Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 5198, del 14-02-2006 (2006/1211)

ORDRE de 30 de gener de 2006, de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'acorda iniciar el procediment de declaració del Paisatge Protegit de la Serra de Bèrnia i Ferrer.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5198

Data del DOGV
:   14-02-2006

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2006/1211

CVE


Data del document
:   30-01-2006

Organisme emissor
:   Conselleria de Territori i Habitatge

Tipus de document
:   Ordre

Anàlisi jurídica

 Descriptors 

:   * [Alacant](javascript:void(0))
    * [protecció del paisatge](javascript:void(0))

ORDRE de 30 de gener de 2006, de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la qual s'acorda iniciar el procediment de declaració del Paisatge Protegit de la Serra de Bèrnia i Ferrer. [2006/F1211]  
La Serra de Bèrnia i Ferrer és un imponent conjunt de serres litorals i prelitorals, caracteritzades pel seu agrest paisatge, constituïx el límit biogeogràfic entre els dominis semiàrids i secs-subhumits. És una de les muntanyes més imponents i elevades d'Alacant, situada entre els termes municipals de Benissa, Xaló, Altea, Calp, Alcalalí, Tàrbena, i Callosa d'En Sarrià; forma un sistema individualitzat, d'elevat valor paisatgístic i ambiental. La tancada barrera de la serra de Bèrnia, perpendicular al litoral i afonada en el mar en el seu extrem oriental per les rompents del Morro de Toix, s'erigix sobre les dos Marines com a divisòria natural.  
S'orienta aproximadament de ponent a orient, segons una directriu nord-oest sud-est i una longitud d'uns 9 quilòmetres. Constituïda per calcàries cretàcies en la seua part mitjana i eocènica en el tram superior, l'acció tectònica ha aclarit un violent relleu, perfectament definit en la seua morfologia de vessants de forta inclinació i cúspides rocoses. Una cresta recorre la serra en quasi tota la seua longitud, amb una altura mitjana sostinguda de 900 metres, que té la seua major elevació en el Bèrnia, de 1.129 metres sobre el nivell del mar. Dos falles transversals limiten la serra en la seua longitud: a occident, per la vall de Tàrbena i curs alt de l'Algar, i, a llevant, pel barranc del Salat. Diuen que el nom antic de la serra era Verdiola, per la verdor de les denses pinedes i la vegetació que la cobria.  
La gran altitud que aconseguixen aquestes muntanyes, la seua diversitat ecològica i morfològica, i la proximitat al mar són els principals factors que contribuïxen a l'existència de nombrosos hàbitats i espècies de flora i fauna, entre els quals s'inclouen nombroses espècies endèmiques. Prova dels excepcionals valors que atresoren aquestes muntanyes és el fet que la zona haja sigut inclosa, per acord del Consell de 10 de juliol de 2001, entre els llocs d'interés comunitari (LIC) de la Comunitat Valenciana, per raó de la Directiva 92/43/CEE del Consell, de 21 de maig de 1992, relativa a la conservació dels hàbitats naturals i de la fauna i flora silvestres.  
La presència humana en la serra de Bèrnia i Ferrer es remunta a temps remots. L'interior muntanyós de les Marines va ser un dels més abundants enclavaments del poblament musulmà valencià. Com a exemples de la riquesa patrimonial de l'espai natural, producte de l'assentament de les diverses civilitzacions, poden mencionar-se el Fort de Bèrnia, obra de l'enginyer italià Giovanni Battista Antonelli, un castell fortalesa de guaita ubicat en els vessants meridionals de la serra de Bèrnia, sobre unes terrasses a 850 metres d'elevació.   
També es pot citar la Torre de Bèrnia, al cim de la muntanya, que data del segle XIII. Més recents, encara que d'elevat valor etnològic, són les masies, corrals i abancalaments de pedra, relacionats amb l'explotació agrícola en les zones menys abruptes de l'espai i elements rellevants del peculiar paisatge de muntanya que caracteritza l'àrea.   
En definitiva, es tracta d'un espai en què confluïxen unes característiques ambientals i geomorfològiques singulars, amb una prolongada història d'ocupació humana, la qual cosa ha donat lloc, en última instància, a ambients nous i diversos d'una importància excepcional en el context territorial valencià.   
El règim del paisatge protegit ha d'atendre la realitat territorial i, en conseqüència, no es configura en forma estàtica, sinó que assenta les bases per a un mecanisme de gestió activa basat en una atenció especial als processos econòmics, socials i territorials que són responsables de l'evolució del sistema i de la seua adaptació a les noves realitats històriques.  
La Llei 11/1994, de 27 de desembre, de la Generalitat Valenciana, d'Espais Naturals Protegits de la Comunitat Valenciana, inclou la figura de paisatge protegit com la indicada especialment per a la conservació i la gestió racional d'ambients significatius per la relació harmoniosa entre l'activitat humana i l'ambient físic.   
El règim de gestió de l'espai protegit propugna l'ús sostenible dels recursos naturals, s'inclou en aquest concepte una important funció social derivada de l'estudi, l'ensenyament i el gaudi ordenat dels seus valors ambientals i culturals.  
Aquests criteris de gestió, que són la base del règim jurídic establit pel decret de declaració del paisatge protegit, seran desenvolupats detalladament en el pla rector d'ús i gestió de l'espai protegit.  
D'altra banda, l'article 28 de l'esmentada Llei 11/1994 articula un règim de protecció preventiva aplicable als àmbits territorials afectats pels projectes de declaració d'espai protegit, amb caràcter cautelar fins a l'aprovació del corresponent decret de declaració. Aquest règim permet habilitar les mesures necessàries per a evitar el deteriorament dels valors objecte de protecció durant aquest període. La forma d'aplicació d'aquestes mesures cautelars s'establix per Acord del Consell de la Generalitat.  
Per tot això, en exercici de les competències i atribucions conferides per la Constitució, l'Estatut d'Autonomia i el conjunt de la legislació ambiental estatal i autonòmica d'aplicació en el cas, correspon iniciar l'expedient de declaració del Paisatge Protegit de la Serra de Bèrnia i Ferrer, i a l'efecte,   
ORDENE  
Article 1  
1. S'acorda iniciar el procediment de declaració del Paisatge Protegit de la Serra de Bèrnia i Ferrer, l'àmbit territorial inicial del qual figura com a annex a la present ordre. Aquest àmbit inicial té una extensió de 1.403 hectàrees en els municipis de Benissa i Xaló.  
2. Aquest àmbit inicial podrà ser objecte d'ampliació durant el procediment de declaració del paisatge protegit, a proposta dels ajuntaments els municipis dels quals estiguen afectats territorialment per la dita ampliació.  
Article 2  
1. De conformitat amb el que disposa l'article 28 de la Llei 11/1994, de 27 de març, d'Espais Naturals Protegits de la Comunitat Valenciana, dins d'aquest àmbit no podran atorgar-se per part de les administracions competents, autoritzacions, llicències o concessions, que habiliten per a la realització d'actes de transformació de la realitat física i biològica sense mediar, amb caràcter previ, informe favorable de la Conselleria de Territori i Habitatge. Aquest informe serà de caràcter preceptiu i vinculant, i ha de ser emés per l'administració actuant en el termini màxim de 90 dies.  
2. Les mesures cautelars a què fa referència l'anterior apartat 1, de conformitat així mateix amb l'esmentat article 28 de la Llei 11/1994, tindran una vigència màxima de tres anys i podran ser complementades i especificades, per a un millor compliment dels objectius del pla, mitjançant un acord del Consell de la Generalitat a proposta del conseller de Territori i Habitatge.  
Article 3  
Es faculta la Direcció General de Planificació i Ordenació Territorial de la Conselleria de Territori i Habitatge per a realitzar les actuacions tendents a la declaració del Paisatge Protegit de la Serra de Bèrnia i Ferrer, per mitjà de la tramitació de l'oportú expedient administratiu conforme al procediment legal previst.  
DISPOSICIÓ FINAL  
La present ordre entrarà en vigor el mateix dia que es publique en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
València, 30 de gener de 2006  
El conseller de Territori i Habitatge,  
RAFAEL BLASCO CASTANY



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 5198, del 14-02-2006 (2006/1211)

ORDEN de 30 de enero de 2006, de la Conselleria de Territorio y Vivienda, por la que se acuerda iniciar el procedimiento de declaración del Paisaje Protegido de la Sierra de Bernia y Ferrer.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   5198

Fecha DOGV
:   14-02-2006

Sección del DOGV
:   III. CONVENIOS Y ACTOS - G) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2006/1211

CVE


Fecha del documento
:   30-01-2006

Organismo emisor
:   Conselleria de Territorio y Vivienda

Tipo de documento
:   Orden

Análisis jurídico

 Descriptores 

:   * [Alicante](javascript:void(0))
    * [protección del paisaje](javascript:void(0))

ORDEN de 30 de enero de 2006, de la Conselleria de Territorio y Vivienda, por la que se acuerda iniciar el procedimiento de declaración del Paisaje Protegido de la Sierra de Bernia y Ferrer. [2006/F1211]  
La Sierra de Bernia y Ferrer es un imponente conjunto de sierras litorales y prelitorales, caracterizadas por su agreste paisaje, constituye el límite biogeográfico entre los dominios semiáridos y seco-subhúmedo. Es una de las montañas más imponentes y elevadas de Alicante, situada entre los términos municipales de Benissa, Jalón, Altea, Calpe, Alcalalí, Tàrbena y Callosa d'En Sarrià; forma un sistema individualizado, de elevado valor paisajístico y ambiental. La cerrada barrera de la Sierra de Bernia, perpendicular al litoral y hundida en el mar en su extremo oriental por las rompientes del Morro de Toix, se yergue sobre las dos Marinas como divisoria natural.  
Se orienta aproximadamente de poniente a oriente, según una directriz noroeste-sureste y una longitud de unos 9 kilómetros. Constituida por calizas cretáceas en su parte media y eocénicas en el tramo superior, la acción tectónica ha despejado un violento relieve, perfectamente definido en su morfología de vertientes de fuerte inclinación y cúspides rocosas. Una cresta recorre la sierra en casi toda su longitud, con una altura media sostenida de 900 metros, que tiene su mayor elevación en el Bèrnia, de 1.129 metros sobre el nivel del mar. Dos fallas transversales limitan la sierra en su longitud: a occidente, por el valle de Tàrbena y curso alto del Algar, y, a levante, por el Barranc del Salat. Dicen que el nombre antiguo de la sierra era Verdiola, por el verdor de los densos pinares y la vegetación que la cubría.  
La gran altitud que alcanzan estas montañas, su diversidad ecológica y morfológica, y proximidad al mar son los principales factores que contribuyen a la existencia de numerosos hábitats y especies de flora y fauna, entre los que se incluyen numerosas especies endémicas. Prueba de los excepcionales valores que atesoran estas montañas es el hecho de que la zona haya sido incluida, por Acuerdo del Consell de 10 de julio de 2001, entre los Lugares de Interés Comunitario (LIC) de la Comunidad Valenciana, en virtud de la Directiva 92/43/CEE del Consejo, de 21 de mayo de 1992, relativa a la Conservación de los Hábitats Naturales y de la Fauna y Flora Silvestres  
La presencia humana en la Sierra de Bernia y Ferrer se remonta a tiempos remotos. El interior montañoso de las Marinas fue uno de los más nutridos enclaves del poblamiento musulmán valenciano. Como ejemplos de la riqueza patrimonial del espacio natural, producto del asentamiento de las diversas civilizaciones, pueden mencionarse el Fort de Bèrnia, obra del ingeniero italiano Giovanni Battista Antonelli, un castillo-fortaleza de vigía ubicado en las laderas meridionales de la sierra de Bernia, sobre unas terrazas a 850 metros de elevación.   
También se puede citar la Torre de Bernia, en la cima de la montaña, que data del siglo XIII. Más recientes, aunque de elevado valor etnológico, son las masías, corrales y abancalamientos de piedra, relacionados con la explotación agrícola en las zonas menos abruptas del espacio y elementos relevantes del peculiar paisaje de montaña que caracteriza el área.  
En definitiva, se trata de un espacio en el que confluyen unas características ambientales y geomorfológicas singulares, con una prolongada historia de ocupación humana, lo que ha dado lugar en última instancia a ambientes nuevos y diversos de una importancia excepcional en el contexto territorial valenciano.   
El régimen del paisaje protegido debe atender a la realidad territorial y, en consecuencia, no se configura en forma estática, sino que sienta las bases para un mecanismo de gestión activa basado en una atención especial a los procesos económicos, sociales y territoriales que son responsables de la evolución del sistema y de su adaptación a las nuevas realidades históricas.  
La Ley 11/1994, de 27 de diciembre, de la Generalitat Valenciana, de Espacios Naturales Protegidos de la Comunidad Valenciana, contempla la figura de Paisaje Protegido como especialmente indicada para la conservación y la gestión racional de ambientes significativos por la relación armoniosa entre la actividad humana y el ambiente físico.   
El régimen de gestión del espacio protegido propugna el uso sostenible de los recursos naturales, incluyendo en este concepto una importante función social derivada del estudio, la enseñanza y el disfrute ordenado de sus valores ambientales y culturales.  
Estos criterios de gestión, que son la base del régimen jurídico establecido por el decreto de declaración del paisaje protegido, serán desarrollados pormenorizadamente en el plan rector de uso y gestión del espacio protegido.  
Por otra parte, el artículo 28 de la citada Ley 11/1994 articula un régimen de protección preventiva aplicable a los ámbitos territoriales afectados por los proyectos de declaración de espacio protegido, con carácter cautelar hasta la aprobación del correspondiente decreto de declaración. Este régimen permite habilitar las medidas necesarias para evitar el deterioro de los valores objeto de protección durante dicho periodo. La forma de aplicación de estas medidas cautelares se establece por Acuerdo del Consell de la Generalitat.  
Por todo ello, en ejercicio de las competencias y atribuciones conferidas por la Constitución, el Estatuto de Autonomía y el conjunto de la legislación ambiental estatal y autonómica de aplicación en el caso, corresponde iniciar el expediente de declaración del Paisaje Protegido de la Sierra de Bernia y Ferrer, y a tal efecto,   
ORDENO  
Articulo 1  
1. Se acuerda iniciar el procedimiento de declaración del Paisaje Protegido de la Sierra de Bernia y Ferrer, cuyo ámbito territorial inicial figura como anexo a la presente orden. Dicho ámbito inicial tiene una extensión de 1.403 hectáreas en los municipios de Benissa y Jalón.  
2. Este ámbito inicial podrá ser objeto de ampliación durante el procedimiento de declaración del paisaje protegido, a propuesta de los ayuntamientos cuyos municipios estén afectados territorialmente por dicha ampliación.  
Artículo 2  
1. De conformidad con lo dispuesto en el artículo 28 de la Ley 11/1994, de 27 de marzo, de Espacios Naturales Protegidos de la Comunidad Valenciana, dentro de dicho ámbito no podrán otorgarse por parte de las administraciones competentes, autorizaciones, licencias o concesiones, que habiliten para la realización de actos de transformación de la realidad física y biológica sin mediar, con carácter previo, informe favorable de la Conselleria de Territorio y Vivienda. Dicho informe será de carácter preceptivo y vinculante, y deberá ser emitido por la administración actuante en el plazo máximo de 90 días.  
2. Las medidas cautelares a que hace referencia el anterior apartado 1, de conformidad asimismo con el citado artículo 28 de la Ley 11/1994, tendrán una vigencia máxima de tres años y podrán ser complementadas y especificadas, para un mejor cumplimiento de los objetivos del plan, mediante acuerdo del Consell de la Generalitat a propuesta del conseller de Territorio y Vivienda.  
Artículo 3  
Se faculta a la Dirección General de Planificación y Ordenación Territorial de la Conselleria de Territorio y Vivienda para realizar las actuaciones tendentes a la declaración del Paisaje Protegido de la Sierra de Bernia y Ferrer, mediante la tramitación del oportuno expediente administrativo conforme al procedimiento legal previsto.  
DISPOSICIÓN FINAL  
La presente orden entrará en vigor el mismo día de su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
Valencia, 30 de enero de 2006  
El conseller de Territorio y Vivienda,  
RAFAEL BLASCO CASTANY



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML