Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 5014, del 26-05-2005 (2005/5974)

DECRET 95/2005, de 20 de maig, del Consell de la Generalitat, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, el Canal de Bellús a Xàtiva.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5014

Data del DOGV
:   26-05-2005

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2005/5974

CVE


Data del document
:   20-05-2005

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura, Educació i Esport

Tipus de document
:   Decret

Descriptors 

:   * [Bellús](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))
    * [protecció del patrimoni](javascript:void(0))
    * [monument](javascript:void(0))
    * [ben cultural](javascript:void(0))

DECRET 95/2005, de 20 de maig, del Consell de la Generalitat, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, el Canal de Bellús a Xàtiva. [2005/F5974]
  
L'article 31.5 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana establix la competència exclusiva de la Generalitat en matèria de patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic, arqueològic i científic. Així mateix, l'article 26.2 de Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, disposa que la declaració d'un Bé d'Interés Cultural es farà per mitjà de Decret del Consell de la Generalitat, a proposta de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, sense perjuí de les competències que l'article 6 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, reserva a l'administració general de l'estat.
  
Per mitjà de Resolució de 27 de gener de 2004, la Direcció General de Política Lingüística i Patrimoni Cultural Valencià, de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, va acordar tindre per incoat l'expedient per a la declaració de Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, a favor del Canal de Bellús a Xàtiva, situat en els termes municipals de Bellús, Genovés i Xàtiva.
  
En la tramitació de l'expedient, i de conformitat amb el que establix l'article 27.5 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, consta a l'expedient l'informe favorable del Consell Valencià de Cultura, així com la sol·licitud d'informe efectuada a la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles. Este últim informe, davant de la falta d'evacuació dins de termini, i en virtut del que disposa l'esmentat precepte, ha d'entendre's emés en sentit favorable.
  
En compliment del que disposa l'article 27.6 de la citada Llei, han sigut igualment observats els tràmits preceptius d'informació pública i audiència als ajuntaments de Bellús, Genovés i Xàtiva.
  
En virtut d'això, d'acord amb el que establix la normativa referenciada, i vistes las al·legacions presentades, a proposta del conseller de Cultura, Educació i Esport i després de la deliberació del Consell de la Generalitat, en la reunió del dia 20 de maig de 2005,
  
DECRETE
  
Article 1
  
Es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Monument, el Canal de Bellús a Xàtiva, emplaçat en els termes municipals de Bellús, Genovés i Xàtiva, província de València.
  
Article 2
  
L'entorn de protecció afectat per la declaració de Bé d'Interés Cultural, així com el règim de protecció d'este, queda definit en els dos annexos que formen part del present decret. La documentació complementària consta en l'expedient corresponent.
  
Disposició addicional
  
La present declaració s'inscriurà en la Secció Primera de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.
  
Disposició final
  
El present decret es publicarà en el Boletín Oficial del Estado i entrarà en vigor l'endemà de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
  
València, 20 de maig de 2005
  
El president de la Generalitat,
  
FRANCISCO CAMPS ORTIZ
  
El conseller de Cultura, Educació i Esport,
  
ALEJANDRO FONT DE MORA TURÓN
  
ANNEX I
  
Dades sobre el bé objecte de la declaració
  
1. Denominació
  
Principal: Canal de Bellús a Xàtiva.
  
2. Descripció
  
a) Immoble objecte de la declaració. Descripció, traçat i entorn
  
El Canal de Bellús naix en la font coneguda amb el mateix nom, al mig del que es coneix com a Senda de l'Estret de les Aigües. El naixement es produïx en forma d'un brollador, censat per l'Institut Geogràfic Militar d'Espanya amb el número 1026. El terme municipal en el qual es troba el dit naixement és el de Bellús, i se situa en el marge esquerre del riu d'Albaida en el contrafort nord-oriental de la Serra Grossa.
  
El canal naix a 112,73 metres d'altitud i a través de 7.158 metres travessa tres termes municipals fins a arribar a la ciutat de Xàtiva. Estos són els de Bellús, Genovés i Xàtiva. La conducció voreja el marge esquerre del riu d'Albaida des del brollador fins a la partida que es coneix com de la Bastida, pel camí on es desvia cap a la partida del Pla, pel camí de la casa Sumsi, fins a arribar a la porta de Cocentaina de la ciutat de Xàtiva.
  
Els accidents topogràfics trobats al llarg del traçat del canal (barranc de la Casa Quadrado, barranc del Pont Sec, barranc de l'Angeliu o barranc de Sant Antoni) se salven per mitjà d'arcades de distinta longitud, que en un principi es van fer de fusta i després, segons consta en cròniques escrites, es van refer en obra de fàbrica. Les altres dificultats orogràfiques són salvades per mitjà d'excavacions en el terreny i resoltes per mitjà d'un sistema d'alcavons o voltes de rajola aparedada.
  
La primera de les arcades és la que salva el barranc denominat del Quadrado o de la Font Quintana. Està composta per dos arcs, un d'apuntat i un altre de més xicotet de mig punt, que aconseguixen una amplitud en planta d'uns cinc metres i estan construïts amb lloses de pedra. Després de travessar la pedania d'Alboi es troba l'aqüeducte del barranc del Pont Sec, denominat Arcadetes d'Alboi, consistent en una successió de nou arcs apuntats, d'època gòtica, realitzats amb carreus i amb dimensions desiguals. La seua longitud total és d'uns cent metres, i l'alçada és d'uns vint sobre el punt més baix. Més endavant, una vegada passada la zona de la Corona de l'Estrela, es troba l'última de les arcades que queden en peu. Es tracta d'una conducció d'obra de maçoneria composta per dos arcs apuntats realitzats en rajola, l'alçada total de la qual sobre el nivell del barranc no supera els sis metres.
  
En el recorregut del canal s'observen una sèrie d'elements verticals circulars denominats ?respiralls?, per on el conducte comunicava amb l'exterior durant el seu trajecte subterrani. La cadència i disposició d'estos no seguia cap regla marcada, però es col·locaven per a afavorir tasques de neteja, de captació d'aigua puntual o d'anivellació i fuga d'aire tancat. Se'n conserven al voltant de setanta. La neteja i reparació anual del canal es duia a terme en Quaresma; per a això s'emmagatzemava aigua en un aljub situat en la plaça de Sant Pere, s'interrompia el pas de l'aigua, abocant-la al riu, i es procedia a enllacar la conducció amb una pasta, anomenada llaca, feta amb oli i argila, amb la qual es reparaven clivelles i fugues.
  
De la distribució de l'aigua que transporta el canal cal dir que es dividix en ?files- d'aigua. Antigament, segons constaten els escrits de Jaubert de Passa, es distribuïa en deu ?files- d'aigua. L'orde d'estes és el següent:
  
- La primera correspon a la denominada del Pla de la Mesquita o Belluset, està situada una vegada passada la zona de la Corona de l'Estrela i en la zona que s'anomena el Pla de la Mesquita. Dóna reg a 304 fanecades (504, segons Alfred Boluda) dividida en set tandes.
  
- La segona, denominada del Portal de Cocentaina o de la Bassa del Mercat, se situa abans d'entrar en la ciutat. D'esta ?fila?, antigament es donava moviment a un molí arrosser, s'alimentava una bassa i una font pública i es donava reg a 380 fanecades (1.150, segons Alfred Boluda) de la partida dels Cremats, repartides en huit tandes.
  
- Es repartixen set ?files- per al consum humà i per a abastir gran nombre de fonts públiques i privades; després d'això, els sobrants formaven una tercera ?fila- per a ús agrícola, denominada ?fila- del Lleonet; es distribuïa en huit tandes i regava 360 fanecades de la partida del Lleonet (1.152, segons Alfred Boluda).
  
- L'última era la denominada ?fila- de la Bassa de les Barreres, i alimentava la bassa i el molí de la Mare de Déu. Es dividia en huit tandes i regava 330 fanecades de la partida de la Vila (1.536, segons Alfred Boluda).
  
En l'interior de la població, l'aigua es distribuïa d'una manera molt semblant a la de la ciutat de Damasc. Del canal principal eixien xicotetes derivacions que desemboquen en unes arquetes de pedra anomenades ?partidors?, soterrades per davall de la via pública. Estos distribuïdors estaven dividits en compartiments travessats per orificis de diversos diàmetres, per on l'aigua discorria fins als domicilis amb dret i fonts públiques.
  
El repartiment de fonts varia entre els plans i manuscrits trobats, dels quals el referent més fiable, per a no entrar en contradiccions, és el datat a finals de 1700 i conservat en la Biblioteca Nacional. En el dit document, s'hi descriuen les 15 fonts reials, huit de veïnals i un nombre per determinar de fonts particulars. La distribució de l'aigua es realitzava per canelles de distintes ?plomes- (unitat de mesura dels conductes). En un altre document d'estudi, realitzat per Gonzalo Viñes Masip, es definix la quantitat de fonts que hi havia quan es van formar les ordenances generals de la ciutat. Estes eren quinze de reials, set de veïnals i setanta de particulars.
  
b) Parts integrants:
  
- El canal històric i el seu tram abandonat, entre el barranc del Pont Sec i el barranc de la Canal de Ferro (Senda de Diego), amb els seus respiradors o ?respiralls- i les seues arquetes de pedra o ?partidors?.
  
- Arcades o arcadetes del barranc de l'Angeliu o de Sant Antoni.
  
- Arcades o arcadetes d'Alboi.
  
- Arcades o arcadetes del barranc del Quadrado.
  
Fonts reials:
  
- Font de les Vint-i-cinc Xorros.
  
- Font de l'Aldomar.
  
- Font de la Trinitat.
  
- Font de Sant Francesc.
  
- Font de Ferran VII, en la plaça de Sant Jaume.
  
Fonts veïnals:
  
- Font de Pinyana, en la plaça de la Morera.
  
- Font de l'Àngel.
  
- Font dels Peixos de l'Albereda.
  
- Font del Lleó.
  
c) Delimitació de l'entorn afectat. Justificació
  
El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció ha sigut:
  
- Protecció arqueològica, a fi de protegir la canalització d'agressions físiques que destruïsquen la seua integritat; per a això es manté la distància històrica de protecció establida en les ?Ordenanzas Generales para el gobierno político y económico de la ciudad de Sant Phelipe?, publicades a la ciutat de València l'any 1750.
  
- Paisatgístics, establint al voltant de les arcades una franja de protecció que garantisca la conservació del seu entorn i de les seues vistes, lligades als accidents geogràfics que van condicionar el seu traçat.
  
La línia delimitadora discorre paral·lelament a un costat i a l'altre de l'aqüeducte, a una distància de 20 peus (5,60 metres a cada costat des del seu eix). L'ermita de Sant Antoni s'inclourà totalment en l'entorn de protecció del canal.
  
En les tres arcades existents (les del barranc de l'Angeliu, les d'Alboi i les del barranc del Quadrado) s'establix un àmbit de protecció comprés en una línia virtual que es troba a 100 metres de cada punt de l'eix de les arcades, considerat este des de l'inici del mur en el qual es conformen les dites arcades.
  
d) Béns mobles que comprén i que constituïsquen part essencial de la seua història
  
No es coneixen béns mobles, encara que hi ha en el subsòl algunes arquetes o partidors de pedra i catúfols de ceràmica que han de ser recuperats.
  
e) Normativa de protecció del Canal de Bellús i del seu entorn
  
- Monument
  
Article 1
  
Caldrà ajustar-se al que disposa la Secció Segona, Règim dels Béns Immobles d'Interés Cultural, del capítol III de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de Monument.
  
Article 2
  
Els usos permesos seran tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del bé i contribuïsquen a la consecució dels dits fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà segons el que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
  
- Entorn de protecció
  
Article 3
  
De conformitat amb el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, qualsevol intervenció que pretenga abordar-se en l'entorn de protecció del monument requerirà la prèvia autorització de la conselleria competent en matèria de cultura. Esta autorització s'emetrà d'acord amb els criteris establits en la present normativa, i en el que esta no preveu, per mitjà de l'aplicació directa dels criteris previstos en l'article 39 de la citada llei.
  
Totes les intervencions requeriran, per al seu tràmit autoritzatiu, la definició precisa del seu abast, amb la documentació tècnica que per la seua especificitat els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua transcendència patrimonial.
  
Article 4
  
A fi de preservar el paisatge històric del canal, fora del sòl urbà de Xàtiva no s'autoritzarà cap edificació per a cap ús, i queden expressament prohibits els abocaments de residus i moviments de terres, excepte els requerits per al seu estudi i conservació. En les edificacions existents en l'entorn de protecció del canal fora del sòl urbà de Xàtiva podran realitzar únicament obres de consolidació i manteniment, sense augmentar el seu volum edificat.
  
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en la dita escena, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per temps limitat, sol·licite i obtinga autorització expressa.
  
Article 5
  
Els canvis en l'ús agrícola actual de les parcel·les seran objecte d'autorització segons l'article 3 d'esta normativa. En les zones de cultiu, a menys de tres metres del canal, no es permetran les plantacions d'arbres de gran dimensió que impedisquen la contemplació paisatgística o perjudiquen el monument.
  
Article 6
  
L'ermita de Sant Antoni, que forma part de l'entorn del canal des de temps immemorial, haurà de ser mantinguda i restaurada.
  
Article 7
  
L'entorn de protecció del tram del canal que travessa el sòl urbà de Xàtiva es regirà pel que disposa la normativa urbanística i patrimonial aplicable al Conjunt Històric declarat de la dita població.
  
Article 8
  
En qualsevol intervenció que afecte el subsòl de l'immoble o el seu entorn de protecció serà d'aplicació el règim tutelar establit en l'article 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, per a la salvaguarda del patrimoni arqueològic.
  
Article 9
  
Esta normativa és transitòria fins a l'aprovació del preceptiu Pla Especial de Protecció previst en l'article 34.2 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, per als entorns de protecció dels Monuments.
  
Article 10
  
La contravenció del que preveu la present normativa determinarà la responsabilitat dels seus causants en els termes establits en la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, i la resta de lleis que siguen aplicables.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 5014, del 26-05-2005 (2005/5974)

DECRETO 95/2005, de 20 de mayo, del Consell de la Generalitat, por el que se declara Bien de Interés Cultural, con la categoría de Monumento, el Canal de Bellús a Xàtiva.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   5014

Fecha DOGV
:   26-05-2005

Sección del DOGV
:   III. CONVENIOS Y ACTOS - G) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2005/5974

CVE


Fecha del documento
:   20-05-2005

Organismo emisor
:   Conselleria de Cultura, Cultura y Deporte

Tipo de documento
:   Decreto

Descriptores 

:   * [Bellús](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))
    * [protección del patrimonio](javascript:void(0))
    * [monumento](javascript:void(0))
    * [bien cultural](javascript:void(0))

DECRETO 95/2005, de 20 de mayo, del Consell de la Generalitat, por el que se declara Bien de Interés Cultural, con la categoría de Monumento, el Canal de Bellús a Xàtiva. [2005/F5974]
  
El artículo 31.5 del Estatuto de Autonomía de la Comunidad Valenciana establece la competencia exclusiva de la Generalitat en materia de patrimonio histórico, artístico, monumental, arquitectónico, arqueológico y científico. Asimismo, el artículo 26.2 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, dispone que la declaración de un Bien de Interés Cultural se hará mediante Decreto del Consell de la Generalitat, a propuesta de la Conselleria de Cultura, Educación y Deporte, sin perjuicio de las competencias que el artículo 6 de la Ley 16/1985, de 25 de junio, del Patrimonio Histórico Español, reserva a la administración general del estado.
  
Mediante Resolución de 27 enero de 2004, la Dirección General de Política Lingüística y Patrimonio Cultural Valenciano, de la Conselleria de Cultura, Educación y Deporte, acordó tener por incoado el expediente para la declaración de Bien de Interés Cultural, con la categoría de Monumento, a favor del Canal de Bellús a Xàtiva, situado en los términos municipales de Bellús, Genovés y Xàtiva.
  
En la tramitación del expediente, y de conformidad con lo establecido en el artículo 27.5 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, consta en el expediente el informe favorable del Consell Valencià de Cultura, así como la solicitud de informe efectuada a la Real Academia de Bellas Artes de San Carlos. Este último informe, ante su falta de evacuación en plazo, y en virtud de lo dispuesto en el citado precepto, ha de entenderse emitido en sentido favorable.
  
En cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 27.6 de la citada Ley, han sido igualmente observados los trámites preceptivos de información pública y audiencia a los Ayuntamientos de Bellús, Genovés y Xàtiva.
  
En virtud de lo expuesto, de acuerdo con lo establecido en la normativa referenciada, y vistas las alegaciones presentadas, a propuesta del conseller de Cultura, Educación y Deporte y previa deliberación del Consell de la Generalitat, en la reunión del día 20 de mayo de 2005,
  
DISPONGO
  
Artículo 1
  
Se declara Bien de Interés Cultural, con la categoría de Monumento, el Canal de Bellús a Xàtiva, emplazado en los términos municipales de Bellús, Genovés y Xàtiva, provincia de Valencia.
  
Artículo 2
  
El entorno de protección afectado por la declaración de Bien de Interés Cultural, así como el régimen de protección del mismo, queda definido en los dos anexos que forman parte del presente Decreto. La documentación complementaria obra en el expediente de su razón.
  
Disposición adicional
  
La presente declaración se inscribirá en la Sección Primera del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano.
  
Disposición final
  
El presente Decreto se publicará en el Boletín Oficial del Estado y entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
  
Valencia, 20 de mayo de 2005
  
El presidente de la Generalitat,
  
FRANCISCO CAMPS ORTIZ
  
El conseller de Cultura, Educación y Deporte,
  
ALEJANDRO FONT DE MORA TURÓN
  
ANEXO I
  
Datos sobre el bien objeto de la declaración
  
1. Denominación
  
Principal: Canal de Bellús a Xàtiva.
  
2. Descripción
  
a) Inmueble objeto de la declaración. Descripción, trazado y entorno
  
El Canal de Bellús nace en la fuente conocida por el mismo nombre, en medio de lo que se conoce como Senda de l'Estret de les Aigües. El nacimiento se produce en forma de manantial, censado por el Instituto Geográfico Militar de España con el número 1026. El término municipal en el que se encuentra dicho nacimiento es el de Bellús, situándose en la margen izquierda del río Albaida en la estribación nororiental de la Serra Grossa.
  
El canal nace a 112,73 metros de altitud y a través de 7.158 metros atraviesa tres términos municipales hasta llegar a la ciudad de Xàtiva. Éstos son los de Bellús, Genovés y Xàtiva. La conducción bordea la margen izquierda del río Albaida desde el manantial hasta la partida que se conoce como de La Bastida por el camino donde se desvía hacia la partida de El Pla por el camino de la casa Sumsi hasta llegar a la puerta de Cocentaina de la ciudad de Xàtiva.
  
Los accidentes topográficos encontrados a lo largo del trazado del Canal (barranco de la Casa Quadrado, barranco del Pont Sec, barranco de L'Angeliu o barranco de San Antonio) se salvan mediante arcadas de distinta longitud y que en un principio se ejecutaron en madera y después, según consta en crónicas escritas, se rehicieron en obra de fábrica. Las otras dificultades orográficas son salvadas mediante excavaciones en el terreno y resueltas mediante un sistema de alcavones o bóvedas de ladrillo tabicadas.
  
La primera de las arcadas es la que salva el barranco denominado del Quadrado o de la Font Quintana. Está compuesta por dos arcos, uno apuntado y otro más pequeño de medio punto, que consiguen una amplitud en planta de unos cinco metros y están construidos con lajas de piedra. Después de atravesar la pedanía de Alboi se encuentra el acueducto del barranco del Pont Sec, denominado Arcadetes d'Alboi, consistente en una sucesión de nueve arcos apuntados, de época gótica, realizados con sillares y con dimensiones desiguales. Su longitud total es de unos cien metros y la altura es de unos veinte sobre el punto más bajo. Más adelante, una vez pasada la zona de la Corona de l'Estrela, se encuentra la última de las arcadas que quedan en pie. Se trata de una conducción de obra de mampostería compuesta por dos arcos apuntados realizados en ladrillo y cuya altura total sobre el nivel del barranco no supera los seis metros.
  
En el recorrido del canal se observan una serie de elementos verticales circulares denominados ?respiralls?, por donde el conducto comunicaba con el exterior durante su trayecto subterráneo. La cadencia y disposición de éstos no seguía ninguna regla marcada, pero se colocaban para favorecer tareas de limpieza, captación de agua puntual o de nivelación y escape de aire encerrado. Se conservan alrededor de setenta. La limpieza y reparación anual del canal se llevaba a cabo en Cuaresma; para ello, se almacenaba agua en un aljibe situado en la plaza de San Pedro, se interrumpía el paso del agua, vertiéndola al río, y se procedía a ?enllacar- la conducción con una pasta, llamada ?llaca?, hecha con aceite y arcilla, con la que se reparaban grietas y fugas.
  
De la distribución del agua que transporta el Canal, hay que decir que se divide en ?files- de agua. Antiguamente, según constatan los escritos de Jaubert de Passa, se distribuía en diez ?files- de agua. El orden de éstas es el siguiente:
  
- La primera corresponde a la denominada Pla de la Mesquita o Belluset, está situada una vez pasada la zona de la Corona de l'Estrela y en la zona que se llama Pla de la Mesquita. Da riego a 304 hanegadas (504 según Alfred Boluda) dividida en siete tandas.
  
- La segunda, denominada del Portal de Cocentaina o de la Bassa del Mercat, se sitúa antes de entrar en la ciudad. De esta ?fila- antiguamente se daba movimiento a un molino arrocero, se alimentaba una balsa y una fuente pública y daba riego a 380 hanegadas (1150 según Alfred Boluda) de la partida de Els Cremats, repartidas en ocho tandas.
  
- Se reparten siete ?files- para el consumo humano y para abastecer gran número de fuentes públicas y privadas, tras lo cual, los sobrantes formaban una tercera ?fila- para uso agrícola, denominada ?fila- del Lleonet, se distribuía en ocho tandas y regaba 360 hanegadas de la partida del Lleonet (1152 según Alfred Boluda).
  
- La última era la denominada ?fila- de la Bassa de les Barreres y alimentaba la balsa y el molino de la Virgen. Se dividía en ocho tandas y regaba 330 hanegadas de la partida de la Vila (1536 según Alfred Boluda).
  
En el interior de la población el agua se distribuía de una manera muy similar a la de la ciudad de Damasco. Del canal principal salían pequeñas derivaciones que desembocan en unas arquetas de piedra llamadas ?partidors?, enterradas por debajo de la vía pública. Estos distribuidores estaban divididos en compartimentos atravesados por orificios de diverso calibre por donde el agua discurría hasta los domicilios con derecho y fuentes públicas.
  
El reparto de fuentes varía entre los planos y manuscritos encontrados, siendo el referente más fiable, por no entrar en contradicciones, el datado a finales de 1700 y conservado en la Biblioteca Nacional. En dicho documento se describen las 15 fuentes reales, ocho vecinales y un número por determinar de fuentes particulares. La distribución del agua se realizaba por caños de distintas ?plomes- (unidad de medida de los conductos). En otro documento de estudio realizado por Gonzalo Viñes Masip se define la cantidad de fuentes que había cuando se formaron las ordenanzas generales de la ciudad. Éstas eran quince reales, siete vecinales y setenta particulares.
  
b) Partes integrantes:
  
- Canal histórico y su tramo abandonado, entre el barranco del Pont Sec y el barranco de la Canal de Ferro (Senda de Diego), con sus respiraderos o ?respiralls?, y sus arquetas de piedra o ?partidors?.
  
- Arcadas o arcadetes del barranco de l'Angeliu o de San Antonio.
  
- Arcadas o arcadetes de Alboi.
  
- Arcadas o arcadetes del barranco del Quadrado.
  
Fuentes reales:
  
- Fuente de los Veinticinco Caños.
  
- Fuente del Aldomar.
  
- Fuente de la Trinidad.
  
- Fuente de Sant Francesc.
  
- Fuente de Fernando VII en la plaza de San Jaime.
  
Fuentes vecinales:
  
- Fuente de Piñana en la plaza de la Morera.
  
- Fuente del Ángel.
  
- Fuente de los peces de la Alameda.
  
- Fuente del León.
  
c) Delimitación del entorno afectado. Justificación
  
El criterio general seguido para la delimitación del entorno de protección ha sido:
  
- Protección arqueológica, a fin de proteger la canalización de agresiones físicas que destruyan su integridad; para ello se mantiene la distancia histórica de protección establecida en las ?Ordenanzas Generales para el gobierno político y económico de la ciudad de San Phelipe- publicadas en la ciudad de Valencia en el año de 1750.
  
- Paisajísticos, estableciendo alrededor de las arcadas una franja de protección que garantice la conservación de su entorno y de sus vistas ligadas a los accidentes geográficos que condicionaron su trazado.
  
La línea delimitadora discurre paralelamente a ambos lados del acueducto a una distancia de 20 pies (5,60 m. a cada lado desde su eje). La ermita de San Antonio se incluirá en su totalidad en el entorno de protección del Canal.
  
En las tres arcadas existentes (las del barranco de l'Angeliu, las d'Alboi y las del barranco del Quadrado) se establece un ámbito de protección comprendido en una línea virtual que se encuentra a 100 metros de cada punto del eje de las arcadas, considerado éste desde el inicio del muro en el cual se conforman dichas arcadas.
  
d) Bienes muebles que comprende y constituyan parte esencial de su historia
  
No se conocen bienes muebles, aunque existen en el subsuelo algunas arquetas o partidores de piedra y arcaduces de cerámica que deben ser recuperados.
  
e) Normativa de protección del Canal de Bellús y su entorno
  
- Monumento
  
Artículo 1
  
Se atenderá a lo dispuesto en la Sección Segunda, Régimen de los Bienes Inmuebles de Interés Cultural, del capítulo III de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, aplicable a la categoría de Monumento.
  
Artículo 2
  
Los usos permitidos serán todos aquellos que sean compatibles con la puesta en valor y disfrute patrimonial del Bien y contribuyan a la consecución de dichos fines. La autorización particularizada de uso se regirá según lo dispuesto por el artículo 18 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano.
  
- Entorno de protección
  
Artículo 3
  
De conformidad con lo dispuesto en el artículo 35 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, cualquier intervención que pretenda abordarse en el entorno de protección del monumento requerirá la previa autorización de la Conselleria competente en materia de cultura. Esta autorización se emitirá conforme a los criterios establecidos en la presente normativa, y en lo no contemplado en la misma, mediante la aplicación directa de los criterios contemplados en el artículo 39 de la citada ley.
  
Todas las intervenciones requerirán, para su trámite autorizativo, la definición precisa de su alcance, con la documentación técnica que por su especificidad les corresponda, y con la ubicación parcelaria y el apoyo fotográfico que permita constatar la situación de partida y su trascendencia patrimonial.
  
Artículo 4
  
A fin de preservar el paisaje histórico del canal, fuera del suelo urbano de Xàtiva, no se autorizará edificación alguna para cualquier uso, quedando expresamente prohibidos los vertidos de residuos y movimientos de tierras, salvo los requeridos para su estudio y conservación. En las edificaciones existentes en el entorno de protección del Canal fuera del suelo urbano de Xàtiva podrán realizarse únicamente obras de consolidación y mantenimiento, sin aumentar su volumen edificado.
  
Queda proscrita la introducción de anuncios o publicidad exterior que, en cualquiera de sus acepciones, irrumpa en dicha escena, salvo la de actividades culturales o eventos festivos que, de manera ocasional, reversible y por tiempo limitado, solicite y obtenga autorización expresa.
  
Artículo 5
  
Los cambios en el uso agrícola actual de las parcelas serán objeto de autorización según el artículo 3 de esta normativa. En las zonas de cultivo, a menos de tres metros del Canal, no se permitirán las plantaciones de árboles de gran porte que impidan la contemplación paisajística o perjudiquen al monumento.
  
Artículo 6
  
La ermita de San Antonio, que forma parte del entorno del Canal desde tiempo inmemorial, deberá ser mantenida y restaurada.
  
Artículo 7
  
El entorno de protección del tramo del Canal que atraviesa el suelo urbano de Xàtiva se regirá por lo dispuesto en la normativa urbanística y patrimonial aplicable al Conjunto Histórico declarado de dicha población.
  
Artículo 8
  
En cualquier intervención que afecte al subsuelo del inmueble o su entorno de protección resultará de aplicación el régimen tutelar establecido en el artículo 62 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, para la salvaguarda del patrimonio arqueológico.
  
Artículo 9
  
Esta normativa es transitoria hasta la aprobación del preceptivo Plan Especial de Protección previsto en el artículo 34.2 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, para los entornos de protección de los Monumentos.
  
Artículo 10
  
La contravención de lo previsto en la presente normativa determinará la responsabilidad de sus causantes en los términos establecidos en la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, y demás Leyes que sean de aplicación.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML