Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 3108, del 27-10-1997 (1997/10946)

Informació pública de les ordenances del Pla parcial 7, La Mallaeta.
--------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   3108

Data del DOGV
:   27-10-1997

Secció del DOGV
:   ALTRES ANUNCIS - ORDENAMENT DEL TERRITORI I URBANISME

Número del document
:   1997/10946

CVE


Data del document


Organisme emissor
:   Ajuntament de la Vila Joiosa

Tipus de document
:   Anunci

INFORMACIÓ PÚBLICA [97/C10946]
  
Mitjançant aquest edicte, i de conformitat amb el que estableix l'article 70.2 de la Llei 7/1985, de 2 d'abril, es fan públiques les ordenances que conté el Pla Parcial 7, La Mallaeta, aprovat definitivament per la Comissió Territorial d'Urbanisme d'Alacant, en la sessió de l'11 de desembre de 1995, acord publicat en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana de 30 de maig de 1997, número 3.003. Les ordenances que integren la normativa del Pla Parcial 7, La Mallaeta, tenen la redacció següent:
  
"...2. Ordenances reguladores
  
Introducció
  
01. Objecte
  
Les presents ordenances reguladores són d'aplicació obligada per a totes aquelles construccions futures que es realitzen dins dels límits d'aquest pla parcial, i constitueixen el desenvolupament i l'aplicació de les normes urbanístiques incloses en la reforma i adaptació del Pla General d'Ordenació Urbana de la Vila Joiosa, i de la vigent Llei del Sòl. La seua finalitat és regular la construcció de les futures edificacions que es realitzen dins dels terrenys del pla.
  
02. Relació amb la legislació vigent
  
Les prescripcions de les presents ordenances estan vinculades a la legislació vigent, en especial al Text Refós de la Llei sobre Règim del Sòl i Ordenació Urbana (Reial Decret Legislatiu 1/1992, de 26 de juny), al Reglament de Planejament de la Llei del Sòl (Decret 2.159/1978, del 23 de juny), al Reglament de Gestió Urbanística (RD 3.288/1978), al Pla General d'Ordenació Urbana del Terme Municipal de la Vila Joiosa, havent-se de tenir en compte, a més, totes aquelles normes i reglaments que els puguen afectar: reglaments de Planejament Urbanístic, de Gestió Urbanística, de Disciplina Urbanística, Llei de Costes i els seu reglament, Electrotècnic de Baixa Tensió, Llei de Carreteres, Llei 13/1995, del Patrimoni Històric Espanyol, etc.).
  
03. Àmbit d'aplicació
  
Aquestes ordenances s'aplicaran a tot tipus d'activitat constructora i edificadora, tant privada com de caràcter públic, compreses dins els límits establits en el pla.
  
04. Obligatorietat
  
Aquestes ordenances tindran caràcter obligatori a partir del moment de l'aprovació definitiva per l'autoritat competent, obligant tant als organismes públics com a totes aquelles persones físiques o jurídiques cridades a complir-lo.
  
05. Vigència
  
Aquestes ordenances tindran vigència en tot moment, i en tota la seua extensió, mentre no siguen derogades o modificades totalment o parcial, d'acord amb el dret, per a la qual cosa caldrà seguir la mateixa tramitació que per a aprovar-les.
  
06. Llicència i obres
  
Per a poder dur a terme qualsevol tipus d'obra, tant de nova planta, de rehabilitació, reforma, ampliació etc., com aquelles que alteren la configuració del sòl o subsòl, dins dels terrenys dels present pla parcial, caldrà obtenir la corresponent llicència municipal, d'acord amb les normes i procediments de l'articulat de les lleis de Règim Local, Règim del Sòl i Ordenació Urbana, i Reglament de Serveis de les Corporacions Locals, normes de caràcter general del Pla General d'Ordenació Urbana de la Vila Joiosa, sol·licitada mitjançant instància pel promotor o un representant legal i acompanyada dels documents i projectes corresponents, redactats per tècnics competents i tramitats o visats pels respectius col·legis professionals.
  
Les obres es realitzaran sota la direcció dels tècnics facultatius corresponents.
  
07. Projectes d'urbanització
  
Per a la realització de qualsevol obra dins del present pla parcial serà necessària l'elaboració i aprovació reglamentària del corresponent projecte d'urbanització, d'acord amb el que s'estableix en l'article 92 de la Llei del Sòl (LS/92) i de la mateixa forma es desenvoluparan els plans detallats de totes les obres i serveis necessaris per a dur a la pràctica de la millor manera possible aquest pla parcial, podent introduir per a això petits reajustaments necessaris per a un millor resultat de les obres, així com una acomodació definitiva al terreny de la xarxa viària proposada.
  
El projecte d'urbanització establirà les condicions en què haurà de ser efectuada la connexió de servei a les diverses xarxes de serveis (aigua, electricitat, clavegueram).
  
08. Estudi de detall
  
Per estar la zona d'edificació principal acollida al tipus d'ordenació per volumetria específica, les seues parcel·les necessitaran el corresponent estudi de detall, que determinarà els paràmetres per a l'ordenació de la forma de l'edificació, segons indica el Pla General d'Ordenació Urbana: forma o configuració de l'edificació, alineacions d'edificació, cota de referència de la planta baixa, altura màxima i nombre de plantes, perímetre regulador, perfil regulador, etc. (vegeu cap. 46 del PGOU).
  
09. Alineacions i anivellacions
  
Les alineacions a què hauran d'ajustar-se les construccions són les que es defineixen en els plànols del projecte d'aquest pla parcial, amb els petits reajustaments a què haurà d'atenir-se al redactar-se el projecte d'urbanització. Les alineacions seran obligatòries i no podrà començar-se cap construcció sense el traçat d'aquestes per l'entitat urbanitzadora.
  
En el plànol de les alineacions constaran tant les característiques geomètriques de les parcel·les com les condicions urbanístiques.
  
10. Vegetació
  
En totes les actuacions sobre les parcel·les es respectarà al màxim la vegetació existent, i si en algun cas cal eliminar part de vegetació, es reposarà en la proporció de dues plantes per cada una d'arrancada.
  
11. Condicions higièniques
  
Les condicions higièniques dels habitatges s'hauran d'ajustar, com a norma general, al que es disposa en les Normes d'Habitabilitat i Disseny d'Habitatges en l'Àmbit de la Comunitat Valenciana, HD/91 (ordre de 22 d'abril de 1991 de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports de la Generalitat Valenciana).
  
Així mateix, respectaran les condicions mínimes que estableix el Pla General d'Ordenació Urbana de la Vila Joiosa.
  
12. Condicions esteticocompositives
  
Respectaran els requisits estètics exigits pel Pla General d'Ordenació Urbana de la Vila Joiosa.
  
Es permet l'ús de qualsevol tipus de material constructiu, sempre que aquest ús siga correcte i no desentone amb el caràcter de la zona.
  
Els aparells de refrigeració, d'energia solar, depòsits, etc., en cobertes o façanes, hauran d'estar integrats o ocults en l'edificació.
  
- En les façanes pintades, es procurarà la utilització de colors propis de la zona (blanc, salmó i ocre o terra).
  
- En cobertes inclinades es donarà preferència a l'ús de teula àrab i en les planes, a l'acabat amb rajola.
  
13. Eliminació de fems
  
Les deixalles domèstiques seran recollits pels serveis municipals encarregats. Per a l'emmagatzemament es disposarà d'armaris de fems, de fàcil accés i amb la suficient capacitat per a rebre el volum de deixalles previstes.
  
Definició d'usos
  
La definició que el pla general estableix per als diferents usos per raó de la seua funció és, pel que fa al present pla parcial, la següent:
  
01. Ús d'habitatge unifamiliar. S'entén com a tal l'habitatge corresponent a cada unitat familiar en edifici aïllat o agrupat horitzontalment, amb accés independent i exclusiu.
  
02. Ús hoteler. Correspon a aquells edificis que es destinen a l'allotjament temporal per a traseünts. Engloba els hotels, motels, pensions, aparthotels i , en general, tots els establiments d'hosteleria.
  
03. Ús comercial. Comprén els locals oberts al públic destinats a la venda al detall o a la prestació de serveis personals.
  
04. Ús sanitarioassistencial. Comprén les activitats de tractament i allotjament de malalts i, en general, les relacionades amb la sanitat, higiene i assistència.
  
05. Ús educatiu. Comprén les activitats formatives i d'ensenyament.
  
06. Ús recreatiu. Comprén les activitats relacionades amb el lleure, el temps lliure i l'esplai.
  
07. Ús esportiu. Comprén la pràctica de l'educació física i esports en general.
  
08. Ús sociocultural. Comprén les activitats culturals i de relació social, tals com museus, biblioteques, centres socials, etc.
  
Definició de paràmetres
  
01. Parcel·la. S'entén per parcel·la tota porció de la superfície de sòl d'ús privat delimitada amb la finalitat de conferir autonomia a l'edificació per unitats de construcció, servir de referència a la intensitat d'edificació i al nombre d'habitatges i assegurar la unitat mínima d'edificació.
  
02. Nivell natural del terreny. Es considera com a tal, per a cada punt d'una parcel·la, la cota que resulte una vegada executades les obres d'urbanització. Així doncs, aquesta cota coincidirà, en general, amb l'actual excepte en les zones afectades pels desmunts o terraplens necessaris per a l'execució dels vials, i que seran definits en el projecte d'urbanització.
  
03. Nivell del terreny exterior. Es considera com a tal, per a cada punt de la parcel·la, la cota que s'obté una vegada realitzades sobre la parcel·la les obres d'adaptació topogràfica permeses per les ordenances, i que hauran de ser completament definides en cada projecte bàsic.
  
04. Planta soterrani. Es considera com a tal tota planta, o part de planta, el sostre de la qual (cara inferior del forjat) estiga situat a menys d'un metre per damunt del nivell del terreny exterior en el perímetre de la planta.
  
La planta semienterrada el sostre de la qual sobrepasse l'altura esmentada sobre el nivell del terrenys exterior en el seu perímetre, tindrà la consideració de planta baixa.
  
Amb aquesta finalitat, es fa necessari establir un criteri que permeta definir físicament les parts de planta que tinguen la consideració de baixa o soterrani.
  
Es procedirà com si s'haguera de projectar una coberta inclinada de pendent constant sobre la figura tancada pel polígon exterior de la superfície interior de la planta (segons es defineix en aquestes normes), i suposant la cota d'inici de la coberta hipotètica igual en tot el perímetre. A partir dels punts del perímetre en què el sostre estiga situat a un metre del nivell del terreny exterior es traçaran les línies de màxim pendent fins a tallar un aiguafons, esquena d'ase o carener de la hipotètica coberta, i seguint el traçat d'aquestes últimes línies fictícies esmentades s'obtindrà la divisió de zones.
  
05. Planta baixa. Es considerarà com a tal la primera planta situada per damunt de la planta soterrani, real o possible, segons la definició anteriorment donada.
  
La cota de paviment de la planta baixa no podrà situar-se a més d'1+f metres (f = espessor forjat) per damunt del nivell del terreny exterior en el seu perímetre. En cas de sobrepassar aquesta altura tindrà la consideració de planta pis en la part en què això s'esdevinga, observant-s'hi els mateixos criteris de determinació física que els establits anteriorment en l'apartat corresponent a la planta soterrani.
  
En el supòsit que pogueren existir diverses plantes considerades com a baixes en la mateixa vertical, d'acord amb els criteris fins ara exposats, es considerarà com a tal la situada a nivell inferior, i com a planta pis la superior (això podria ocórrer en edificacions les superfícies interiors de les quals, en les plantes inferiors, foren diferents).
  
06. Planta pis. S'entendrà per planta pis tota planta de l'edificació situada per damunt de les plantes soterrani i/o baixa, reals o hipotètiques.
  
07. Altura reguladora de l'edificació. Es determinarà en cada punt ocupat per l'edificació, mitjançant la distància vertical existent entre la cota de paviment de la planta considerada baixa (cota de referència de la planta baixa) i la cota inferior del forjat de sostre de l'última planta pis, situades ambdues en la mateixa vertical.
  
Quan l'edificació es desenvolupe escalonadament, d'acord amb les característiques topogràfiques del terreny, els volums d'edificació que es construïsquen sobre cada una de les plantes conceptuades com a baixes, s'ajustaran a l'altura màxima que corresponga per raó de cada una de les dites plantes o parts de planta. L'edificabilitat total no podrà superar l'edificabilitat teòrica resultant de construir en un pla horitzontal.
  
08. Nombre de plantes de l'edificació. Es determinarà, per a cada punt ocupat per l'edificació, pel nombre de plantes construïdes sobre la que tinga consideració de soterrani, real o hipotètica.
  
09. Altura lliure de planta. Es defineix com a tal la mínima distància vertical entre el paviment del pis i el cel ras o sostre de la planta considerada, fins i tot el que pengen les bigues o elements d'instal·lacions.
  
10. Elements tècnics de les instal·lacions. S'engloben sota aquesta definició els següents conceptes: filtres d'aire, depòsits de reserva d'aigua, de refrigeració, conductes de ventilació o de fums, claraboies i coronaments de murs, antenes de telecomunicació, ràdio i televisió, maquinària d'ascensors i espai per a recorregut extra d'aquests i fins i tot per a l'accés d'aquests al terrat o coberta, bucs d'escala i elements per a estendre i eixugar la roba.
  
Aquests elements seran els únics que podran sobrepassar l'altura reguladora màxima.
  
11. Superfície interior. Per a cada planta de l'edificació es considera com a tal tota superfície construïda, coberta, delimitada per/pels mur/s de tancament de l'edificació, fins i tot la superfície ocupada per aquests murs.
  
12. Superfície exterior. Per a cada planta es considera com a tal tota superfície construïda, coberta, que no tinga la consideració de tancada.
  
Es distingeix entre superfície exterior semitancada i superfície interior oberta. Es considerarà semitancada aquella que dispose d'elements verticals de tancament (murs, envans, fusteries o elements de tancaments similars) la longitud dels quals siga superior a la meitat de la longitud del perímetre de la línia corba o poligonal que delimita la superfície exterior.
  
13. Polígon envoltant. Es defineix com a tal la figura geomètrica que, amb el menor perímetre possible, envolta totalment les superfícies interiors. Poden haver tants polígons envoltants com plantes tinga l'edificació.
  
14. Desllunat. Es considerarà desllunat l'espai no construït destinat a permetre la il·luminació i/o ventilació de les dependències de l'edifici, o a crear l'interior d'espais lliures privats amb jardineria.
  
Es distingeixen dues classes de desllunats: els interiors, quan no s'obri a espai lliure o vial, i els exteriors o mixtos, en la resta dels casos.
  
Es considera desllunat exterior, per a cada planta, tot polígon delimitat entre el polígon envoltant i la superfície interior d'aquesta planta.
  
15. Sector de visibilitat. Es defineix aquest sector a fi d'establir un criteri que permeta concretar, en cada pati exterior o mixt, la superfície computable.
  
Amb aquesta finalitat, s'aplicarà a tot el buit obert en el tancament exterior de l'edifici destinat a permetre la il·luminació o ventilació de les dependències de l'edifici que no siguen banys, lavabos o escales.
  
Es defineix geomètricament per un sector circular, de 12 metres de radi i 90 graus sexagesimals d'amplitud (quart de cercle), el vèrtex del qual s'aplicarà en el punt mitjà de cada buit en el cas que aquest tinga menys d'un metre d'ample. Per a buits de major longitud s'aplicaran dos sectors de visibilitat en els dos punts situats a 0,50 metres de les vores. En tots els supòsits, se situaran centrats respecte a la perpendicular a la directriu del buit en el punt d'aplicació.
  
16. Patiet. És l'espai no edificat destinat exclusivament a la ventilació de peces de tipus lavabo o bany.
  
17. Índex d'intensitat d'edificació o d'edificabilitat. És la relació existent entre la superfície de sostre edificable i la superfície de parcel·la, expressada en metres quadrats de sostre per metre quadrat de parcel·la.
  
18. Còmput de la superfície de sostre edificada. Per al càlcul d'aquesta superfície caldrà considerar les següent regles:
  
I. Es consideraran computables només les plantes situades per damunt de les que tinguen la consideració de soterrani.
  
II. respecte de les plantes computables, s'adopten els següents criteris:
  
II.1 Computaran en la seua totalitat, i per cada planta, les següents:
  
1.a Les superfícies interiors.
  
1.b Els desllunats interiors.
  
1.c Les xemeneies de ventilació.
  
1.d Les superfícies exteriors semitancades.
  
II.2 Podran computar parcialment les següents:
  
2.a Les superfícies exteriors obertes.
  
2.b Els desllunats exteriors o mixtos.
  
La part computable en les superfícies exteriors obertes serà la següent:
  
a) La totalitat de les seues superfícies en el cas que hi haja algun element estructural no horitzontal.
  
b) La part de superfície exterior inclosa en el polígon envoltant.
  
En el cas de desllunats exteriors o mixtos s'aplicarà la regla següent:
  
a) Computarà en la seua totalitat tot desllunat exterior o mixt, en la forma que han sigut definits, si algun sector de visibilitat és interferit per la superfície interior de la planta.
  
19. Elements ixents. Són elements ixents constructius no habitables ni ocupables i de caràcter fix que sobreïxen de les línies de tancament de l'edifici. Es consideren com a tal els sòcols, ràfecs, pilars, gàrgores, marquesines, para-sols i els altres elements semblants justificables per exigència constructiva o funcional. No s'inclouen en aquesta definició els elements ixents de caràcter no permanent tals com tendals, persianes, rètols, anuncis i semblants.
  
20. Edificació. Es considerarà edificació, a l'efecte de l'aplicació d'aquestes normes, tota construcció amb solució de continuïtat volumètrica, podent estar integrada per agrupació de parts unides entre si (habitatges o locals aparellats, en filera, etc.).
  
En les normes es denominaran edificació o edifici.
  
21. Ocupació de parcel·la. Per a cada zona es defineix una ocupació màxima de parcel·la que es mesurarà per la projecció ortogonal, sobre un plànol horitzontal, del volum de l'edificació que es considere, incloent-hi les superfícies interiors, exteriors, deslluntas interiors i elements ixents de cada una de les plantes, des de la que tinga la consideració de soterrani fins a l'última planta pis.
  
L'ocupació pot definir-se per plantes ( ocupació en soterrani, planta baixa o plantes pis), i quan es parle d'ocupació màxima de parcel·la es referirà a tot el volum de l'edificació. En el cas de l'ocupació en plantes pis es referirà l'índex a la projecció del volum de totes les plantes que tinguen l'esmentada consideració.
  
22. Separació a límits de parcel·la. És la mínima distància a què pot situar-se l'edificació, en qualsevol de les plantes, respecte als plans, o superfícies, verticals la directriu dels quals és el límit de la parcel·la. Aquestes distàncies afecten les superfícies interiors, exteriors i elements ixents.
  
23. Separació entre edificis d'una mateixa parcel·la. És la menor distància existent entre unitats d'edificació.
  
24. Línia de façana de l'edificació. És la línia que coincideix amb la projecció en planta, sobre un pla horitzontal, dels tancaments exteriors de l'edificació.
  
25. Alineacions d'edificació. Són les línies horitzontals que defineixen els límits de la planta baixa de l'edificació, i hauran de ser precisats en els estudis de detall que es redacten en el desplegament d'aquest pla parcial quan aquest ho assenyale així.
  
26. Cota de referència de la planta baixa. Determina la base de mesurament de l'altura màxima de l'edificació, podent haver-ne diverses per a un mateix edifici.
  
27. Índex de densitat d'habitatges. Es defineix aquest coeficient a fi de garantir el compliment del límit d'habitatges marcat pel pla general. Amb aquesta finalitat, i per a cada zona en què es permeta l'ús residencial, es defineix un coeficient que expressa el nombre d'habitatges construïbles per metre quadrat de parcel·la.
  
El nombre d'habitatges resultant d'aplicar aquest coeficient s'arredonirà (12.49=12 habg.; 12.50=13 habg.)
  
Aquest índex és privatiu per a cada parcel·la, per què no es poden acumular unitats residencials d'unes parcel·les en altres.
  
Ordenances comunes a totes les zones
  
01. Adaptació topogràfica. En cada parcel·la hauran de realitzar-se les obres d'adaptació topogràfica necessàries, a fi de fer viable l'existència de la planta baixa, tal com es defineix urbanísticament en aquestes ordenances.
  
Hauran d'incorporar-se al projecte bàsic els plànols topogràfics corresponents al nivell resultant del terreny i al nivell del terreny exterior. En aquest últim es farà constar la cota o les cotes de referència de la/les planta/es baixa/es.
  
Les obres d'adaptació topogràfica permeses són les que compleixen simultàniament les següent condicions:
  
a) Les plataformes d'anivellació al costat dels límits no podran situar-se a més d'1,50 metres per damunt, o 2,20 metres per davall de la cota corresponent al nivell resultant del terreny en aquells.
  
b) les plataformes d'anivellació a l'interior de la parcel·la, llevat dels soterranis, s'hauran de disposar de manera que no superen uns talussos ideals de pendent 1:3 (altura:base) traçats des de les cotes possibles, per damunt o per davall, en els límits.
  
c) Els murs d'anivellació de terres en els límits no assoliran, en cap punt, una altura superior a 1,50 metres per damunt, ni una altura superior a 2,20 metres per davall de la cota corresponent al nivell resultant del terreny en aquells.
  
d) En el límit amb vials no podran construir-se murs de contenció que s'eleven sobre la cota de la vorera en tot el límit. En aquests casos, s'hauran de disposar talussos amb el pendent màxim d'1:3 (altura:base).
  
e) Els murs interiors de parcel·la de contenció de terres no podran superar una altura de 3,70 metres.
  
02. Tanques. Podran tancar-se les parcel·les mitjançant tanques que hauran d'acomodar-se al nivell resultant del terreny en els límits, o nivell del terreny exterior (dins de la parcel·la), que seran les cotes que informen d'altura.
  
Les tanques amb façana a vials o espais públics constaran d'una part opaca de maçoneria de pedra, d'alçària màxima 0,40 metres, i la resta, fins a una alçària d'1,80 metres en total, estarà constituïda per elements de manyeria.
  
La resta de les tanques que es construïsquen sobre els límits amb altres parcel·les edificables privades, tindran una alçària màxima d'1,80 metres, sense limitacions quant a composició.
  
No obstant això, es prohibeixen les tanques de fàbrica de blocs de formigó vista, si el bloc que s'utilitza i la col·locació d'aquest, no responen a les normes de bona construcció.
  
Sobre les altures anteriorment indicades que limiten el coronament del tancat, no es permetran suplements constructius de cap tipus (malles galvanitzades, etc.).
  
Les tanques podran construir-se només sobre els límits de les parcel·les, si bé aquesta regla admet les dues excepcions següents:
  
a) Les tanques amb davant a vial podran fer-se recular, totalment o en part, a fi de relacionar millor l'edificació, o edificacions, amb l'alineació del vial. En aquest cas, l'espai intermedi resultant haurà de mantenir-se enjardinat a càrrec del propietari d'aquest sòl.
  
b) En la zona d'edificació principal A, en els supòsits d'edificació d'habitatges unifamiliars agrupades, podran construir-se tanques que delimiten cada unitat familiar sense limitació expressa quant a les seues dimensions, si bé els costats no comuns a dues unitats hauran de subjectar-se a les limitacions generals definides anteriorment.
  
En el cas de construir, a l'interior de les parcel·les, elements opacs, com frontons o semblants, hauran de situar-se de tal manera que la projecció de l'ombra d'aquests sobre terrenys aliens a la parcel·la no supere la que hi projectaria una tanca opaca d'1,80 metres d'alçària situada sobre el límit.
  
03. Desdoblament de la planta baixa. En cap cas es permetrà el desdoblament de la planta baixa en dues plantes segons els sistema de semisoterrani i entresòl.
  
04. Entresòl en planta baixa. Es prohibeix la construcció d'entresòls en les plantes baixes.
  
05. Usos permissibles en planta soterrani. Ens els soterranis no es pemet l'ús d'habitatge ni la ubicació d'habitacions en l'ús hoteler i sanitari. La resta de soterranis, per davall del primer, no podran destinar-se a activitats diferents de les d'aparcament de vehicles, instal·lacions tècniques de l'edifici i altres com a cambres cuirassades i semblants.
  
En el primer soterrani, situat per davall de la planta baixa, podran autoritzar-se altres usos diferents del d'habitatge i habitacions en l'ús hoteler, si es dota el local de mesures tècniques que cobrisquen els riscos d'incendi, explosió i altres, així com el desallotjament amb seguretat de les persones en aquests esdeveniments, i siga possible, d'acord amb la normativa específica que regule l'ús proposat.
  
No obstant això, les plantes soterrani resultants de l'edificació en la subzona comercial 1C, es destinaran únicament i exclusiva al depòsit de mercaderies directament relacionades amb l'activitat a què es destine l'edificació.
  
06. Elements permesos per damunt de l'altura reguladora. Per damunt de l'atura reguladora només es permetran:
  
- La coberta definitiva de l'edifici, de pendent inferior al 30% i els punt d'arrancada de la qual siguen línies horitzontals i paral·leles als paraments exteriors de les façanes situades a una altura no superior a la màxima i la volada màxima de la qual no supere la dels ràfecs. L'espai que puga resultar entre l'últim forjat i la coberta no serà habitable.
  
- Les cambres d'aire i elements de cobertura en els casos de terrat o coberta plana, amb una alçària total màxima de 0,60 metres.
  
- Les baranes amb una alçària màxima d'1,80 metres.
  
- Els elements tècnics de les instal·lacions. El volum d'aquests elements, les dimensions dels quals són funció de les exigències tècniques de cada edifici o instal·lació, es preveuran a través d'una composició arquitectònica conjunta amb tot l'edifici, en el moment de sol·licitar la llicència municipal d'edificació.
  
- Els coronaments ornamentals de l'edificació de caràcter exclusivament ornamental, semàntic, simbòlic o decoratiu.
  
07. Estenedors. Els estenedors, englobats genèricament com a elements tècnics de les instal·lacions, hauran d'estar expressament previstos en els projectes d'edificació, de tal manera que cada unitat familiar els tinga, bé en patis interiors, bé en la coberta de l'edificació.
  
08. Superfícies exteriors i elements ixents. Estan limitats per la superfície de sostre edificable, ocupació màxima de parcel·la i separació a límits de parcel·la.
  
Els ràfecs podran volar un màxim de 0,90 metres respecte del perímetre definit pels tancaments de l'última planta de pis.
  
09. Patiets. Hauran de ser escorcollables i de una forma tal que permeta la inscripció d'un cercle de 0,80 metres de diàmetre mínim.
  
10. Conductes i xemeneies de ventilació. L'ús d'aquestes elements es permetrà únicament per a la ventilació de banys i lavabos, sempre que reunisquen els requisits mínims exigits per les NTE del Ministeri de l'Habitatge.
  
11. Paràmetres per a la disposició relativa de l'edificació.
  
A l'efecte de preservació de les condicions de privacitat dels habitatges o locals habitables la distància mínima entre edificacions pròximes serà de 4,00 metres.
  
A fi d'obtenir una correcta il·luminació i insolació, la conjugació de les distàncies entre edificacions amb l'altura d'aquestes, serà tal que s'assegure a tota planta i habitatge, com a mínim, una hora de sol entre les 10.00 i les 14.00 hores solars, calculada la insolació per al dia 21 de desembre.
  
A fi de limitar els efectes negatius que podrien eventualment originar-se sobre l'edificació existent o possible en sectors adjacents, hauran de complir-se així mateix respecte d'aquesta les separacions mínimes establides anteriorment.
  
Ordenances particulars de zones
  
Zona A: edificació principal
  
01. Usos permesos. Els usos permesos en aquesta zona seran els següents:
  
· Residencial unifamiliar.
  
· Hoteler.
  
· Comercial.
  
· Sanitarioassistencial.
  
· Educatiu.
  
· Recreatiu.
  
· Esportiu.
  
· Sociocultural.
  
Es considera com a ús predominant l'hoteler i el residencial unifamiliar, per la qual cosa la resta d'usos permesos no podrà existir si no estan vinculats directament a l'ús predominant.
  
Els usos situats a la zona afectada per la servitud de protecció, s'adequaran al que es disposa en els articles 24, 25 i 26 de la Llei de Costes i concordants del seu reglament (art. 44 al 50).
  
02. Desenvolupament de l'edificació. En aquest zona serà necessari, abans del desenvolupament de l'edificació, la redacció, tramitació i aprovació d'estudis de detall l'àmbit dels quals abrace, com a mínim, les dimensions o superfícies de la parcel·la mínima.
  
Els estudis de detall, a més d'establir els valors que assoliran els paràmetres que configuren les edificacions, completaran la definició unívoca de l'ordenació volumètrica precisant les alineacions de l'edificació i les cotes de referència de la planta baixa. Respecte d'aquest últim paràmetre, els estudis de detall n'hauran de determinar la regulació respecte del nivell natural del terreny i respecte del nivell del terreny exterior.
  
03. Tipus d'ordenació. El tipus d'ordenació que es fixa es el de volumetria específica.
  
04. Parcel·la mínima. La parcel·la mínima es fixa, per a aquesta zona, en 1.000 metres quadrats, i haurà de tenir una forma tal que permeta la inscripció d'un cercle de 20 metres de diàmetre.
  
05. Ocupació màxima de parcel·la. L'ocupació màxima de parcel·la es fixa en el 25%.
  
06. Intensitat d'edificació. L'índex d'intensitat d'edificació serà de 0,42 metres quadrats de sostre per metre quadrat de sòl per a usos privats.
  
07. Densitat d'habitatges. L'índex de densitat d'habitatges es fixa, per a aquesta zona, en 21 habitatges per hectàrea de sòl per a usos privats.
  
08. Altura màxima permesa. L'altura reguladora màxima queda fixada en 9,50 metres.
  
09. Nombre màxim de plantes. El nombre de plantes de l'edificació queda limitada a planta baixa més dues plantes pis.
  
10. Separació a límits de parcel·la. La separació mínima de l'edificació als límits de vials es fixa en 10,00 metres. A la resta de límits serà com a mínim de 5 metres.
  
11. Altura lliure en plantes soterrani. L'altura lliure mínima, en aquestes plantes, serà de 2,50 metres, llevat que l'ús siga exclusiu d'aparcaments, en el qual cas podrà reduir-se a 2,20 metres.
  
12. L'altura lliure en plantes baixes. L'altura lliure mínima en planta baixa serà de 3,25 metres per a usos diferents del d'habitatge, llevat en els casos de vestíbuls o garatges, en el qual cas podrà reduir-se a 2,25 metres.
  
En cas d'existència d'ús residencial en planta baixa, l'altura lliure mínima, en la zona en què això s'esdevinga, serà l'exigida per a les plantes pis.
  
13. Altura lliure en plantes pis. L'altura lliure mínima en plantes pis serà de 2,50 metres.
  
14. Previsió d'aparcaments. Caldrà preveure, en cada parcel·la, una plaça d'aparcament per cada unitat residencial més una altra per cada 100 metres quadrats d'edificació destinats a altres usos; en el cas de l'ús hoteler, se situarà una plaça per cada 100 metres quadrats d'edificació. Aquestes places s'ubicaran en planta soterrani o en superfície dins de la parcel·la, si bé en aquest últim cas es disposaran en la part superior o lateral/s de la façana que continga l'accés principal a l'edifici. El nombre mínim de places per a tota la zona A serà de 217 unitats.
  
15. Edificació en la zona d'afectació de la LMT. En la zona afectada per la servitud de protecció de la línia marítima terrestre, queda limitada l'edificació a 100 metres quadrats en planta baixa i una altura màxima de 3,00 metres.
  
Zona D: dotacions públiques
  
01. Usos permesos. Els usos permesos, sempre de caràcter públic, en aquesta zona seran els següents:
  
· Residencial, únicament per a vigilància i directament relacionat amb l'edificació principal.
  
· Educatiu.
  
· Recreatiu.
  
· Esportiu.
  
Es considera com a ús predominant l'educatiu, per la qual cosa la resta dels usos permesos no podran existir si no estan vinculat directament a l'ús predominant.
  
02. Tipus d'ordenació. El tipus d'ordenació que es fixa és el d'edificació aïllada.
  
03. Ocupació màxima de parcel·la. L'ocupació màxima de parcel·la es fixa en el 60%.
  
04. Intensitat d'ocupació. L'índex d'intensitat d'edificació serà de 0,80 metres quadrats de sostre per metre quadrat de sòl per a usos públics.
  
05. Altura màxima permesa. L'altura reguladora màxima queda fixada en 12,00 metres, permetent-se un cos singular, de forma excepcional, fins a 18,00 metres d'altura si es justifica per les característiques i finalitat de l'equipament.
  
06. Altura lliure en plantes soterrani. L'altura lliure mínima, en aquestes plantes, serà de 2,50 metres, llevat que l'ús d'aquestes siga exclusiu d'aparcament, en el qual cas podrà reduir-se a 2,20 metres.
  
07. Altura lliure en plantes baixes. L'altura lliure en planta baixa serà de 3,25 metres.
  
En cas que hi haja ús residencial en planta baixa, l'altura lliure mínima, en la zona en què això s'esdevinga, podrà reduir-se a 2,50 metres.
  
08. Altura lliure en plantes pis. L'altura lliure mínima en plantes pis serà de 2,50 metres.
  
09. Previsió d'aparcaments. Caldrà preveure, en cada parcel·la, una plaça d'aparcament per cada 150 metres quadrats d'edificació. Aquestes places s'ubicaran en planta soterrani o en superfície dins de la parcel·la, si bé en aquest últim cas es disposaran en la part posterior o lateral/s de la façana que continga l'accés principal de l'edifici.
  
10. Separació a límits de parcel·la. La separació mínima de l'edificació a límits es fixa en 5 metres.
  
Zona S: serveis privats
  
01. Usos permesos. Els usos permesos en aquesta zona seran els següents:
  
· Comercial.
  
· Recreatiu.
  
02. Tipus d'ordenació. El tipus d'ordenació que es fixa és el d'edificació aïllada.
  
03. Ocupació màxima de parcel·la. L'ocupació màxima de parcel·la es fixa en el 17%.
  
04. Intensitat d'ocupació. L'índex d'intensitat d'edificació serà de 0,169 metres quadrats de sostre per metre quadrat de sòl per a usos públics.
  
05. Altura màxima permesa. L'altura reguladora màxima queda fixada en 6,50 metres, sent el nombre d'altures de 2, corresponent a planta baixa més una planta pis.
  
06. Altura lliure en plantes soterrani. L'altura lliure mínima, en aquestes plantes, serà de 2,50 metres, llevat que l'ús siga exclusiu d'aparcament, en el qual cas podrà reduir-se a 2,20 metres.
  
07. Altura lliure en plantes baixes. L'altura lliure mínima en planta baixa serà de 3,25 metres.
  
08. Altura lliure en planta pis. L'altura lliure mínima en plantes pis serà de 2,50 metres.
  
09. Previsió d'aparcaments. Caldrà preveure una plaça d'aparcament per cada 150 metres quadrats d'edificació. Aquestes places s'ubicaran en planta soterrani o en superfície dins de la parcel·la, si bé en aquest últim cas es disposaran en la part posterior o lateral/s de la façana que continga l'accés principal de l'edifici.
  
10. Separació a límits de parcel·la. La separació mínima de l'edificació a límits de vials es fixa en 10 metres. La resta de límits serà com a mínim de 5 metres.
  
Zona ZV: espais lliures públics
  
01. Usos permesos. L'ús permés d'aquestes zones és públic, de lleure i esplai, i destinat a àrees d'arbrat i jardins; no son edificables. Només en les zones amb superfície superior a 10.000 metres quadrats s'admetran superfícies descobertes per a la pràctica d'esports o per a edificis culturals, sempre que no n'ocupen més del 10% de la superfície.
  
S'hi admeten també, amb independència de la superfície de la zona, les instal·lacions necessàries per a la cura del parc, sempre que no ocupen més de l'1% de la seua superfície.
  
02. Altura màxima permesa. Les construccions que es realitzen (pèrgoles, auditoris, edificis culturals, etc.), no superaran els 10,00 metres d'altura, llevat de les instal·lacions per a la cura del parc, que no podran superar els 6,00 metres.
  
..."
  
Cosa que es fa pública als efectes escaients.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 3108, del 27-10-1997 (1997/10946)

Información pública de las ordenanzas del Plan parcial 7, La Mallaeta.
----------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   3108

Fecha DOGV
:   27-10-1997

Sección del DOGV
:   OTROS ANUNCIOS - ORDENACIÓN DEL TERRITORIO Y URBANISMO

Número del documento
:   1997/10946

CVE


Fecha del documento


Organismo emisor
:   Ayuntamiento de Villajoyosa

Tipo de documento
:   Anuncio

INFORMACIÓN PÚBLICA [97/C10946]
  
Por medio del presente edicto, de conformidad con lo establecido en el artículo 70.2 de la Ley 7/1985, de 2 de abril, se hacen públicas las ordenanzas que contiene el Plan Parcial 7, La Mallaeta, aprobado definitivamente por la Comisión Territorial de Urbanismo de Alicante en sesión de 11 de diciembre de 1995, acuerdo publicado en el Diario Oficial de la Generalitat Valenciana de 30 de mayo de 1997, número 3.003. Las ordenanzas que integran la normativa del Plan Parcial 7, La Mallaeta, tienen la siguiente redacción:
  
"...2. Ordenanzas reguladoras
  
Introducción
  
01. Objeto
  
Las presentes ordenanzas reguladoras son de aplicación obligada para todas aquellas construcciones futuras que se realicen dentro de los límites del presente plan parcial, y constituyen el desarrollo y aplicación de las normas urbanísticas contenidas en la reforma y adaptación del Plan General de Ordenación Urbana de Villajoyosa, y de la vigente Ley del Suelo. Su finalidad es la de regular la construcción de las futuras edificaciones que se realicen dentro de los terrenos del plan.
  
02. Relación con la legislación vigente
  
Las prescripciones de las presentes ordenanzas están vinculadas a la legislación vigente, en especial al Texto Refundido de la Ley sobre Régimen del Suelo y Ordenación Urbana (Real Decreto Legislativo 1/1992, de 26 de junio), al Reglamento de planeamiento de la Ley del Suelo (Decreto 2.159/1978, del 23 de junio), al Reglamento de Gestión Urbanística (RD 3.288/1978), al Plan General de Ordenación Urbana del Término Municipal de Villajoyosa, debiéndose tener en cuenta, además, todas aquellas normas y reglamentos que puedan afectarles: reglamentos de Planeamiento Urbanístico, de Gestión Urbanística, de Disciplina Urbanística, Ley de Costas y su reglamento, Electrotécnico de Baja Tensión, Ley de Carreteras, Ley 13/1985, del Patrimonio Histórico Español, etc.).
  
03. Ámbito de aplicación
  
Estas ordenanzas se aplicarán a todo tipo de actividad constructora y edificadora, tanto privada como de carácter público, comprendidas dentro de los límites establecidos en el plan.
  
04. Obligatoriedad
  
Las presentes ordenanzas tendrán carácter obligatorio a partir del momento de su aprobación definitiva por la Autoridad competente, obligando tanto a los organismos públicos como a todas aquellas personas físicas o jurídicas llamadas a su cumplimiento.
  
05. Vigencia
  
Las presentes ordenanzas tendrán vigencia en todo momento, y en toda su extensión, en tanto no sean derogadas o modificadas total o parcialmente con arreglo a derecho para lo cual deberá seguirse la misma tramitación que para su aprobación.
  
06. Licencias y obras
  
Para poder llevarse a cabo cualquier tipo de obra, tanto de nueva planta, de rehabilitación, reforma, ampliación, etc., como aquellas que alteren la configuración del suelo o subsuelo, dentro de los terrenos del presente plan parcial, se habrá de obtener la correspondiente licencia municipal, con arreglo a las normas y procedimientos del articulado de las leyes de Régimen Local, Régimen del Suelo y Ordenación Urbana, y Reglamento de Servicios de las Corporaciones Locales, normas de carácter general del Plan General de Ordenación Urbana de Villajoyosa, solicitada mediante instancia por el promotor o un representante legal y acompañada de los documentos y proyectos correspondientes, redactados por técnicos competentes y tramitados o visados por sus respectivos colegios profesionales.
  
Las obras se realizarán bajo la dirección de los técnicos facultativos correspondientes.
  
07. Proyectos de urbanización
  
Para la realización de cualquier obra dentro del presente plan parcial será necesaria la elaboración y aprobación reglamentaria del correspondiente proyecto de urbanización, de acuerdo con lo establecido en el artículo 92 de la Ley del Suelo (LS/92) y de la misma forma se desarrollarán los planos detallados de todas las obras y servicios necesarios para llevar a la práctica lo mejor posible el presente plan parcial, pudiendo para ello introducir pequeños reajustes necesarios para un mejor resultado de las obras, así como una acomodación definitiva al terreno de la red viaria propuesta.
  
El proyecto de urbanización establecerá las condiciones en que habrá de ser efectuada la acometida a las distintas redes de servicios (agua, electricidad, alcantarillado).
  
08. Estudio de detalle
  
Al estar la zona de edificación principal acogida al tipo de ordenación por volumetría específica, sus parcelas precisarán del correspondiente estudio de detalle, que determinará los parámetros para la ordenación de la forma de la edificación, según indica el Plan General de Ordenación Urbana: forma o configuración de la edificación, alineaciones de edificación, cota de referencia de la planta baja, altura máxima y número de plantas, perímetro regulador, perfil regulador, etc. (ver cap. 46 del PGOU).
  
09. Alineaciones y nivelaciones
  
Las alineaciones a que habrán de ajustarse las construcciones son las definidas en los planos del proyecto del presente plan parcial, con los pequeños reajustes a que habrá de atenerse al redactarse el proyecto de Urbanización. Las alineaciones serán obligatorias y no podrá comenzarse ninguna construcción sin el trazado de las mismas por la entidad urbanizadora.
  
En el plano de las alineaciones constarán tanto las características geométricas de las parcelas como las condiciones urbanísticas.
  
10. Vegetación
  
En todas las actuaciones sobre las parcelas se respetará al máximo la vegetación existente, y si en algún caso hay que eliminar parte de vegetación conífera, se repondrá en la proporción de dos plantas por cada una arrancada.
  
11. Condiciones higiénicas
  
Las condiciones higiénicas de las viviendas deberán ajustarse, como norma general, a lo dispuesto en las Normas de Habitabilidad y Diseño de Viviendas en el Ámbito de la Comunidad Valenciana, HD/91 (Orden de 22 de abril de 1991, de la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes de la Generalitat Valenciana).
  
Asimismo, respetarán las condiciones mínimas que establece el Plan General de Ordenación Urbana de Villajoyosa.
  
12. Condiciones estético-compositivas
  
Respetarán los requisitos estéticos exigidos por el Plan General de Ordenación Urbana de Villajoyosa.
  
Se permite el uso de cualquier tipo de material constructivo, siempre que dicho uso sea correcto y no desentone con el carácter de la zona.
  
Los aparatos de refrigeración, de energía solar, depósitos, etc., en cubiertas o fachadas, tendrán que estar integrados u ocultos en la edificación.
  
- En fachadas pintadas, se procurará la utilización de colores propios de la zona (blanco, salmón y ocre o tierra).
  
- En cubiertas inclinadas se dará preferencia al empleo de teja árabe y en las planas, al acabado con rasilla.
  
13. Eliminación de basuras
  
Los desperdicios domésticos se recogerán por los servicios municipales encargados. Para su almacenamiento se dispondrá de armarios de basuras, de fácil acceso y con la suficiente capacidad para recibir el volumen de desperdicios previstos.
  
Definición de usos
  
La definición que el plan general establece para los diferentes usos por razón de su función es, en lo que respecta al presente plan parcial, la siguiente:
  
01. Uso de vivienda unifamiliar. Se entiende como tal la vivienda correspondiente a cada unidad familiar en edificio aislado o agrupado horizontalmente, con acceso independiente y exclusivo.
  
02. Uso hotelero. Corresponde a aquellos edificios que se destinan al alojamiento temporal para transeúntes. Engloba los hoteles, moteles, pensiones, aparthoteles y, en general, todos los establecimientos de hostelería.
  
03. Uso comercial. Comprende los locales abiertos al público destinados a la venta al por menor o a la prestación de servicios personales.
  
04. Uso sanitario-asistencial. Comprende las actividades de tratamiento y alojamiento de enfermos y, en general, las relacionadas con la sanidad, higiene y asistencia.
  
05. Uso educativo. Comprende las actividades formativas y de enseñanza.
  
06. Uso recreativo. Comprende las actividades relacionadas con el ocio, el tiempo libre y el esparcimiento.
  
07. Uso deportivo. Comprende la práctica de la educación física y deportes en general.
  
08. Uso sociocultural. Comprende las actividades culturales y de relación social, tales como museos, bibliotecas, centros sociales, etc.
  
Definición de parámetros
  
01. Parcela. Se entiende por parcela toda porción de la superficie de suelo de uso privado delimitada con el fin de conferir autonomía a la edificación por unidades de construcción, servir de referencia a la intensidad de edificación y al número de viviendas y asegurar la unidad mínima de edificación.
  
02. Nivel natural del terreno. Se considera como tal, para cada punto de una parcela, la cota que resulte una vez ejecutadas las obras de urbanización. Así pues, dicha cota coincidirá, por lo general, con la actual excepto en las zonas afectadas por los desmontes o terraplenes necesarios para la ejecución de los viales, y que serán definidos en el proyecto de urbanización.
  
03. Nivel del terreno exterior. Se considera como tal, para cada punto de la parcela, la cota que se obtiene una vez realizadas sobre la parcela las obras de adaptación topográfica permitidas por las ordenanzas, y que deberán ser completamente definidas en cada proyecto básico.
  
04. Planta sótano. Se considera como tal toda planta, o parte de planta, cuyo techo (cara inferior del forjado) esté situado a menos de un metro por encima del nivel del terreno exterior en el perímetro de la planta.
  
La parte de planta semienterrada cuyo techo sobrepase la altura mencionada sobre el nivel del terreno exterior en su perímetro, tendrá la consideración de planta baja.
  
A tal fin, se hace preciso establecer un criterio que permita definir físicamente las partes de planta que tengan la consideración de baja o sótano.
  
Se procederá como si se tuviese que proyectar una cubierta inclinada de pendiente constante sobre la figura encerrada por el polígono exterior de la superficie interior de la planta (según se define en estas normas), y suponiendo la cota de inicio de la cubierta hipotética igual en todo el perímetro. A partir de los puntos del perímetro en los que el techo esté situado a un metro del nivel del terreno exterior se trazarán las líneas de máxima pendiente hasta cortar a una lima hoya, lima tesa o cumbrera de la hipotética cubierta, y siguiendo el trazado de estas últimas líneas ficticias mencionadas se obtendrá la división de zonas.
  
05. Planta baja. Se considerará como tal la primera planta situada por encima de la planta sótano, real o posible, según la definición anteriormente dada.
  
La cota de pavimento de la planta baja no podrá situarse a más de 1+f metros (f = espesor forjado) por encima del nivel del terreno exterior en su perímetro. En caso de sobrepasarse dicha altura tendrá la consideración de planta piso en la parte en que ello ocurra, observándose los mismos criterios de determinación física que los establecidos anteriormente en el apartado correspondiente a la planta sótano.
  
En el supuesto de que pudiesen existir varias plantas consideradas como bajas en la misma vertical, de acuerdo con los criterios hasta ahora expuestos, se considerará como tal la situada a nivel inferior, y como planta piso la superior (ello podría ocurrir en edificaciones cuyas superficies interiores, en las planta inferiores, fuesen distintas).
  
06. Planta piso. Se entenderá por planta piso toda planta de la edificación situada por encima de las plantas sótano y/o baja, reales o hipotéticas.
  
07. Altura reguladora de la edificación. Se determinará en cada punto ocupado por la edificación, mediante la distancia vertical existente entre la cota de pavimento de la planta considerada como baja (cota de referencia de la planta baja) y la cota inferior del forjado de techo de la última planta piso, situadas ambas en la misma vertical.
  
Cuando la edificación se desarrolle escalonadamente, en razón a las características topográficas del terreno, los volúmenes de edificación que se construyan sobre cada una de las plantas conceptuadas como bajas, se ajustarán a la altura máxima que corresponda por razón de cada una de dichas plantas o partes de planta. La edificabilidad total no podrá superar la edificabilidad teórica resultante de construir en un plano horizontal.
  
08. Número de plantas de la edificación. Se determinará, para cada punto ocupado por la edificación, por el número de plantas construidas sobre la que tenga la consideración de sótano, real o hipotética.
  
09. Altura libre de planta. Se define como tal la mínima distancia vertical entre el pavimento del piso y el cielo raso o techo de la planta considerada, incluso el cuelgue de vigas o elementos de instalaciones.
  
10. Elementos técnicos de las instalaciones. Se engloban bajo esta definición los siguientes conceptos: filtros de aire, depósitos de reserva de agua, de refrigeración, conductos de ventilación o de humos, claraboyas y remates de muros, antenas de telecomunicación, radio y televisión, maquinaria de ascensores y espacio para recorrido extra de los mismos e incluso para el acceso de éstos al terrado o cubierta, cuerpos de escalera y elementos para el tendido y secado de ropa.
  
Estos elementos serán los únicos que podrán sobrepasar la altura reguladora máxima.
  
11. Superficie interior. Para cada planta de la edificación se considera como tal toda superficie construida, cubierta, delimitada por el/los muro/s de cerramiento de la edificación, incluso la superficie ocupada por estos muros.
  
12. Superficie exterior. Para cada planta se considera como tal toda superficie construida, cubierta, que no tenga la consideración de cerrada.
  
Se distingue ente superficie exterior semicerrada y superficie exterior abierta. Se considerará semicerrada a aquella que disponga de elementos verticales de cerramiento (muros, tabiques, carpinterías o elementos de cerramiento similares) cuya longitud sea superior a la mitad de la longitud del perímetro de la línea curva o poligonal que delimita la superficie exterior.
  
13. Polígono envolvente. Se define como tal la figura geométrica que, con el menor perímetro posible, envuelve en su totalidad las superficies interiores. Pueden existir tantos polígonos envolventes como plantas posea la edificación.
  
14. Patio de luz. Se entenderá por patio de luces el espacio no construido destinado a permitir la iluminación y/o ventilación de las dependencias del edificio, o a crear en el interior espacios libres privados con jardinería.
  
Se distinguen dos clases de patios de luces: Los interiores, cuando no se abre a espacio libre o vial, y los exteriores o mixtos, en el resto de los casos.
  
Se considera patio de luz exterior, para cada planta, todo polígono delimitado entre el polígono envolvente y la superficie interior de dicha planta.
  
15. Sector de visibilidad. Se define este sector al objeto de establecer un criterio que permita concretar, en cada patio exterior o mixto, la superficie computable.
  
A tal fin se aplicará a todo hueco abierto en el cerramiento exterior del edificio destinado a permitir la iluminación o ventilación de las dependencias del edificio que no sean baños, aseos o escaleras.
  
Se define geométricamente por un sector circular, de 12 metros de radio y 90 grados sexagesimales de amplitud (cuarto de círculo), cuyo vértice se aplicará en el punto medio de cada hueco en el caso de que éste posea menos de 1 metro de ancho. Para huecos de mayor longitud se aplicarán dos sectores de visibilidad en los dos puntos situados a 0,50 metros de los bordes. En todos los supuestos, se situarán centrados respecto a la perpendicular a la directriz del hueco en el punto de aplicación.
  
16. Patinejo. Es el espacio no edificado destinado exclusivamente a la ventilación de piezas de tipo aseo o baño.
  
17. Índice de intensidad de edificación o de edificabilidad. Es la relación existente entre la superficie de techo edificable y la superficie de parcela, expresada en metros cuadrados de techo por metros cuadrados de parcela.
  
18. Cómputo de la superficie de techo edificada. Para el cálculo de esta superficie se deberá tener en consideración las siguientes reglas:
  
I. Se considerarán computables solo las plantas situadas por encima de las que tengan la consideración de sótano.
  
II. Respecto a las plantas computables se adoptan los siguientes criterios:
  
II.1 Computarán en su totalidad, y por cada planta, las siguientes:
  
1.a Las superficies interiores.
  
1.b Los patios de luces interiores.
  
1.c Los patinejos.
  
1.d Las superficies exteriores semicerradas.
  
II.2 Podrán computar parcialmente las siguientes:
  
2.a Las superficies exteriores abiertas.
  
2.b Los patios de luces exteriores o mixtos.
  
La parte computable en las superficies exteriores abiertas será la siguiente:
  
a) La totalidad de sus superficie en el caso de que exista algún elemento estructural no horizontal.
  
b) La parte de superficie exterior incluida en el polígono envolvente.
  
En el caso de patios de luces exteriores o mixtos se aplicará la regla siguiente:
  
a) Computará en su totalidad todo patio de luces exterior o mixto, en la forma que han sido definidos, si algún sector de visibilidad es interferido por la superficie interior de dicha planta.
  
19. Elementos salientes. Son elementos salientes constructivos no habitables ni ocupables y de carácter fijo que sobresalen de las líneas de cerramiento del edificio. Se consideran como tales los zócalos, aleros, pilares, gárgolas, marquesinas, parasoles y demás elementos similares justificables por su exigencia constructiva o funcional. No se incluyen en esta definición los elementos salientes de carácter no permanente tales como toldos, persianas, rótulos, anuncios y similares.
  
20. Edificación. Se considerará edificación, a efectos de aplicación de estas normas, toda construcción con solución de continuidad volumétrica, pudiendo estar integrada por agrupación de partes unidas entre sí (viviendas o locales pareados, en hilera, etc.).
  
En las normas se denominará por edificación o edificio.
  
21. Ocupación de parcela. Para cada zona se define una ocupación máxima de parcela que se medirá por la proyección ortogonal, sobre un plano horizontal, del volumen de la edificación que se considere, incluyendo las superficies interiores, exteriores, patios de luces interiores y elementos salientes de cada una de las plantas, desde la que tenga la consideración de sótano hasta la última planta piso.
  
La ocupación puede definirse por plantas (ocupación en sótano, planta baja o plantas piso), y cuando se hable de ocupación máxima de parcela se referirá a todo el volumen de la edificación. En el caso de la ocupación en plantas piso se referirá el índice a la proyección del volumen de todas las plantas que tengan dicha consideración.
  
22. Separación a lindes de parcela. Es la mínima distancia a que puede situarse la edificación, en cualquiera de sus plantas, respecto a los planos, o superficies, verticales cuya directriz es el linde de la parcela. Estas distancias afectan a las superficies interiores, exteriores y elementos salientes.
  
23. Separación entre edificios de una misma parcela. Es la menor distancia existente entre unidades de edificación.
  
24. Línea de fachada de la edificación. Es la línea que coincide con la proyección en planta, sobre un plano horizontal, de los cerramientos exteriores de la edificación.
  
25. Alineaciones de edificación. Son las líneas horizontales que definen los límites de la planta baja de la edificación, y habrán de ser precisadas en los estudios de detalle que se redacten en desarrollo de este plan parcial cuando éste así lo señale.
  
26. Cota de referencia de la planta baja. Determina la base de medición de la altura máxima de la edificación, pudiendo existir varias para un mismo edificio.
  
27. Índice de densidad de viviendas. Se define este coeficiente al objeto de garantizar el cumplimiento del límite de viviendas marcado por el plan general. A tal fin, y para cada zona en la que se permite el uso residencial, se define un coeficiente que expresa el número de viviendas construibles por metros cuadrados de parcela.
  
El número de viviendas resultante de aplicar este coeficiente se redondeará (12.49=12 viv.; 12.50=13 viv.).
  
Este índice es privativo para cada parcela, no pudiéndose acumular unidades residenciales de unas parcelas en otras.
  
Ordenanzas comunes a todas las zonas
  
01. Adaptación topográfica. En cada parcela deberán realizarse las obras de adaptación topográfica necesarias, al objeto de hacer viable la existencia de la planta baja, tal y como viene definida urbanísticamente en estas ordenanzas.
  
Deberán incorporarse al proyecto básico los planos topográficos correspondientes al nivel resultante del terreno y al nivel del terreno exterior. En este último se hará/n constar la/s cota/s de referencia de la/s planta/s baja/s.
  
Las obras de adaptación topográfica permitidas son las que verifican simultáneamente las siguientes condiciones:
  
a) Las plataformas de nivelación junto a los lindes no podrán situarse a más de 1,50 metros por encima, o 2,20 metros por debajo de la cota correspondiente al nivel resultante del terreno en aquellos.
  
b) Las plataformas de nivelación en el interior de la parcela, excepto los sótanos, deberán disponerse de modo que no rebasen unos taludes ideales de pendiente 1:3 (altura: base) trazados desde las cotas posibles, por encima o por debajo, en los lindes.
  
c) Los muros de nivelación de tierras en los lindes no alcanzarán, en ningún punto, una altura superior a 1,50 m. por encima, ni una altura superior a 2,20 metros por debajo de la cota correspondiente al nivel resultante del terreno en aquellos.
  
d) En el linde con viales no podrán construirse muros de contención que se eleven sobre la cota de la acera en todo el linde. En estos casos, deberán disponerse taludes con la pendiente máxima de 1:3 (altura: base).
  
e) Los muros interiores de parcela de contención de tierras no podrán superar una altura de 3,70 m.
  
02. Cercas. Podrán vallarse las parcelas mediante cercas que deberán acomodarse al nivel resultante del terreno en los lindes, o nivel del terreno exterior (dentro de la parcela), que serán las cotas que informen de altura.
  
Las cercas con fachada a viales o espacios públicos constarán de una parte opaca de mampostería de piedra, de altura máxima 0,40 metros, y el resto, hasta una altura de 1,80 metros en total, estará constituida por elementos de cerrajería.
  
El resto de las cercas que se construyan sobre los lindes con otras parcelas edificables privadas, tendrán una altura máxima de 1,80 metros, sin limitaciones en cuanto a su composición.
  
No obstante, se prohíben las cercas de fábrica de bloques de hormigón vista, si el bloque que se utiliza y su colocación, no responden a las normas de buena construcción.
  
Sobre las alturas anteriormente indicadas que limitan la coronación del vallado, no se permitirán suplementos constructivos de ningún tipo (mallas galvanizadas, etc.).
  
Las cercas sólo podrán construirse sobre los lindes de las parcelas, si bien esta regla admite las dos siguientes excepciones:
  
a) Las cercas con frente a vial podrán retranquearse, en su totalidad o en parte, al objeto de relacionar mejor la edificación, o edificaciones, con la alineación del vial. En este caso el espacio intermedio resultante deberá mantenerse ajardinado a cargo del propietario de dicho suelo.
  
b) En la zona de edificación principal A, en los supuestos de edificación de viviendas unifamiliares agrupadas, podrán construirse cercas que delimiten cada unidad familiar sin limitación expresa en cuanto a sus dimensiones, si bien los lados no comunes a dos unidades deberán sujetarse a las limitaciones generales definidas anteriormente.
  
En el caso de construirse, en el interior de las parcelas, elementos opacos, como frontones o similares, deberán situarse de tal modo que la proyección de su sombra sobre terrenos ajenos a la parcela no supere la que arrojaría una cerca opaca de 1,80 metros de altura situada sobre el linde.
  
03. Desdoblamiento de la planta baja. En ningún caso se permitirá el desdoblamiento de la planta baja en dos plantas según el sistema de semisótano y entresuelo.
  
04. Altillos en planta baja. Se prohibe la construcción de altillos en las plantas bajas.
  
05. Usos permisibles en planta sótano. En los sótanos no se permite el uso de vivienda ni la ubicación de habitaciones en el uso hotelero y sanitario. Los demás sótanos, por debajo del primero, no podrán destinarse a actividades distintas de las de aparcamiento de vehículos, instalaciones técnicas del edificio y otros como cámaras acorazadas y similares.
  
En el primer sótano, situado por debajo de la planta baja, podrán autorizarse otros usos distintos del de vivienda y habitaciones en el uso hotelero, si se dota al local de medidas técnicas que cubran los riesgos de incendio, explosión y otros, así como el desalojo con seguridad de las personas en estos eventos, y sea posible, en virtud de la normativa específica que regule el uso propuesto.
  
No obstante lo anterior, las plantas de sótano resultantes de la edificación en la subzona comercial 1C, se destinarán única y exclusivamente al depósito de mercancías directamente relacionadas con la actividad a la que se destine la edificación.
  
06. Elementos permitidos por encima de la altura reguladora. Por encima de la altura reguladora solo se permitirán:
  
- La cubierta definitiva del edificio, de pendiente inferior al 30% y cuyos arranques sean líneas horizontales y paralelas a los paramentos exteriores de las fachadas situadas a altura no superior a la máxima y cuyo vuelo máximo no supere el de los aleros. El espacio que pueda resultar entre el último forjado y la cubierta no será habitable.
  
- Las cámaras de aire y elementos de cobertura en los casos de azotea o cubierta plana, con una altura total máxima de 0,60 metros.
  
- Las barandas con una altura máxima de 1,80 metros.
  
- Los elementos técnicos de las instalaciones. El volumen de estos elementos, cuyas dimensiones son función de las exigencias técnicas de cada edificio o instalación, se preverán a través de una composición arquitectónica conjunta con todo el edificio, en el momento de solicitar la licencia municipal de edificación.
  
- Los remates ornamentales de la edificación de carácter exclusivamente ornamental, semántico, simbólico o decorativo.
  
07. Tendederos. Los tendederos, englobados genéricamente como elementos técnicos de las instalaciones, deberán estar expresamente previstos en los proyectos de edificación, de tal modo que cada unidad familiar los posea, bien en patios interiores, bien en la cubierta de la edificación.
  
08. Superficies exteriores y elementos salientes. Están limitados por la superficie de techo edificable, ocupación máxima de parcela y separación a lindes de parcela.
  
Los aleros podrán volar un máximo de 0,90 metros respecto del perímetro definido por los cerramientos de la última planta de piso.
  
09. Patinejos. Deberán ser registrables y de una forma tal que permita la inscripción de un círculo de 0,80 metros de diámetro mínimo.
  
10. Conductos y chimeneas de ventilación. El uso de estos elementos se permitirá únicamente para la ventilación de baños y aseos, siempre que reúnan los requisitos mínimos exigidos por las NTE del Ministerio de la Vivienda.
  
11. Parámetros para la disposición relativa de la edificación
  
A los efectos de preservación de las condiciones de privacidad de las viviendas o locales habitables la distancia mínima entre edificaciones próximas será de 4,00 metros.
  
Al objeto de conseguir una correcta iluminación y asoleo, la conjugación de las distancias entre edificaciones con la altura de estas, será tal que se asegure a toda planta y vivienda, como mínimo, una hora de sol entre las 10.00 y las 14.00 horas solares, calculado el asoleo para el día 21 de diciembre.
  
Al objeto de limitar los efectos negativos que podrían eventualmente originarse sobre la edificación existente o posible en sectores colindantes, deberán cumplirse asimismo con respecto a ésta las separaciones mínimas establecidas anteriormente.
  
Ordenanzas particulares de zonas
  
Zona A: edificación principal
  
01. Usos permitidos. Los usos permitidos en esta zona serán los siguientes:
  
· Residencial unifamiliar.
  
· Hotelero.
  
· Comercial.
  
· Sanitario-asistencial.
  
· Educativo.
  
· Recreativo.
  
· Deportivo.
  
· Sociocultural.
  
Se considera como uso predominante el hotelero y el residencial unifamiliar, por lo que los demás usos permitidos no podrán existir si no están vinculados directamente al uso predominante.
  
Los usos situados en la zona afectada por la servidumbre de protección, se adecuarán a lo dispuesto en los artículos 24, 25 y 26 de la Ley de Costas y concordantes de su reglamento (art. 44 al 50).
  
02. Desarrollo de la edificación. En esta zona será preciso, antes del desarrollo de la edificación, la redacción, tramitación y aprobación de estudios de detalle cuyo ámbito abarque, como mínimo, las dimensiones o superficies de la parcela mínima.
  
Los estudios de detalle, además de establecer los valores que alcanzarán los parámetros que configuran las edificaciones, completarán la definición unívoca de la ordenación volumétrica precisando las alineaciones de la edificación y las cotas de referencia de la planta baja. Respecto de este último parámetro los Estudios de Detalle deberán determinar su regulación respecto del nivel natural del terreno y respecto del nivel del terreno exterior.
  
03. Tipo de ordenación. El tipo de ordenación que se fija es el de volumetría específica.
  
04. Parcela mínima. La parcela mínima se fija, para esta zona, en 1.000 metros cuadrados, y deberá tener una forma tal que permita la inscripción de un círculo de 20 metros de diámetro.
  
05. Ocupación máxima de parcela. La ocupación máxima de parcela se fija en el 25%.
  
06. Intensidad de edificación. El índice de intensidad de edificación será de 0,42 metros cuadrados de techo por metro cuadrado de suelo para usos privados.
  
07. Densidad de viviendas. El índice de densidad de viviendas se fija, para esta zona, en 21 viviendas por hectárea de suelo para usos privados.
  
08. Altura máxima permitida. La altura reguladora máxima queda fijada en 9,50 metros.
  
09. Número máximo de plantas. El número de plantas de la edificación queda limitada a planta baja más dos plantas piso.
  
10. Separación a lindes de parcela. La separación mínima de la edificación a los lindes de viales se fija en 10.00 metros. Al resto de lindes será como mínimo de 5 metros.
  
11. Altura libre en plantas sótano. La altura libre mínima, en estas plantas, será de 2,50 metros, salvo que su uso sea exclusivo de aparcamientos, en cuyo caso podrá reducirse a 2,20 metros.
  
12. Altura libre en plantas bajas. La altura libre mínima en planta baja será de 3,25 metros para usos distintos del de vivienda, salvo en el caso de vestíbulos o garajes en cuyo caso podrá reducirse a 2,25 metros.
  
En caso de existencia de uso residencial en planta baja, la altura libre mínima, en la zona en que ello ocurra, será la exigida para las plantas piso.
  
13. Altura libre en plantas piso. La altura libre mínima en plantas piso será de 2,50 metros.
  
14. Previsión de aparcamientos. Deberá preverse, en cada parcela, una plaza de aparcamiento por cada unidad residencial más otra por cada 100 metros cuadrados de edificación destinados a otros usos; en el caso del uso hotelero, se situará una plaza por cada 100 metros cuadrados de edificación. Estas plazas se ubicarán en planta sótano o en superficie dentro de la parcela, si bien en este último caso se dispondrán en la parte posterior o lateral/es de la fachada que contenga el acceso principal del edificio. El número mínimo de plazas para toda la zona A será de 217 unidades.
  
15. Edificación en la zona de afección de la LMT. En la zona afectada por la servidumbre de protección de la línea marítimo-terrestre (LMT), queda limitada la edificación a 100 metros cuadrados en planta baja y una altura máxima de 3,00 metros.
  
Zona D: dotaciones públicas
  
01. Usos permitidos. Los usos permitidos, siempre de carácter público, en esta zona serán los siguientes:
  
· Residencial, únicamente para vigilancia y directamente relacionado con la edificación principal.
  
· Educativo.
  
· Recreativo.
  
· Deportivo.
  
Se considera como uso predominante el educativo, por lo que los demás usos permitidos no podrán existir si no están vinculados directamente al uso predominante.
  
02. Tipo de ordenación. El tipo de ordenación que se fija es el de edificación aislada.
  
03. Ocupación máxima de parcela. La ocupación máxima de parcela se fija en el 60 %.
  
04. Intensidad de ocupación. El índice de intensidad de edificación será de 0,80 metros cuadrados de techo por metros cuadrados de suelo para usos públicos.
  
05. Altura máxima permitida. La altura reguladora máxima queda fijada en 12,00 metros, permitiéndose un cuerpo singular, de forma excepcional, hasta 18,00 metros de altura si se justifica por las características y finalidad del equipamiento.
  
06. Altura libre en plantas sótano. La altura libre mínima, en estas plantas, será de 2,50 metros, salvo que su uso sea exclusivo de aparcamiento, en cuyo caso podrá reducirse a 2,20 metros.
  
07. Altura libre en plantas bajas. La altura libre mínima en planta baja será de 3,25 metros.
  
En caso de existencia de uso residencial en planta baja, la altura libre mínima, en la zona en que ello ocurra, podrá reducirse a 2,50 metros.
  
08. Altura libre en plantas piso. La altura libre mínima en plantas piso será de 2,50 metros.
  
09. Previsión de aparcamientos. Deberá preverse, en cada parcela, una plaza de aparcamiento por cada 150 metros cuadrados de edificación. Estas plazas se ubicarán en planta sótano o en superficie dentro de la parcela, si bien en este último caso se dispondrán en la parte posterior o lateral/es de la fachada que contenga el acceso principal del edificio.
  
10. Separación a lindes de parcela. La separación mínima de la edificación a los lindes se fija en 5 metros.
  
Zona S: servicios privados
  
01. Usos permitidos. Los usos permitidos, en esta zona serán los siguientes:
  
· Comercial.
  
· Recreativo.
  
02. Tipo de ordenación. El tipo de ordenación que se fija es el de edificación aislada.
  
03. Ocupación máxima de parcela. La ocupación máxima de parcela se fija en el 17%.
  
04. Intensidad de ocupación. El índice de intensidad de edificación será de 0,169 metros cuadrados de techo por metros cuadrados de suelo para usos públicos.
  
05. Altura máxima permitida. La altura reguladora máxima queda fijada en 6,50 metros, siendo el número de alturas de 2, correspondiendo a planta baja más una planta piso.
  
06. Altura libre en plantas sótano. La altura libre mínima, en estas plantas, será de 2,50 metros, salvo que su uso sea exclusivo de aparcamiento, en cuyo caso podrá reducirse a 2,20 metros.
  
07. Altura libre en plantas bajas. La altura libre mínima en planta baja será de 3,25 metros.
  
08. Altura libre en plantas piso. La altura libre mínima en plantas piso será de 2,50 metros.
  
09. Previsión de aparcamientos. Deberá preverse, una plaza de aparcamiento por cada 150 metros cuadrados de edificación. Estas plazas se ubicarán en planta sótano o en superficie dentro de la parcela, si bien en este último caso se dispondrán en la parte posterior o lateral/es de la fachada que contenga el acceso principal del edificio.
  
10. Separación a lindes de parcela. La separación mínima de la edificación a los lindes de viales se fija en 10 metros. Al resto de lindes será como mínimo de 5 metros.
  
Zona ZV: espacios libres públicos
  
01. Usos permitidos. El uso de estas zonas es público, de ocio y esparcimiento, y destinado a áreas de arbolado y jardines; no son edificables. Sólo en las zonas con superficie superior a 10.000 metros cuadrados se admitirán superficies descubiertas para la práctica de deportes o para edificios culturales, siempre que no ocupen más del 10% de la superficie.
  
Se admiten también, con independencia de la superficie de la zona, las instalaciones necesarias para el cuidado del parque siempre que no ocupen más del 1% de su superficie.
  
02. Altura máxima permitida. Las construcciones que se realicen (pérgolas, auditorios, edificios culturales, etc.), no superarán los 10,00 metros de altura, salvo las instalaciones para el cuidado del parque, que no podrán rebasar los 6,00 metros.
  
..."
  
Lo que se hace público a los efectos oportunos.
  
Villajoyosa, 13 de octubre de 1997.- El alcalde: Juan Segovia Esquerdo.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML