Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 6449, del 31-01-2011 (2010/13915)

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal número 1389/2009.
-------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6449

Data del DOGV
:   31-01-2011

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2010/13915

CVE


Data del document


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 2 de Benidorm

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal número 1389/2009. [2010/13915]  
Judici verbal 001389/2009  
De: Entidad de Conservación del Polígono de La Malla de Hills.  
Procurador: Luis Cabanes Marhuenda.  
Contra: Powerline International, SL.  
Procurador/a: -  
En aquest procediment sobre judici verbal seguit a instàncies d'Entidad de Conservación del Polígono de La Malla de Altea Hills contra Powerline International, SL, s'ha dictat la sentència que, literalment, és com segueix:  
«Sentència número 150/2010  
Benidorm, 16 d'abril de 2010  
José Antonio Pérez Nevot, magistrat titular del Jutjat de Primera Instància número 2 d'aquesta ciutat i partit judicial, he vist les actuacions de judici verbal sobre reclamació d'una quantitat que, amb el número 1389 de 2009, s'han seguit davant d'aquest Jutjat a instàncies de l'Entidad Urbanística de Conservación del Polígono La Malla de Altea Hills, representada pel procurador Luis Cabanes Marhuenda i assistida del lletrat José Manuel de Lorenzo Segrelles, contra Powerline International, SL, en situació processal de rebel·lia; i atesos els següents:  
Antecedents de fet  
Primer. Resum de la demanda.  
Amb data 1 de juliol de 2009, va correspondre per torn a aquest Jutjat un escrit de demanda presentat pel procurador Luis Cabanes Marhuenda, en la representació indicada més amunt. En aquest escrit, després d'exposar els fets i fonaments de dret, sol·licitava la condemna dels demandats a pagar la suma de 866,50 euros, més els interessos legals des de la data d'interposició de la demanda, i les costes.  
La petició anterior es fundava, essencialment, en l'incompliment de l'obligació de contribuir al sosteniment de les despeses comunes per la part demandada, en la seua condició de propietària d'una parcel·la integrant de l'entitat urbanística col·laboradora accionant.  
A l'escrit anterior s'adjuntaven diversos documents.  
Segon. Admissió a tràmit de la demanda.  
Admesa a tràmit la demanda anterior, es va acordar citar de forma legal a ambdues parts per a la celebració del judici.  
Tercer. Vista de judici oral.  
El dia 7 d'abril de 2010 es va celebrar judici oral amb el resultat que consta a l'enregistrament efectuat sota fe pública judicial i a l'acta que el complementa.  
La part actora va ratificar el seu escrit de demanda.  
No va comparéixer de forma legal la part demandada i se la va declarar en rebel·lia.  
La part demandant va proposar com a única prova la documental que consta a l'expedient, que va ser admesa com a pertinent, i el judici es va declarar vist per a sentència.  
Quart. Control de l'activitat procedimental.  
En la substanciació d'aquest procés s'han respectat totes les prescripcions legals, tret d'alguns terminis processals, a causa de l'acumulació d'assumptes que suporta aquest òrgan jurisdiccional.  
Fonaments de dret  
Primer. Objecte del procés.  
És objecte d'aquest plet una pretensió declarativa de condemna al pagament de la suma de 866,50 euros més els interessos legals i les costes. Aquesta petició es funda en l'incompliment de l'obligació que, segons el parer de la demandant, té la part demandada de contribuir al sosteniment de les despeses comunes com a titular d'una parcel·la de què es beneficia de la gestió urbanística desenvolupada per l'entitat demandant.  
Segon. Resistència oposada per la demandada.  
Atés que la part demandada es troba en situació processal de rebel·lia, pertoca considerar-la íntegrament oposada a la pretensió entaulada (art. 496.2 LEC). No obstant això, convé recordar que la majoria de les audiències provincials han assenyalat que això tampoc no pot comportar, per a l'actora, un rigor probatori desproporcionat, perquè de ser així s'atorgaria al demandat rebel una privilegiada posició que no ha volgut assignar-li el legislador. En aquest sentit, la sentència de l'Audiència Provincial de Valladolid (Secció 1) número 269/1999, d'11 de juny (rotlle núm. 269/1999; ponent el senyor Sendino Arenas): "si bé aquesta Sala, d'acord amb la tradicional doctrina jurisprudencial (sentències del Tribunal Suprem, entre d'altres, les de 29 de març de 1980, 10 de novembre de 1990), manifesta que la rebel·lia del demandat no implica assentiment ni allibera l'actor de la prova dels fets constitutius de la seua pretensió, també diu que, davant de supòsits d'absència processal injustificada, no és raonable ni equitatiu dur a terme una valoració excessivament formal i rigorista de la prova aportada per l'actor o una estricta i rígida aplicació de la regla sobre la distribució de la càrrega probatòria (onus probandi) continguda en l'article 1214 del Codi Civil, ja que podria ocórrer ben bé 'que es col·loque els rebels en millor posició que els no rebels i que es produïsca una greu indefensió per a l'actor si a falta dels habituals mitjans probatoris es deu precisament a la incompareixença i ignorat parador dels demandats'". De la mateixa manera, la sentència de l'Audiència Provincial de Las Palmas (Secció 2) número 414/1998, de 16 d'octubre (rotlle núm. 187/1998; ponent el senyor De Urbano Castrillo): "hem de recordar que la declaració de rebel·lia processal no implica un assentiment tàcit del demandat a la pretensió actora per això en el judici corresponent l'actor ha de desplegar tota l'activitat que calga per a, segons la càrrega processal que li imposa l'article 1214 del Codi Civil, tractar d'acreditar el fonament i veracitat de les seues pretensions".  
Tercer. Consideracions prèvies.  
Les entitats de conservació són un tipus d'entitats urbanístiques col·laboradores a través de les quals els interessats en un projecte urbanístic hi poden participar en la gestió (art. 24.2.c del Reial Decret 3288/1978, de 25 d'agost, pel qual s'aprova el Reglament de Gestió Urbanística, d'ara en avant RGU). La pertinença a una entitat de conservació genera drets i obligacions per als propietaris. Així, l'article 69 RGU assenyala el següent:   
"1. La participació dels propietaris en l'obligació de conservació i manteniment de les obres d'urbanització, dotacions i instal·lacions dels serveis públics, quan no estiga a càrrec de l'administració actuant, es determinarà en funció de la participació que tinguen fixada en la Junta de Compensació, en el projecte de reparcel·lació o, si escau, en la que haja fixat l'entitat de conservació.  
2. Si sobre les parcel·les s'han constituït règims de propietat horitzontal, la contribució dels propietaris en l'esmentada obligació de conservació i manteniment es determinarà mitjançant la quota de participació amb relació al total del valor de l'immoble que tinga assignada en cada comunitat".  
Encara que tenen caràcter administratiu (art. 26 RGU), la doctrina, assentada per les distintes audiències provincials, ha sigut favorable a l'acolliment de la possibilitat que les quotes corresponents als distints propietaris es reclamen en seu civil. En aquest sentit, la sentència de l'Audiència Provincial d'Alacant (Secció 7), de 12 de desembre de 2005 (rotlle núm. 144/2005; ponent la senyora Serrano Ruiz de Alargón) i la sentència de l'Audiència Provincial de Madrid (Secció 14), de 7 de desembre de 2009 (rotlle núm. 557/2009; ponent la senyora Camazón Linacero).  
Quart. Valoració de la prova practicada.  
De la prova que s'ha practicat en aquest procés han resultat acreditats els següents fets, com a conseqüència dels motius que es diran a continuació:  
1. Powerline International, SL, és propietària de la parcel·la AH481, que pertany a l'entitat urbanística col·laboradora demandant. Aquest fet resulta de la nota simple expedida pel Registre de la Propietat d'Altea (document núm. 2 de la demanda), que mereix ple valor probatori pel fet de no haver sigut impugnada per cap de les parts (art. 326.1 LEC).  
2. La contribució de l'indicat immoble a les despeses que calen per al sosteniment dels elements comuns de l'entitat urbanística accionant feia una suma, en data 30 de juny de 2008, de 866,50 euros. Així s'infereix del certificat expedit pel secretari de l'entitat, que ha sigut aportat com a document número 3 de la demanda (que tampoc no va ser impugnat).  
Acreditat l'existència d'un deute vençut, líquid i exigible per l'import reclamat, la càrrega d'al·legar i provar el seu pagament corresponia a la part demandada, ja que es tracta d'un fet extintiu de les obligacions (arts. 11.56 CC, 216 i 217 LEC). Atés que no s'ha alçat la indicada càrrega probatòria, pertoca considerar inexistent el pagament, la qual cosa determina l'estimació de la demanda en aplicació dels articles 395 i 396 del Codi Civil i 69 RGU.  
Cinqué. Interessos processals i de demora.  
El principal reportarà, en concepte d'interessos de demora i processals, l'interés legal dels diners des del dia 1 de juliol de 2009 fins a la data d'aquesta sentència, que s'incrementarà en dos punts fins al seu pagament complet (arts. 1108 CC i 576 LEC).  
Sisé. Costes d'aquesta instància.  
Atés que la demanda serà estimada íntegrament, pertoca imposar les costes a la part demandada, d'acord amb el criteri del venciment objectiu i tenint en compte que el cas enjudiciat no presenta seriosos dubtes de fet ni de dret (art. 394 LEC).  
Vistos els preceptes legals citats i els altres aplicables de manera general i pertinent,  
Dispositiva  
Estime de manera íntegra la demanda interposada per la Comunitat de Propietaris del Polígon la Malla d'Altea Hills, i condemne Powerline International, SL, a pagar a la primera la suma de huit-cents seixanta-sis euros i cinquanta cèntims (866,50 euros), més l'interés legal dels diners des del dia 1 de juliol de 2009 fins al dia 16 d'abril de 2010, que s'incrementarà en dos punts fins al seu complet pagament, i amb la imposició de les costes d'aquesta instància a la part demandada.  
Notifiqueu aquesta sentència de forma legal a les parts i feu-los saber que no és ferma i que contra aquesta sentència es pot interposar un recurs d'apel·lació dins del termini de cinc dies des de la notificació que, si escau, s'haurà de preparar davant d'aquest Jutjat mitjançant un escrit que complisca les formalitats de l'article 157.2 de la Llei 1/2000, de 7 de gener, d'Enjudiciament Civil, que resoldrà l'Audiència Provincial d'Alacant. Juntament amb l'escrit de preparació del recurs caldrà justificar la constitució d'un dipòsit per un import de cinquanta euros (50 €), sense el qual el recurs no s'admetrà a tràmit.  
Aquesta és la meua sentència, de la qual expediu un certificat per a incorporar-lo a les actuacions i porteu-ne l'original al llibre de sentències, que, jutjant definitivament en primera instància, pronuncie, mane i firme».  
Publicació. La sentència anterior l'ha llegida i publicada, en el dia de la seua data, el magistrat que la subscriu mentre celebrava audiència pública. En done fe.  
I atés que el demandat esmentat, Powerline International, SL, es troba en parador desconegut, expedisc aquest edicte a fi que li valga de notificació de forma deguda.  
Benidorm, 25 de novembre de 2010.- La secretària judicial: M.ª Engracia Román Ivorra.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 6449, del 31-01-2011 (2010/13915)

Notificación de la sentencia dictada en el juicio verbal número 1389/2009.
--------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   6449

Fecha DOGV
:   31-01-2011

Sección del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓN DE JUSTICIA

Número del documento
:   2010/13915

CVE


Fecha del documento


Organismo emisor
:   Juzgado de Primera Instancia Número 2 de Benidorm

Tipo de documento
:   Edicto

Notificación de la sentencia dictada en el juicio verbal número 1389/2009. [2010/13915]  
Juicio verbal 001389/2009  
De: Entidad de Conservación del Polígono de La Malla de Hills.  
Procurador: Luis Cabanes Marhuenda.  
Contra: Powerline International, SL.  
Procurador/a: -  
En el presente procedimiento sobre juicio verbal seguido a instancia de Entidad de Conservación del Polígono de La Malla de Altea Hills frente a Powerline International, SL, se ha dictado sentencia, cuyo tenor literal es el siguiente:  
«Sentencia número 150/2010  
Benidorm, 16 de abril de 2010  
Vistos por mí, José Antonio Pérez Nevot, magistrado titular del Juzgado de Primera Instancia número 2 de los de esta ciudad y su partido judicial, los autos de juicio verbal sobre reclamación de cantidad que, bajo el número 1389 de 2009, se han seguido ante este Juzgado a instancia de la Entidad Urbanística de Conservación del Polígono La Malla de Altea Hills, representada por el procurador Luis Cabanes Marhuenda y asistida del letrado José Manuel de Lorenzo Segrelles, contra Powerline International, SL, en situación procesal de rebeldía; y atendidos los siguientes:  
Antecedentes de hecho  
Primero. Resumen de la demanda.  
Con fecha de 1 de julio de 2009, se turnó a este Juzgado escrito de demanda presentado por el procurador Luis Cabanes Marhuenda, en la representación arriba indicada. En dicho escrito, tras exponer los hechos y fundamentos de derecho, terminaba solicitando la condena de los demandados al pago de la suma de 866,50 euros, más los intereses legales desde la fecha de interposición de la demanda, y las costas.  
La anterior petición se fundaba, esencialmente, en el incumplimiento de la obligación de contribuir al sostenimiento de los gastos comunes por la parte demandada, en su condición de propietaria de una parcela integrante de la entidad urbanística colaboradora accionante.  
Al anterior escrito se adjuntaban diversos documentos.  
Segundo. Admisión a trámite de la demanda.  
Admitida a trámite la anterior demanda, se acordó citar en legal forma a ambas partes para la celebración del juicio.  
Tercero. Vista de juicio oral.  
El día 7 de abril de 2010 se celebró juicio oral con el resultado que consta en la grabación efectuada bajo la fe pública judicial y en el acta que la complementa.  
La parte actora ratificó su escrito de demanda.  
No habiendo comparecido en legal forma la parte demandada, se la declaró en rebeldía.  
La parte demandante propuso como única prueba la documental obrante en el expediente, que fue admitida como pertinente, declarándose el juicio visto para sentencia.  
Cuarto. Control de la actividad procedimental.  
En la sustanciación de este proceso se han respetado todas las prescripciones legales, salvo algunos plazos procesales, debido a la acumulación de asuntos que soporta este órgano jurisdiccional.  
Fundamentos de derecho  
Primero. Objeto del proceso.  
Es objeto de este pleito una pretensión declarativa de condena al pago de la suma de 866,50 euros más los intereses legales y las costas. Tal petición se funda en el incumplimiento de la obligación que, a juicio de la demandante, tiene la parte demandada de contribuir al sostenimiento de los gastos comunes en su condición de titular de una parcela que se está beneficiando de la gestión urbanística desarrollada por la entidad demandante.  
Segundo. Resistencia opuesta por la demandada.  
Dado que la parte demandada se encuentra en situación procesal de rebeldía, procede considerarla íntegramente opuesta a la pretensión entablada (art. 496.2 LEC). No obstante, conviene recordar que la mayoría de las audiencias provinciales han señalado que ello tampoco puede comportar, para la actora, un rigor probatorio desproporcionado, pues de ser así se otorgaría al demandado rebelde de una privilegiada posición que no ha querido asignarle el legislador. En este sentido, la sentencia de la Audiencia Provincial de Valladolid (Sección 1) número 269/1999, de 11 de junio (rollo nº 269/1999; ponente señor Sendino Arenas): "si bien esta Sala, en consonancia con la tradicional doctrina jurisprudencial (sentencias del Tribunal Supremo, entre otras, las de 29 de marzo de 1980, 10 de noviembre de 1990), tiene manifestado que la rebeldía del demandado no implica allanamiento ni libera al actor de la prueba de los hechos constitutivos de su pretensión, también tiene dicho que, ante supuestos de ausencia procesal injustificada, no es razonable ni equitativo llevar a cabo una valoración excesivamente formal y rigorista de la prueba aportada por el actor o una estricta y rígida aplicación de la regla sobre la distribución de la carga probatoria (onus probandi) contenida en el artículo 1214 del Código Civil, pues bien podría ocurrir 'que se coloque a los rebeldes en mejor posición que a los no rebeldes y que se produzca una grave indefensión para el actor si a falta de los habituales medios probatorios se debe precisamente a la incomparecencia e ignorado paradero de los demandados'". Del mismo modo, la sentencia de la Audiencia Provincial de Las Palmas (Sección 2) número 414/1998, de 16 de octubre (rollo nº 187/1998; ponente señor De Urbano Castrillo): "hemos de recordar que la declaración de rebeldía procesal no implica un allanamiento tácito del demandado a la pretensión actora por lo que en el juicio correspondiente ha de desplegar el actor toda la actividad que sea necesaria para, a tenor de la carga procesal que le impone el artículo 1214 del Código Civil, tratar de acreditar el fundamento y veracidad de sus pretensiones".  
Tercero. Consideraciones previas.  
Las entidades de conservación son un tipo de entidades urbanísticas colaboradoras a través de las cuales los interesados en un proyecto urbanístico pueden participar en la gestión del mismo (art. 24.2.c del Real Decreto 3288/1978, de 25 de agosto, por el que se aprueba el Reglamento de Gestión Urbanística, en lo sucesivo RGU). La pertenencia a una entidad de conservación genera derechos y obligaciones para los propietarios. Así, el artículo 69 RGU señala lo siguiente:   
"1. La participación de los propietarios en la obligación de conservación y mantenimiento de las obras de urbanización, dotaciones e instalaciones de los servicios públicos, cuando no esté a cargo de la administración actuante, se determinará en función de la participación que tuviesen fijada en la Junta de Compensación, en el proyecto de reparcelación o, en su caso, en la que se hubiere fijado en la entidad de conservación.  
2. Si sobre las parcelas se hubiesen constituido regímenes de propiedad horizontal, la contribución de los propietarios en la referida obligación de conservación y mantenimiento se determinará por la cuota de participación con relación al total del valor del inmueble que tenga asignada en cada comunidad".  
Aunque tienen carácter administrativo (art. 26 RGU), la doctrina, sentada por las distintas audiencias provinciales, ha sido favorable al acogimiento de la posibilidad de que las cuotas correspondientes a los distintos propietarios se reclamen en sede civil. En este sentido, la sentencia de la Audiencia Provincial de Alicante (Sección 7), de 12 de diciembre de 2005 (rollo nº 144/2005; ponente señora Serrano Ruiz de Alargón) y la sentencia de la Audiencia Provincial de Madrid (Sección 14), de 7 de diciembre de 2009 (rollo nº 557/2009; ponente señora Camazón Linacero).  
Cuarto. Valoración de la prueba practicada.  
De la prueba que se ha practicado en este proceso han resultado acreditados los siguientes hechos, por los motivos que se dirán a continuación:  
1. Powerline International, SL, es propietaria de la parcela AH481, perteneciente a la entidad urbanística colaboradora demandante. Este hecho resulta de la nota simple expedida por el Registro de la Propiedad de Altea (documento nº 2 de la demanda), que merece pleno valor probatorio al no haber sido impugnada por ninguna de las partes (art. 326.1 LEC).  
2. La contribución del indicado inmueble a los gastos necesarios para el sostenimiento de los elementos comunes de la entidad urbanística accionante ascendía, a fecha de 30 de junio de 2008, a la suma de 866,50 euros. Así se infiere de la certificación expedida por el secretario de la entidad, que ha sido aportada como documento número 3 de la demanda (que tampoco fue impugnada).  
Acreditada la existencia de una deuda vencida, líquida y exigible por el importe reclamado, la carga de alegar y probar su pago correspondía a la parte demandada, ya que se trata de un hecho extintivo de las obligaciones (arts. 11.56 CC, 216 y 217 LEC). Dado que no se ha levantado la indicada carga probatoria, procede considerar inexistente el pago, lo que determina la estimación de la demanda en aplicación de los artículos 395 y 396 del Código Civil y 69 RGU.  
Quinto. Intereses procesales y de demora.  
El principal devengará, en concepto de intereses de demora y procesales, el interés legal del dinero desde el día 1 de julio de 2009 hasta la fecha de esta sentencia, en que se incrementará en dos puntos hasta su completo pago (arts. 1108 CC y 576 LEC).  
Sexto. Costas de esta instancia.  
Dado que la demanda va a ser estimada íntegramente, procede imponer las costas a la parte demandada, con arreglo al criterio del vencimiento objetivo y habida cuenta de que el caso enjuiciado no presenta serias dudas de hecho ni de derecho (art. 394 LEC).  
Vistos los preceptos legales citados y demás de general y pertinente aplicación,  
Fallo  
Que estimando íntegramente la demanda interpuesta por la Comunidad de Propietarios del Polígono La Malla de Altea Hills, debo condenar y condeno a Powerline International, SL, a pagar a la primera la suma de ochocientos sesenta y seis euros con cincuenta céntimos (866,50 euros), más el interés legal del dinero desde el día 1 de julio de 2009 hasta el día 16 de abril de 2010, en que se incrementará en dos puntos hasta su completo pago, y con imposición de las costas de esta instancia a la parte demandada.  
Notifíquese en legal forma a las partes haciéndoles saber que la presente sentencia no es firme y que contra la misma cabe recurso de apelación en un plazo de cinco días desde su notificación que, en su caso, deberá de prepararse ante este Juzgado mediante escrito que reúna las formalidades del artículo 157.2 de la Ley 1/2000, de 7 de enero, de Enjuiciamiento Civil, para ser resuelto por la Audiencia Provincial de Alicante. Junto con el escrito de preparación del recurso deberá justificarse la constitución de un depósito por importe de cincuenta euros (50 €), sin el cual no se admitirá a trámite el mismo.  
Así, por esta, mi sentencia, de la que se expedirá certificación para incorporarla a las actuaciones llevándose el original al libro de sentencias, la pronuncio, mando y firmo juzgando definitivamente en primera instancia».  
Publicación. La anterior sentencia ha sido leída y publicada en el día de su fecha por el magistrado que la suscribe encontrándose celebrando audiencia pública. Doy fe.  
Y encontrándose dicho demandado, Powerline International, SL, en paradero desconocido, se expide el presente a fin que sirva de notificación en forma al mismo.  
Benidorm, 25 de noviembre de 2010.- La secretaria judicial: M.ª Engracia Román Ivorra.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML