Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 2058, del 01-07-1993 (1993/828530)

ORDRE de 14 de juny de 1993, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, per la qual disposa el compliment, en els propis termes, de la sentencia del Tribunal Suprem dictada en el recurs d'apel.lació número 4081/1992, interposat contra la sentencia dictada per la secció primera de la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, amb data 12 de gener de 1992 (recurs contenciós administratiu número 1329/1991).
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/o/1993/06/14/(1)/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   2058

Data del DOGV
:   01-07-1993

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1993/828530

CVE


Data del document
:   14-06-1993

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura, Educació i Ciència

Tipus de document
:   Ordre

Anàlisi jurídica

Ordre de 14 de juny de 1993, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, per la qual disposa el compliment, en els propis termes, de la sentència del Tribunal Suprem dictada en el recurs d'apel·lació número 4081/1992, interposat contra la sentència dictada per la secció primera de la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, amb data 12 de gener de 1992 (recurs contenciós administratiu número 1329/1991).  
En el recurs d'apel·lació número 4081/1992, interposat davant el Tribunal Suprem per la Generalitat Valenciana i altres, contra la sentencia de 12 de gener de 1992, dictada per' la secció primera de la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana en el recurs contenciós administratiu número 1329/1991, formulat per la Sra. Desamparados Rivera Auñón, en nom i representació del Sr. José Vicente Sousa Marín, contra l?Ordre de 29 d'abril de 1991, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, per la qual es convocaven proves selectives per a la provisió de 980 places vacants en el cas de mestres, la Secció Setena de la Sala Tercera del Tribunal Suprem hi va dictar una sentencia el 27 d'abril de 1993, la decisió i els fonaments de dret de la qual són, literalment, els següents:  
«Primer. Interposada apel·lació contra la sentència dictada en el recurs contenciós administratiu de protecció dels drets fonamentals de la persona, seguit contra l?Ordre de 29 d'abril de 1991, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència de la Comunitat Valenciana, per la qual s'havia convocat la provisió de places de cossos docents de mestres, la part apel·lada al·lega que aquella no ha de ser admesa, perquè el contingut del procés és una qüestió de personal, a la qual caldria aplicar la declaració general d'inapel·labilitat que sobre els d'aquesta naturalesa feia l'article 94-1-a de la llei de la jurisdicció. El motiu hem de rebutjar-lo perquè la interpretació jurisprudencial del precepte, en la redacció anterior de la Llei 10/92, va determinar que a l?efecte de considerar apel·lable les sentencies, calia equiparar el supòsit legal de la "separació de treballadors públics inamovibles" aquells casos en què es litigue sobre el naixement o l?extinció d'un vincle funcionarial de carrera.  
Després d'establir l'apel·labilitat de la sentència, al·ludirem breument a l?escrit en què la part apel·lada diu que havia presentat un recurs de súplica contra la provisió d'assenyalament per a la votació i la decisió. Encara que acceptem que el seu escrit original no haja estat incorporat al rotlle en el temps de la presentació, no és procedent que ara com ara el fem retrocedir per a tramitar la súplica: primer, perquè consta en les actuacions que la interlocutòria de 13 de gener de 1993 li ha estat notificada en forma legal i, segon, perquè la pretesa acumulació no milloraria la possibilitat de defensa de l'apel·lat ni contra la seua negativa cabria, a més, cap recurs.  
Segon. El tema central sobre el qual hem de pronunciar-nos era si s'ajustava a l'article 23-2 de la Constitució la valoració de l'experiència prèvia que es fa en l?ordre impugnada, que permet assignar-li una puntuació màxima de sis punts.  
Hem resolt la qüestió, per a casos substancialment iguals, en les nostres sentencies de 14 d'abril i de 10 de novembre de 1992. Hi déiem que la Llei 30/1984, de 2 d'agost, de Reforma de la Funció Pública, en l'article 19-1 considerat bàsic per l'article 1.3-, va disposar que la selecció del personal s'efectuarà mitjançant convocatòria pública, pel sistema de concurs, oposició o concurs-oposició, d?acord amb els principis constitucionals d'igualtat, mèrit i capacitat, i també el de publicitat; no obstant això, l'apartat 2 de la disposició transitòria sisena va reconèixer al personal contractat i interí el dret a participar en les proves d'accés per a cobrir les places de nova creació, respectant els criteris de mèrit i capacitat, mitjançant les proves que reglamentàriament es determinaren, en les quals es valorarien els serveis efectius prestats per aquest personal. Aquestes normes, segons l'apartat 3 de la mateixa transitòria, les aplicaran les comunitats autònomes al personal contractat administratiu de col·laboració temporal depenent d'aquestes per a accedir a les funcions públiques autònomes respectives; i, en l'apartat 4, es va facultar als consells de Govern de les comunitats autònomes per convocar proves específiques destinades al personal contractat administratiu mitjançant convocatòries públiques anteriors al 15 de març de 1984, i, per la sentència del ple del Tribunal Constitucional número 27/1991, de 14 de febrer, foren desestimades les qüestions d'inconstitucionalitat promogudes pel que fa a aquest últim precepte i d'altres previsions legals autonòmiques anàlogues, per les sales contencioses administratives dels tribunals superiors de Justícia d'Andalusia i Canàries, amb seu respectivament, a Sevilla i Santa Cruz de Tenerife..  
També assenyalàvem que l'article 1 de l?esmentada Llei de Reforma de la Funció Pública va establir en el número 2 que en aplicació d'aquesta llei podran dictar-se normes específiques per a adequar-la a les peculiaritats, entre altres, del personal docent i investigador. A aquestes peculiaritats respon la Llei Orgànica 1/1990, de 3 d'octubre, d'Ordenació General del Sistema Educatiu (LOGSE), en establir, en la disposició addicional novena, apartat 3, que el sistema d'ingrés en la funció pública docent serà el de concurs-oposició convocat per les respectives administracions educatives, i que es valorarà en la fase de concurs, entre altres mèrits, la formació acadèmica i l'experiència docent prèvia; i, en la d'oposició, els coneixements específics necessaris per a impartir la docència, l'aptitud pedagògica el domini de les tècniques necessàries pera aquesta finalitat, bé que la transitòria cinquena de la LOGSE, de manera semblant al que havia establit la transitòria sisena de la Llei 30/1984, disposa per als funcionaris interins i contractats la realització de tres primeres convocatòries per a ingrés en la funció pública docent, amb la dispensa en certs casos de la titulació específica exigida, mitjançant un sistema de selecció en el qual es valoren els coneixements sobre els continguts curriculars que han d'impartir els candidats seleccionats i el seu domini dels recursos didàctics i pedagògics, a més dels mèrits acadèmies, entre els quals tindran valoració preferent els serveis prestats en l?ensenyament públic. Per a la selecció dels aspirants es tindrà en compte la valoració ponderada i global dels dos apartats anteriors, precepte que desplega el Reial Decret 574/1991, de 22 d'abril, que regulava transitòriament l?ingrés en els cossos de funcionariat docents.  
Tercer. Seguint el fil argumental de les esmentades sentencies, en què considerem que no hi havia cap atemptat al dret fonamental de la base de la demanda, dèiem que aquest criteri s'adoptava "d'acord amb la doctrina establida en la sentència de la Sala Segona del Tribunal Constitucional de data 18 d'abril de 1989 i en l?examen comparatiu dels pressupòsits concurrents en un i en l'altre cas, assenyalant a l?efecte:  
A) En aquell cas es tractava d'un concurs-oposició per a ingrés en el cas de titulats superiors de l'administració a la Comunitat Autònoma d'Extremadura; en aquest, se'l denomina, en la LOGSE i en el Reial Decret, sistema educatiu o procés selectiu, sense encosellar-lo en cap dels tres sistemes tradicionals d'accés a la funció pública.  
B) En el cas anterior es valorava com a únic mèrit els serveis efectius prestats; en aquest també es valora l?expedient acadèmic i altres mèrits estar en possessió d'altres titulacions, el doctorat i els cursos de formació, d'especialització o de perfeccionament.  
C) En aquell, la puntuació màxima de 13,5 punts per serveis prestats, que representava un 45 per 100 de la que podien obtenir els del torn lliure, es podia aconseguir amb menys de dos anys de servei, a raó de 0,60 punts per mes de serveis prestats; en aquest, per a obtenir els sis punts que com a màxim s'atorga per experiència docent, calen quatre cursos acadèmies complets, sempre que, en el millor dels casos, aquesta experiència prèvia haja tingut lloc en l?ensenyament públic i en places d'especialitats corresponents al cas a què s'opte.  
D) En aquell, els del torn lliure havien d'obtenir cine punts per a superar cada any un dels tres exercicis de la fase d'oposició, mentre que els que havien puntuat en la fase de concurs podien superar la fase d'oposició amb 2,50 punts en cada exercici i completar-los fins a cinc amb la puntuació obtinguda en la fase de concurs, que era, precisament, allò que el Tribunal Constitucional va estimar com a una diferencia de tracte no raonable i arbitrària que va determinar l?estimació de la demanda d'empara. En el cas que s'hi resol, per contra, en la primera fase eliminatòria tots els aspirants es troben en igualtat absoluta de condicions, ja que se'ls valora a tots els coneixements curriculars i el domini de recursos didàctics i pedagògics, l?expedient acadèmic i els cursos de formació i perfeccionament convocats per les administracions educatives o universitats, els quals no són privatius de cap col·lectiu i poden haver sigut realitzats per aspirants d'un o d'altre grup. Per a superar aquesta primera fase cal una puntuació mínima conjunta de cinc punts, i, per tant, pot obtenir-s'hi un màxim de 13 punts. A aquesta puntuació de la primera fase, caldrà afegir encara per determinar l?ordre definitiu de prelació, l'atorgada per experiència prèvia que, en el millor dels casos serà de sis punts, que representen un 31,57 per 100 dels 19 punts que poden aconseguir-se en total i un 46,15 per 100 dels que poden obtenir-se en la primera fase eliminatòria; aquesta puntuació no s'ha de considerar arbitrària i desproporcionada d'acord amb el que estableix la sentència esmentada del Tribunal Constitucional, tenint en compte que també en aquest cas es tracta d'un règim transitori excepcional previst pel legislador que és la pròpia LOGSE la que ordena que s'atorgue valor preferent a l'experiència prèvia".  
Quart. Les consideracions anteriors, que condueixen a una decisió revocatòria de la sentència apel·lada, determinen que no ha de prosperar la nul·litat d'actuacions sol·licitada per alguns apel·lats, ja que en tot cas la seua pretensió de fons era obtenir una decisió com la que hem indicat.  
Cinquè. D'acord amb el que disposa l'article 10-3 de la Llei 62n8, imposem al recurrent les costes causades en la primera instància a l'administració demandada, sense que calga fer unti declaració especial quant a les ocasionades en el recurs d'apel·lació ni a les de les restants parts presentades en el procés.  
Decidim  
Estimem els recursos d'apel·lació interposats pels recurrents expressats en l'encapçalament, contra la sentència del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, de 12 de gener de 1992, dictada en el recurs 1329/1991, que revoquem, i, per tant, desestimem el recurs contenciós administratiu de protecció dels drets fonamentals formulat pel Sr. José Vicente Sousa Marín contra l?Ordre de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència de la Comunitat Valenciana, de 29 d'abril de 1991, sobre provisió de places del cas de mestres, de la qual declarem que no vulnera l'article 23.2 de la Constitució.  
Imposem al demandant les costes causades a l'administració demandada en la primera instància i no fem declaració especial ni pel que fa a la resta de parts personades, ni pel que fa a les del recurs d'apel·lació.»  
En virtut d'això,  
ORDENE  
Primer  
El compliment en els propis termes de la sentència de 27 d'abril de 1993, dictada per la secció setena de la sala tercera del Tribunal Suprem en el recurs d'apel·lació número 4081/1992, interposat contra la sentència número 22, de 12 de gener de 1992, del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana.  
Segon  
Anul·lar i deixar sense efecte les disposicions administratives següents:  
- Ordre de 24 de març de 1992, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, per la qual disposa el compliment, en els propis termes, de la sentència dictada en el recurs contenciós administratiu núm. 1329/91, interposat per la Sra. Desamparados Rivera Auñón en nom i representació del Sr. Jose Vicente Sousa Marín contra l?Ordre de 29 d'abril de 1991, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, que convocava proves selectives per a la provisió de 980 places vacants en el cas de mestres.  
- La Resolució de 28 de setembre de 1992, del Director General de Personal de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència (DOGV 0 1. 10.92), per la qual es publicaven les llistes provisionals de les puntuacions atorgades als aspirants en les proves selectives per a la provisió de places en el cas de mestres, convocades per l?Ordre de 29 d'abril de 1991, en la redacció feta per l?Ordre de 24 de març de 1992, totes dues de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència (Correcció d'errors en el DOGV 19.10.92).  
- La Resolució de 18 de desembre de 1992, del Director General de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència (DOGV de 30.12.91), per la qual s'elevaven a definitives les llistes de les puntuacions atorgades als aspirants en les proves selectives per a la provisió de places en el cas de mestres, convocades per l'Ordre de 29 d'abril de 1991, en la redacció feta en l?Ordre de 24 de març de 1992, les dues de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència.  
- Ordre de 21 de desembre de 1992, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència (DOGV 30.12.92), per la qual es feien públiques, en compliment de la sentència dictada en el recurs contenciós administratiu número 1329/1991, interposat per la Sra. Desamparados Rivera Auñón, en nom i representació del Sr. José Vicente Sousa Marín, les llistes dels aspirants que havien superat els procediments selectius convocats, per a la provisió de places en el cas de mestres, per l?Ordre de 29 d'abril de 1991 (Correcció d'errors DOGV 10.03.93).  
- Ordre de 7 d'abril de 1993, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència (DOGV 21.04.93), per la qual es nomenava funcionaris en pràctiques del cas de mestres els aspirants seleccionats en el marc dels procediments selectius convocats per l'Ordre de 29 d'abril de 1991.  
Tercer  
Declarar expressament en vigor, l?Ordre de 25 de setembre de 1991, del Conseller de Cultura, Educació i Ciència (DOGV de 14.10.91), per la qual es feien públiques les llistes dels aspirants que havien superat els procediments selectius convocats, per a la provisió de places en el cas de mestres, per l?Ordre de 29 d'abril de 1991.  
València, 14 de juny de 1993  
El Conseller de Cultura, Educació i Ciència,   
ANDREU LOPEZ BLASCO



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 2058, del 01-07-1993 (1993/828530)

ORDEN de 14 de junio de 1993, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, por la que dispone el cumplimento en sus propios términos de la sentencia del Tribunal Supremo recaída en el recurso de apelación número 4081/1992, interpuesto contra la sentencia dictada por la sección primera de la sala de lo contencioso-administrativo del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana de fecha 12 de enero de 1992 (recurso contencioso-administrativo número 1329/1991).
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**VIGENTE**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/o/1993/06/14/(1)/dof/spa/html**

### Datos del documento

Número DOGV
:   2058

Fecha DOGV
:   01-07-1993

Sección del DOGV
:   DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   1993/828530

CVE


Fecha del documento
:   14-06-1993

Organismo emisor
:   Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia

Tipo de documento
:   Orden

Análisis jurídico

Orden de 14 de junio de 1993, de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, por la que dispone el cumplimiento en sus propios términos de la sentencia del Tribunal Supremo recaída en el recurso de apelación número 4081/1992, interpuesto contra la sentencia dictada por la sección primera de la sala de lo contencioso-administrativo del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana de fecha 12 de enero de 1992 (recurso contencioso-administrativo número 1329/1991).  
En el recurso de apelación número 4081/92, interpuesto ante el Tribunal Supremo por la Generalitat Valenciana y otros, contra la sentencia de fecha 12 de enero de 1992, dictada por la sección primera de la sala de lo contencioso- administrativo del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana en el recurso contencioso- administrativo número 1329/1991, interpuesto por Dª. Desamparados Rivera Auñón, en nombre y representación de D. José Vicente Sousa Martín contra la Orden de 29 de abril de 1991, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, por la que convocaba pruebas selectivas para la provisión de 980 plazas vacantes en el cuerpo de maestros, la sección séptima de la sala tercera del Tribunal Supremo en fecha 27 de abril de 1993, ha dictado la sentencia cuyos fundamentos de derecho y fallo son del siguiente tenor literal:  
«Primero. Interpuesta apelación contra la sentencia dictada en el recurso contencioso- administrativo de protección de los derechos fundamentales de la persona seguido contra la Orden de 29 de abril de 1991, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència de la Comunidad Valenciana, por la que se había convocado la provisión de plazas de cuerpos docentes de maestros, la parte apelada alega que aquélla debe ser inadmitida, por ser el contenido del proceso una cuestión de personal, a la que sería aplicable la declaración general de inapelabilidad que sobre los de esta naturaleza hacía el artículo 94-1-a) de la ley de la jurisdicción. El motivo debemos rechazarlo porque la interpretación jurisprudencial del precepto, en su redacción anterior a la vez de la Ley 10/92, determinó que a los puros efectos de considerar apelable las sentencias, se equiparase el supuesto legal de la "separación de empleados públicos inamovibles" aquellos casos en que se litigue sobre el nacimiento o la extinción de un vínculo funcionarial de carrera.  
Establecida la apelabilidad de la sentencia, aludiremos brevemente al escrito en el que la parte apelada dice que había recurrido en súplica la providencia de señalamiento para votación y fallo. Aceptando que su escrito original no haya sido incorporado al rollo al tiempo de la presentación, sin embargo, no procede que a estas alturas del proceso lo hagamos retroceder con la finalidad de tramitar la súplica; primero, porque consta en las actuaciones que el auto de 13 de enero de 1993 le ha sido notificado en legal forma y, segundo, porque la pretendida acumulación no mejoraría la posibilidad de defensa del apelado ni contra su negativa cabría, además, recurso alguno.  
Segundo. El tema central sobre el que debemos pronunciarnos es si resulta conforme con el artículo 23-2. de la Constitución la valoración de la experiencia previa que se hace en la orden impugnada, en la que se permite asignarle una puntuación máxima de seis puntos.  
La cuestión la hemos resuelto, para casos sustancialmente iguales, en nuestras sentencias de 14 de abril y de 10 de noviembre de 1992. Decíamos en ellas que la Ley 30/1984, de 2 de agosto, de Reforma de la Función Pública, en su artículo 19-1 - considerado básico por el artículo 1.3- dispuso que la selección del personal se efectuará mediante convocatoria pública, a través del sistema de concurso, oposición o concurso- oposición, de acuerdo con los principios constitucionales de igualdad, mérito y capacidad, así como el de publicidad; no obstante lo cual, el apartado 2 de la disposición transitoria sexta reconoció al personal contratado e interino el derecho a participar en las pruebas de acceso para cubrir las plazas de nueva creación, respetando los criterios de mérito y capacidad, mediante las pruebas que reglamentariamente se determinen, en las que se valorarán los servicios efectivos prestados por este personal. Estas normas, según el apartado 3 de la misma transitoria, serán aplicadas por las comunidades autónomas al personal contratado administrativo de colaboración temporal dependiente de las mismas para acceder a las respectivas funciones públicas autónomas; y, en el apartado 4, se facultó a los consejos de gobierno de las comunidades autónomas para convocar pruebas específicas destinadas al personal que tuviese la condición de contratado administrativo mediante convocatorias públicas con anterioridad al 15 de marzo de 1984; siendo desestimadas por sentencia del Pleno el Tribunal Constitucional número 27/1991, de 14 de febrero, las cuestiones de inconstitucionalidad promovidas respecto de este último precepto y de otras previsiones legales autonómicas análogas, por las salas de lo contencioso- administrativo de los Tribunales Superiores de Justicia de Andalucía y Canarias, con sede respectivamente, en Sevilla y Santa Cruz de Tenerife.  
Señalábamos. también que el artículo 1.º de la mencionada Ley de Reforma de la Función Pública estableció en su número 2 que, en aplicación de esta ley, podrán dictarse normas específicas para adecuarla a las peculiaridades, entre otros, del personal docente e investigador, peculiaridades a las que responde la Ley Orgánica 1/1990, de 3 de octubre, de Ordenación General del Sistema Educativo (LOGSE), al establecer en la disposición adicional novena, apartado 3, que el sistema de ingreso en la función pública docente será el de concurso- oposición convocado por las respectivas administraciones educativas, y, se valorarán en la fase de concurso, entre otros méritos, la formación académica y la experiencia docente previa y, en la de oposición, los conocimientos específicos necesarios para impartir la docencia, la aptitud pedagógica y el dominio de las técnicas necesarias para tal fin, si bien la transitoria quinta de la LOGSE, de modo análogo a lo que había hecho la transitoria sexta de la Ley 30/1984, respecto de los funcionarios interinos y contratados, dispuso la celebración de tres primeras convocatorias para ingreso en la función pública docente, con dispensa en ciertos casos de la titulación específica exigida, mediante un sistema de selección en el que se valoren los conocimientos sobre los contenidos curriculares que deberán impartir los candidatos seleccionados y su dominio de los recursos didácticos y pedagógicos, así como los méritos académicos, entre los que tendrán valoración preferente los servicios prestados en la enseñanza pública, teniendo en cuenta, para la selección de los aspirantes, la valoración ponderada y global de ambos apartados, precepto desarrollado por el Real Decreto 574/1991, de 22 de abril, por el que se reguló transitoriamente el ingreso en los cuerpos de funcionarios docentes.  
Tercero. Siguiendo con la argumentación de las mencionadas sentencias, en las que consideramos que no había mediado atentado alguno al derecho fundamental en que se basa la demanda, decíamos que tal criterio se adoptaba "de acuerdo con la doctrina establecida en la sentencia de la sala segunda del Tribunal Constitucional de fecha 18 de abril de 1989 y el examen comparativo de los presupuestos concurrentes en uno y otro caso, señalando al efecto:  
A) En aquél se trataba de un concurso- oposición para ingreso en el cuerpo de titulados superiores de la administración en la Comunidad Autónoma de Extremadura; a éste se le denomina en la LOGSE y en el Real Decreto, sistema selectivo o proceso selectivo, sin encasillarlo en ninguno de los tres sistemas tradicionales de acceso a la función pública.  
B) En el anterior se valoraba como único mérito los servicios efectivos prestados; en éste se valora también el expediente académico y otros méritos - estar en posesión de otras titulaciones, el doctorado y la realización de cursos de formación, especialización o perfeccionamiento.  
C) En aquél la puntuación máxima de 13.5 puntos por servicios prestados, que suponía un 45 por 100 de la que podían obtener los del turno libre, se podía alcanzar con menos de dos años de servicio, a razón de 0'60 puntos por mes de servicios prestados; en éste, para obtener los seis puntos que como máximo se otorgan por experiencia docente, son necesarios cuatro cursos académicos completos, siempre que, en el mejor de los casos, esa experiencia previa haya tenido lugar en la enseñanza pública y en plazas de especialidades correspondientes al Cuerpo al que se opte.  
D) En aquél, los del turno libre tenían que obtener cinco puntos para superar cada año uno de los tres ejercicios de la fase de oposición, mientras que los que habían puntuado en la fase de concurso podían superar la fase de oposición con 2'50 puntos en cada ejercicio, y se completaban hasta cinco con la puntuación obtenida en la fase de concurso, que fue precisamente lo que el Tribunal Constitucional estimó como una diferencia de trato no razonable y arbitraria que determinó la estimación de la demanda de amparo; en el caso que se resuelve, por el contrario, en la primera fase eliminatoria todos los aspirantes se encuentran en absoluta igualdad de condiciones, pues a todos se les valoran los conocimientos curriculares y dominio de los recursos didácticos y pedagógicos, el expediente académico y los cursos de formación y perfeccionamiento convocados por las administraciones educativas o universidades, que no son privativos de ningún colectivo y pueden haber sido realizados por aspirantes de uno u otro grupo, y es necesario para superar esta primera fase haber alcanzado una puntuación mínima conjunta de cinco puntos; por tanto, se puede obtener un máximo de trece puntos, puntuación de esta primera fase o la que después de la suma para determinar el definitivo orden de colocación la otorgada por experiencia previa, con un máximo en el mejor de los casos de seis puntos, que representan un 31'57 por 100 de los 19 puntos que pueden alcanzarse en total y un 46'15 de los que pueden obtenerse en la primera fase eliminatoria, que no debe considerarse arbitraria y desproporcionada de acuerdo con lo establecido en la citada sentencia del Tribunal Constitucional, teniendo en cuenta que también en este caso se trata de un régimen transitorio excepcional previsto por el legislador y que es la propia LOGSE la que ordena que se otorgue valor preferente a la experiencia previa".  
Cuarto. Las anteriores consideraciones, que conducen a una decisión revocatoria de la sentencia apelada, determinan que no deba prosperar la nulidad de actuaciones pedida por algunos apelantes, ya que en todo caso su pretensión de fondo era la de obtener una decisión como la que hemos indicado.  
Quinto. Conforme a lo dispuesto en el artículo 10-3 de la Ley 62/78, procede que impongamos al recurrente las costas causadas en la primera instancia a la administración demandada, sin que haya lugar a hacer especial declaración respecto a las ocasionadas en el recurso de apelación ni a las de las restantes partes personadas, por todo ello  
Fallamos  
Que, estimando los recursos de apelación interpuestos por los recurrentes expresados en el encabezamiento, contra la sentencia del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, de 12 de enero de 1992, dictada en el recurso 1329/1991, que revocamos, desestimamos el recurso contencioso- administrativo de protección de los derechos fundamentales formulado por D. José Vicente Sousa Martín contra la Orden de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència de la Comunidad Valenciana, de 29 de abril de 1991, de provisión de plazas del cuerpo de maestros, sobre la que declaramos que no vulnera el artículo 23.2 de la Constitución.  
Imponemos al demandante las costas causadas a la administración demandada en la primera instancia y no hacemos especial declaración ni en cuanto a las de las restantes partes personadas, ni respecto a las del recurso de apelación. En su virtud,  
DISPONGO  
Primero  
El cumplimiento en sus propios términos de la sentencia de fecha 27 de abril de 1993, dictada por la sección séptima de la sala tercera del Tribunal Supremo, recaída en el recurso de apelación número 4081/1992, interpuesto contra la sentencia número 22 del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana de 12 de enero de 1992.  
Segundo  
Anular, dejándolas sin efecto, las siguientes disposiciones administrativas:  
- Orden de 24 de marzo de 1992, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, por la que se dispone el cumplimiento en sus propios términos de la sentencia recaída en el recurso contencioso- administrativo número 1329/91, interpuesto por D.ª Desamparados Rivera Auñón en nombre y representación de D. José Vicente Sousa Martín contra la Orden de 29 de abril de 1991, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, por la que se convocaban pruebas selectivas para la provisión de 980 plazas vacantes en el cuerpo de maestros.  
- Resolución de 28 de septiembre de 1992, del Director General de Personal de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència (DOGV 01.10.92), por la que publica las listas provisionales de las puntuaciones otorgadas a los aspirantes en las pruebas selectivas para la provisión de plazas en el cuerpo de maestros, convocadas por Orden de 29 de abril de 1991, en su redacción dada por la Orden de 24 de marzo de 1992, ambas de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència (Corrección de errores DOGV de 19.10.92).  
- Resolución de 18 de diciembre de 1992, del Director General de Personal de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència (DOGV de 30.12.91), por la que eleva a definitivas las, listas de las puntuaciones otorgadas a los aspirantes en las pruebas selectivas para la provisión de plazas en el cuerpo de maestros, convocadas por Orden de 29 de abril de 1991, en la redacción dada por la Orden de 24 de marzo de 1992, ambas de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència.  
- Orden de 21 de diciembre de 1992, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència (DOGV de 30.12.92) por la que hace públicas, en cumplimiento de la sentencia recaída en el recurso contencioso- administrativo número 1329/1991, interpuesto por D. Desamparados Rivera Auñón, en nombre y representación de D. José Vicente Sousa Martín, las listas de los aspirantes que han superado los procedimientos selectivos convocados para la provisión de plazas en el cuerpo de maestros, por Orden de 29 de abril de 1991 (Corrección de errores DOGV de 10.03.93).  
- Orden de 7 de abril de 1993, de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència (DOGV de 21.04.93) por la que nombra funcionarios en prácticas del cuerpo de maestros, a los aspirantes seleccionados en el marco de la convocatoria de procedimientos selectivos convocada por Orden de 29 de abril de 1991.  
Tercero  
Declarar expresamente en vigor la Orden de 25 de septiembre de 1991, del Conseller de Cultura, Educación y Ciencia (DOGV de 14.10.91), por la que se hacen públicas las listas de los aspirantes que han superado los procedimientos selectivos convocados para la provisión de plazas en el cuerpo de maestros, por Orden de 29 de abril de 1991.  
Valencia, 14 de junio de 1993  
El Conseller de Cultura, Educación y Ciencia,  
ANDREU LOPEZ BLASCO



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI