a lo largo del mismo recorrido (Valencia). [2005/M8196]
  
Visto el expediente de deslinde parcial de la vía pecuaria Cañada Real de Hórtola a su paso por el término municipal de Requena (subtramo III: de la carretera CV-425 hasta el barranco abrevador de Los Rabadanes) y la Cañada Real de Castilla a su paso por el término municipal de Cortes de Pallás, a lo largo del mismo recorrido, instruido por la Dirección General de Gestión del Medio Natural de la Conselleria de Territorio y Vivienda con el fin de consolidar el carácter de dominio público de las mismas.
  
Resultando que el deslinde parcial se ajusta a la Clasificación de las Vías Pecuarias del término municipal de Cortes de Pallás, aprobada por Orden Ministerial de fecha 17 de febrero de 1975 y publicada en el Boletín Oficial del Estado número 73, de 26 de marzo de 1975, y a la clasificación de las vías pecuarias del término municipal de Requena, aprobada por Orden Ministerial de fecha 20 de octubre de 1971, y publicada en el Boletín Oficial del Estado número 275, de 17 de noviembre de 1971.
  
Resultando que en fecha 23 de diciembre de 2002 (BOE 22.01.03), se suscribió convenio entre el Ministerio de Medio Ambiente y la Consejería de Medio Ambiente de la Generalitat Valenciana, para la ejecución del proyecto de deslinde, amojonamiento y señalización de las vías pecuarias del Corredor Valle del Cabriel - Albufera de Valencia (Ramal meridional) en los términos municipales de Camporrobles, Fuenterrobles, Venta del Moro, Villargordo del Cabriel, Requena, Cortes de Pallás, Yátova, Dos Aguas, Tous, Catadau, Alfarp, Carlet, L'Alcúdia, Algemesí, Guadassuar, Albalat de la Ribera y Sueca.
  
Resultando que mediante Resolución de 7 de julio de 2003 de la Conselleria de Territorio y Vivienda, se autorizó el inicio de los expedientes de deslinde de los terrenos de las vías pecuarias incluidas en el convenio suscrito en fecha 23 de diciembre de 2002 (BOE 22.01.03), entre el Ministerio de Medio Ambiente y la Conselleria de Medio Ambiente de la Generalitat.
  
Resultando que dentro del periodo de información pública a que fue sometido el expediente fueron presentadas alegaciones por:
  
- Mercedes Fernández Sánchez, actuando junto a su esposo Ángel García Benacloig
  
- Julio Domingo Ochando
  
- Juan Pedrón Navarro
  
- Antonio Gil Viana y Mercedes Gil Quirós
  
- Ernesto García García y Carmen García Domingo
  
Resultando que posteriormente a la exposición al público se aprecia por la dirección facultativa un error material, de tal manera que la intrusión nº 1, parcela 099/314, que figura con una superficie de intrusión de 994,21 m², debía ser de 248,64 m². Igualmente figura esta parcela catastral como la colindancia nº 1, debiendo desaparecer ésta tras la subsanación del error. La intrusión nº 3, parcela 099/234, que figura con una superficie de intrusión de 8.516,10 m², debía ser de 6.805,94 m². De la misma manera, la superficie deslindada, pasa de 431.698,07 m² a 428.585.24 m², y la superficie intrusa pasa de 94.339,53 m² a 91.883,80 m².
  
Resultando que por la Dirección General de Gestión del Medio Natural se propone la aprobación del deslinde parcial de acuerdo con los términos que figuran en el expediente.
  
Visto en informe del Área Jurídica de la Conselleria de Territorio y Vivienda.
  
Considerando que se han cumplido en el expediente los trámites señalados por la Ley 3/1995, de 23 de marzo, de Vías Pecuarias, y la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, modificada por la Ley 4/1999, de 13 de enero, reguladora de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común, y demás legislación aplicable al caso.
  
Considerando lo dispuesto en el Decreto 8/2004, de 3 de septiembre, del presidente de la Generalitat, mediante el cual se asignan competencias a la Presidencia y a las conselleria con competencias ejecutivas, y en la Ley 14/2003, de 10 de abril, de Patrimonio de la Generalitat Valenciana, corresponde a la Conselleria de Territorio y Vivienda la aprobación del deslinde de las vías pecuarias, resuelvo:
  
Artículo 1
  
Aprobar el deslinde parcial de la vía pecuaria Cañada Real de Hórtola a su paso por el término municipal de Requena (subtramo III: de la carretera CV-425 hasta el barranco abrevador de Los Rabadanes) y la Cañada Real de Castilla a su paso por el término municipal de Cortes de Pallás, a lo largo del mismo recorrido, de acuerdo con la propuesta de deslinde parcial y planos que constan en el expediente y cuyas características son las siguientes:
  
Longitud deslindada: 5,723 km
  
Anchura: 75 m
  
Superficie deslindada: 428.585 m²
  
Artículo 2
  
Desestimar las alegaciones presentadas por los motivos que se indican a continuación:
  
- Mercedes Fernández Sánchez, actuando junto a su esposo Ángel García Benacloig, manifiesta que la vía pecuaria que discurre por las parcelas 099/337, 099/339, 099/340 y 099/341, es una vereda según el Mapa Topográfico Nacional y según las escrituras de propiedad. También considera que no pueden tenerse en cuenta para trazar la vía pecuaria, los tramos con terreno de monte que así aparecen en las fotos del vuelo americano y posteriormente se han roturado. Así mismo, manifiesta que las vías pecuarias son servidumbres de paso que no han renovado su contrato dada la no necesidad para el paso de ganados en la actualidad y que por sus parcelas ha pagado los impuestos correspondientes.
  
- Julio Domingo Ochando, manifiesta que la vía pecuaria que discurre por la parcela 099/234 ha desaparecido por falta de uso. Así mismo, manifiesta que la parcela estaba como está actualmente en el momento de su herencia y que posee escrituras de la misma inscritas en el Registro de la Propiedad.
  
- Juan Pedrón Navarro, manifiesta que si existió una vía pecuaria próxima a los parajes de La Cabezuela (Cortes de Pallás) y Casas de Soto (Requena) se trataba de una vereda, siendo además una servidumbre con carácter renovable. Las fincas de su posesión fueron adquiridas libres de toda carga y en el avance catastral «desaparece totalmente la vereda». En las escrituras de dichas fincas se especifica su linde con vereda, quedando ésta reducida a camino o carretera.
  
- Antonio Gil Viana y Mercedes Gil Quirós, manifiesta su oposición total a la propuesta de deslinde aduciendo que no se trata de una cañada sino de una vereda, cuya servidumbre no ha sido renovada, y que actualmente ocupa la carretera. Añaden además que se han pagado por sus parcelas la Contribución Rural y los impuestos de transmisiones patrimoniales.
  
- Ernesto García García y Carmen García Domingo, manifiestan que si existe una vía pecuaria es una vereda tal y como aparece nombrada en diferentes planos y en la declaración jurada que aportan, realizada junto a varios propietarios más. Así mismo, declaran que han estado pagando el impuesto sobre bienes inmuebles y antiguamente la contribución rústica por las tierras que cultivan de su propiedad, inscritos los títulos en el Registro de la Propiedad.
  
En cuanto a las alegaciones formuladas en la fase de exposición pública respecto a que la vía pecuaria sea una vereda y no una cañada, su posible desaparición por falta de uso y su naturaleza como servidumbre, deben desestimarse por que aunque la Ley 3/1995, de 23 de marzo, de Visa Pecuarias, reconoce en su exposición de motivos que la desaparición del uso ganadero de las vías pecuarias puede llevar a la creencia errónea de que aquellas vías o parte de las mismas que no se consideren útiles desde la estricta perspectiva del tránsito ganadero o de las comunicaciones agrarias son susceptibles de enajenación, dicha Ley 3/1995, en su artículo 2 establece que las vías pecuarias son bienes de dominio público de las comunidades autónomas y, en consecuencia, inalienables, imprescriptibles e inembargables, no siendo por tanto, servidumbres de paso que necesiten de contrato alguno.
  
Teniendo en cuenta lo establecido en el artículo 8.1 de la Ley 3/1995, la finalidad del deslinde es la definición de los límites de las vías pecuarias de conformidad con lo establecido en el acto de la clasificación. Dicha clasificación se estableció en la Orden Ministerial de fecha 17 de febrero de 1.975, que aprueba el proyecto de clasificación de vías pecuarias del término municipal de Cortes de Pallás, estableciendo la anchura de la Cañada Real de Castilla en 75,22 metros y en la Orden Ministerial de 20 de octubre de 1971, que aprueba el proyecto de clasificación de vías pecuarias del término municipal de Requena, estableciendo la anchura de la Cañada Real de Hórtola en 75,22 metros. Así mismo, en el art. 4.1 de la Ley 3/1995, se definen las cañadas como aquellas vías cuya anchura no exceda de los 75 metros. Por tanto, el deslinde se ha realizado según derecho no procediendo en él la regularización de anchuras, siendo objeto de ello un expediente aparte.
  
Respecto al hecho de que se hallan pagado por las parcelas afectadas por el deslinde, impuestos por bienes inmuebles, la contribución rústica o impuestos relacionados con la transmisión patrimonial, hay que decir que todo ello se realiza según los datos que se encuentran en el Catastro Inmobiliario, que es un registro administrativo dependiente del Ministerio de Hacienda en el que se describen los bienes inmuebles rústicos, urbanos y de características especiales tal y como se definen en el Real Decreto Legislativo 1/2004, de 5 de marzo, por el que se aprueba el Texto Refundido de la Ley del Catastro Inmobiliario (BOE 8 de marzo de 2.004), es decir trata del inventario de la riqueza territorial y no da fe del dominio y demás derechos reales inmobiliarios. Así mismo, la extensión de una finca en Catastro no es prueba, conforme a derecho, de la realidad de su cabida. De hecho, es habitual que aparezcan parcelas catastrales a nombre de desconocidos, o basadas en la apariencia física, sin investigación alguna acerca de su configuración jurídica.
  
En cuanto a la existencia de títulos registrales, cabe reseñar que la inscripción registral de una finca da fe de la titularidad jurídico real sobre la misma y su función es dar seguridad al tráfico jurídico inmobiliario, no pudiendo existir una representación gráfica del dominio diferente del objeto del dominio en sí. Es decir, el objeto del registro de la propiedad no es la finca registrada sino el dominio o los derechos reales constituidos sobre ella. Respecto a esto, la descripción que de las fincas registrales se hace en el folio registral procede de la declaración del titular registral, en consecuencia la determinación gráfica del dominio depende, en última instancia, de la voluntad del dueño de la finca. De hecho, esta grafía es una operación jurídica de calificación por parte del registrador y no una operación técnico-topográfica. La determinación gráfica del dominio registral no ofrece en ningún caso detalle de la localización geográfica exacta en la que se encuentra la finca en cuestión, sino que pretende la identificación de la finca registral, de la porción de terreno delimitada por un dominio; no pretende la descripción exhaustiva de la misma.
  
Por otra parte, teniendo en cuenta lo establecido en el artículo 8.3 de la Ley 3/1995, de 23 de marzo, de Vías Pecuarias, el deslinde aprobado declara posesión y titularidad demanial a favor de la comunidad autónoma, no pudiendo prevalecer las inscripciones del Registro de la Propiedad frente a la naturaleza demanial de los bienes deslindados. Además el artículo 8.4 de la misma ley, señala que la resolución de aprobación del deslinde será título suficiente para rectificar situaciones jurídicas registrales contradictorias con el deslinde. Todo ello sin olvidar el carácter de dominio público del que gozan las vías pecuarias, establecido en el artículo 2 de la Ley 3/1995, de 23 de marzo, que establece que las vías pecuarias son bienes de dominio público de las comunidades autónomas y, en consecuencia, inalienables, imprescriptibles e inembargables.
  
Respecto a la determinación del trazado en aquellas zonas de monte existentes en el vuelo americano entre los años 1956-57 y que posteriormente no han sido roturadas, hay que decir que el trazado de la vía pecuaria presentado en la propuesta de deslinde se ha determinado después de un minucioso estudio de toda la documentación y planos existentes relativos a la misma, junto al proyecto de clasificación, estando todo ello relacionado en el amplio Fondo Documental. De entre toda esta documentación, las fotografías aéreas realizadas en los años 1956-57, han sido de gran valor, pero no determinantes por si solas, siendo en todos los casos un elemento más de la investigación histórico-administrativa realizada.
  
Finalmente, con referencia a la cuestión relativa a que en las escrituras se especifique el linde de una parcela con una vía pecuaria, ni prejuzga ni condiciona la extensión ni la anchura de ésta.
  
Artículo 3
  
Que se proceda a la cancelación total o parcial de cuantas inscripciones registrales resulten contradictorias con el deslinde.
  
Artículo 4
  
Iniciar la práctica de amojonamiento de las vías pecuarias Cañada Real de Hórtola a su paso por el término municipal de Requena (subtramo III: de la carretera CV-425 hasta el barranco abrevador de Los Rabadanes) y Cañada Real de Castilla a su paso por el término municipal de Cortes de Pallás, a lo largo del mismo recorrido, de acuerdo con el convenio suscrito en fecha de 23 de diciembre de 2.002 (BOE 22.01.03), entre el Ministerio de Medio Ambiente y la Conselleria de Medio Ambiente de la Generalitat Valenciana, para la ejecución del proyecto de deslinde, amojonamiento y señalización de las vías pecuarias del Corredor Valle del Cabriel - Albufera de Valencia (Ramal meridional) en los término municipales de Camporrobles, Fuenterrobles, Venta del Moro, Villargordo del Cabriel, Requena, Cortes de Pallás, Yátova, Dos Aguas, Tous, Catadau, Alfarp, Carlet, L'Alcúdia, Algemesí, Guadassuar, Albalat de la Ribera y Sueca.
  
Contra esta orden, que agota la vía administrativa, podrá interponerse recurso potestativo de reposición en el plazo de un mes, contado desde el día siguiente a la publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, ante el conseller de Territorio y Vivienda, o ser impugnado directamente ante el orden jurisdiccional contencioso administrativo (art. 116 de la Ley 30/1992 de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común) sin perjuicio de que los interesados puedan interponer cualquier otro recurso que estimen procedente.
  
Valencia, 20 de junio de 2005
  
El conseller de Territorio y Vivienda,



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML