Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 9194, del 14-10-2021 (2021/10129)

DECRET 132/2021, d'1 d'octubre, del Consell de declaració de zones especials de conservació dels llocs d'importància comunitària «Marjal d'Almenara» (ES5223007) i «Platja de Moncofa» (ES5222006), i d'aprovació de les seues normes de gestió i de la zona d'especial protecció per a les aus «Marjal i Estanys d'Almenara» (ES0000450).
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2021/10/01/132/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   9194

Data del DOGV
:   14-10-2021

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2021/10129

CVE


Data del document
:   01-10-2021

Organisme emissor
:   Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica

Tipus de document
:   Decret

Descriptors 

:   * [Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica](javascript:void(0))
    * [protecció de la fauna](javascript:void(0))
    * [protecció del medi ambient](javascript:void(0))
    * [protecció de la flora](javascript:void(0))
    * [ocell](javascript:void(0))
    * [protecció del paisatge](javascript:void(0))
    * [reserva natural](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))

DECRET 132/2021, d'1 d'octubre, del Consell de declaració de zones especials de conservació dels llocs d'importància comunitària «Marjal d'Almenara» (ES5223007) i «Platja de Moncofa» (ES5222006), i d'aprovació de les seues normes de gestió i de la zona d'especial protecció per a les aus «Marjal i Estanys d'Almenara» (ES0000450). [2021/10129]  
  
Natura 2000 és una xarxa ecològica europea a la qual han de contribuir tots els estats membres de la Unió Europea aportant aquells espais que presenten importants mostres d'aquells hàbitats naturals i hàbitats d'espècies que han sigut considerats rellevants, en un context europeu, per diverses raons. L'objectiu final de la Xarxa Natura 2000 és contribuir que aquestes mostres de la biodiversitat aconseguisquen o mantinguen un estat de conservació favorable en tot el territori de la Unió. Els espais que conformen aquesta xarxa són les zones especials de protecció per a les aus (ZEPA), els llocs d'importància comunitària (LIC) i les zones especials de conservació (ZEC).  
  
El Consell, en l'Acord de 10 de juliol de 2001, va aprovar la llista i la delimitació dels llocs d'importància comunitària (LIC) que havien de ser proposats a la Comissió Europea com a contribució a la constitució de la Xarxa Ecològica Europea Natura 2000, creada per la Directiva 92/43/CEE del Consell, de 21 de maig de 1992, relativa a la conservació dels hàbitats naturals i de la fauna i flora silvestres. La inclusió d'aquests espais en la Xarxa Natura 2000 es va veure confirmada posteriorment per la Decisió de la Comissió Europea de 19 de juliol de 2006, per la qual s'adopta, de conformitat amb la Directiva 92/43/CEE del Consell, la llista de Llocs d'Importància Comunitària de la regió biogeogràfica mediterrània [notificada amb el número C (2006) 3261].  
  
Posteriorment, l'Acord de 5 de juny de 2009, del Consell, d'ampliació de la Xarxa de Zones d'Especial Protecció per a les Aus (ZEPA) de la Comunitat Valenciana, va declarar com a zones d'especial protecció per a les aus (ZEPA) els espais Marjal i Estanys d'Almenara, coincidents parcialment amb els LIC anteriors, de conformitat amb el que estableix la Directiva 79/409/CEE relativa a la conservació de les aus silvestres, hui substituïda per la versió codificada, això és, per la Directiva 2009/147/CE del Parlament i del Consell, de 30 de novembre de 2009, relativa a la conservació de les aus silvestres.  
Els llocs d'importància comunitària esmentats han de ser declarats ara com a zona especial de conservació (ZEC), de conformitat amb el que estableixen l'article 4.4 de la Directiva 92/43/CEE i l'article 43.3 de la Llei bàsica estatal 42/2007, de 13 de desembre, del patrimoni natural i de la biodiversitat, així com l'article 29 bis.4 de la Llei 11/1994, de 27 de desembre, d'espais naturals protegits de la Comunitat Valenciana. La declaració ha d'anar acompanyada de l'aprovació de les mesures de conservació que siguen necessàries per a respondre a les exigències ecològiques dels hàbitats i les espècies que van motivar la inclusió d'aquests llocs en la Xarxa Natura 2000, perquè així s'ha establit en l'article 6.1 de la Directiva 92/43/CEE. De la mateixa manera, la Directiva d'Aus Silvestres també exigeix que en les ZEPA s'establisquen mesures de conservació dels hàbitats de les espècies que han motivat la seua declaració, a fi de procurar-ne la supervivència i la reproducció. Ambdues exigències han sigut arreplegades en la legislació estatal, en concret en els articles 43.3 i 46.1 de la Llei 42/2007 i, també en la legislació autonòmica, això és, en els articles 14 quater 1.a i 29 bis.4 de la Llei 11/1994, de 27 de desembre. Del que estableix la Llei 11/1994 es desprén que aquestes mesures de conservació han de contindre's en les denominades normes de gestió, les quals són equivalents als plans o instruments de gestió mencionats en l'article 46.1 de la Llei 42/2007. Les normes de gestió esmentades han d'arreplegar també les mesures necessàries per a evitar la deterioració dels hàbitats i les alteracions de les espècies que van motivar la inclusió en la Xarxa Natura 2000 d'aquests espais.  
Aquest decret, doncs, declara com a ZEC els LIC mencionats i aprova la norma de gestió que regirà en els espais esmentats, així com en la ZEPA indicada. La norma de gestió s'ha dissenyat tenint en compte les exigències que, respecte del seu contingut, s'estableixen tant en la Llei 42/2007 (article 46.1) com en la Llei 11/1994 (article 47 ter).  
  
Aquest decret és coherent amb els principis de bona regulació establerts en l'article 129 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques. En virtut dels principis de necessitat i eficàcia, aquest decret es justifica per raons d'interès general, com són la protecció del medi ambient i del patrimoni natural de la Comunitat Valenciana, i més concretament la conservació dels hàbitats naturals i de la fauna i flora silvestre, així com l'adopció de mesures de conservació que eviten el deteriorament dels hàbitats i les alteracions de les espècies d'aquests espais que van motivar la seua inclusió en la Xarxa Natura 2000; així mateix, es considera que les disposicions previstes en el text normatiu i les actuacions contingudes en les anomenades normes de gestió són proporcionals als fins perseguits. Finalment, aquesta norma no estableix cap càrrega administrativa afegida, derivada de la seua aplicació.  
  
D'altra banda, i en virtut del principi de seguretat jurídica, la norma projectada és coherent amb la normativa comunitària esmentada anteriorment, és a dir la Directiva 92/43/CEE i la Directiva 2009/147/CE; amb la normativa estatal, constituïda per la Llei 42/2007, de 13 de desembre, del patrimoni natural i de la biodiversitat, i amb la normativa autonòmica constituïda bàsicament per la Llei 11/1994, de 27 de desembre, d'espais naturals protegits de la Comunitat Valenciana.  
Respecte del principi de transparència exigit en l'article 129.5 de la Llei 39/2015, en el procés d'elaboració del present decret es va donar una especial importància al període de participació pública per mitjà de l'exposició pública del projecte normatiu, audiència a les persones i col·lectius interessats, així com a les corporacions locals afectades, i destaca la posada a disposició del públic, en la pàgina web de la conselleria, de la versió preliminar del projecte de decret, de l'estudi ambiental i territorial estratègic, del pla de participació pública i de la seua memòria tècnica. Així mateix, s'ha obtingut l'informe preceptiu de l'Advocacia de la Generalitat.  
Per tot això, d'acord amb el que es disposa en l'article 28.c de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, de la Generalitat, del Consell, a proposta de la consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica conforme amb el Consell Jurídic Consultiu, prèvia deliberació del Consell, en la reunió d'1 d'octubre de 2021,  
  
  
DECRETE  
  
Article 1. Declaració de les zones especials de conservació, àmbit territorial i valors que motiven la seua declaració  
1. Es declaren com a zones especials de conservació (ZEC) els següents llocs d'importància comunitària (LIC), la delimitació dels quals es descriu de forma cartogràfica en l'annex I d'aquest decret:  
- ES5223007 Marjal d'Almenara  
- ES5222006 Platja de Moncofa  
2. Els hàbitats naturals d'interés comunitari i les espècies d'interés comunitari que motiven la declaració s'especifiquen en l'annex II d'aquest decret, que conté la fitxa descriptiva de cada zona especial de conservació.  
  
Article 2. Norma de gestió  
1. S'aprova la norma de gestió, que figura en l'annex III d'aquest decret, de les zones especials de conservació indicades en l'article 1 i de la zona d'especial protecció per a les aus Marjal i Estanys d'Almenara (ES0000450).  
2. L'àmbit territorial de l'esmentada norma de gestió coincideix amb les ZEC i la ZEPA indicades en els articles 1 i 2.  
3. La vigència de la norma de gestió és indefinida, sense perjuí que puga ser revisada en qualsevol moment en funció del compliment dels objectius de conservació que estableix.  
  
4. De conformitat amb el que indica l'article 47 quater de la Llei 11/1994, de 27 de desembre, d'espais naturals protegits de la Comunitat Valenciana, la norma de gestió és vinculant tant per a les administracions públiques com per als particulars i preval sobre el planejament territorial i urbanístic i sobre qualsevol altre instrument sectorial d'ordenació o gestió de recursos naturals.  
5. La gestió de les zones especials de conservació i zones d'especial protecció per a les aus declarades en aquest decret s'exercirà pels serveis de la conselleria competent en la matèria de protecció de medi ambient.  
6. Sense perjuí del que disposa la norma de gestió, serà aplicable a tota actuació en les zones protegides el règim sancionador, de responsabilitat ambiental, d'ordenació territorial i paisatgística i de patrimoni cultural que resulte del que s'estableix per la legislació que corresponga, vigent en cada moment.  
  
  
DISPOSICIONS ADDICIONALS  
  
Primera. Comunicació a la Comissió Europea  
Es faculta la persona titular de la direcció general competent en matèria de Xarxa Natura 2000 per a dur a terme els tràmits necessaris per a remetre aquest decret al ministeri competent en la matèria de medi ambient, per tal que ho comunique a la Comissió Europea, de conformitat amb el que estableix l'article 45 de la Llei 42/2007, de 13 de desembre, de patrimoni natural i de la biodiversitat.  
  
Segona. Disponibilitat del document tècnic informatiu i justificatiu de la norma de gestió  
El document tècnic informatiu i justificatiu de la norma de gestió estarà disponible, per a consulta, en la pàgina web de la conselleria competent en la matèria de medi ambient, en:  
http://www.agroambient.gva.es/web/natura-2000/gestion  
  
Tercera. Previsions respecte a la contaminació de sòls  
En tot l'àmbit territorial de les ZEC i ZEPA que són objecte d'aquest decret és un objectiu prioritari la protecció dels ecosistemes als efectes de l'aplicació del Reial decret 9/2005, de 14 de gener, pel qual s'estableix la relació d'activitats potencialment contaminants del sòl i els criteris i estàndards per a la declaració de sòls contaminats.  
  
  
  
DISPOSICIÓ FINAL  
  
Única. Entrada en vigor  
Aquest decret entrarà en vigor l'endemà de la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
  
València, 1 d'octubre de 2021  
  
La vicepresidenta del Consell,  
MÓNICA OLTRA JARQUE  
  
La consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural,  
Emergència Climàtica i Transició Ecològica,  
MIREIA MOLLÀ HERRERA  
ANNEX II  
Fitxa descriptiva de les zones  
 especials de conservació  
  
1. ZONA ESPECIAL DE CONSERVACIÓ MARJAL D'ALMENARA (ES5223007)  
ZEC contínua.  
Superfície total: 1.496,98 hectàrees.  
Província: València i Castelló.  
Municipis: Almenara, Benavites, Chilches/Xilxes, la Llosa, Moncofa, Quartell i Sagunt/Sagunto.  
Hàbitats i espècies presents en l'espai:  
  
HÀBITATS  
Hàbitats d'interés comunitari de l'annex I de la Directiva 92/43/CEE presentes en l'espai  
Codi Nom  
1150\* Llacunes litorals  
1210 Vegetació anual colonitzadora dels codolars litorals rics en matèria orgànica  
1410 Prats i jonqueres halòfils mediterranis (Juncetalia maritimae)  
1420 Matollars halòfils mediterranis i termoatlàntics (Sarcocornietea fruticosae)  
1510\* Comunitats halòfiles dels sòls d'humitat molt fluctuant  
2110 Dunes movents embrionàries  
2120 Dunes movents del cordó litoral, amb borró (Ammophila arenaria)  
2210 Dunes litorals fixades, amb comunitats del Crucianellion maritimae  
2230 Dunes amb pradells dels Malcolmietalia  
3140 Aigües estagnants oligomesotròfiques, dures, amb vegetació bentònica de carofícies  
3150 Estanys naturals eutròfics amb vegetació natant (Hydrocharition) o poblaments submersos d'espigues d'aigua (Potamion)  
6420 Jonqueres i herbassars graminoides humits, mediterranis, del Molinio-Holoschoenion  
6430 Herbassars higròfils, tant de marges i vorades com de l'alta muntanya  
7210\* Aiguamolls calcaris amb mansega (Cladium mariscus)  
  
  
\* Hàbitat prioritari  
  
ESPÈCIES  
Espècies d'interés comunitari de l'annex II de la Directiva 92/43/CEE presentes en l'espai  
Codi Nom  
1151 Fartet Aphanius iberus  
1153 Samaruc Valencia hispanica  
1220 Tortuga d'estany Emys orbicularis  
1221 Tortuga d'aigua ibèrica Mauremys leprosa  
1581 Trencadella Kosteletzkya pentacarpos  
Altres espècies importants de flora i fauna  
Bavosa de riu Salaria fluviatilis  
- Unio mancus  
- Potomida littoralis  
- Silene cambessedesii  
- Thalictrum maritimum  
  
  
Dades rellevants: és la segona marjal més extensa de Castelló i compta amb abundant aigua de molt bona qualitat. Conté més del 2 % de l'hàbitat de torberes de canyissos bàsics, així com una gran diversitat d'hàbitats propis d'aiguamolls. Molt important per a aus aquàtiques, especialment la camallonga i el fumarell carablanc, conté poblacions de Valencia hispanica i tortuga d'estany i algunes espècies de flora endèmiques.  
Altres proteccions vigents en la zona:  
El seu àmbit presenta una coincidència territorial total amb l'àmbit de la ZEPA ES0000450 Marjal i Estanys d'Almenara. En el seu àmbit existeix una zona humida declarada: «Marjal i Estanys d'Almenara», regulada per l'Acord de 10 de setembre de 2002, del Govern Valencià, d'aprovació del Catàleg de Zones Humides de la Comunitat Valenciana.  
  
Així mateix, l'espai forma part de l'àmbit d'aplicació de cinc espècies de fauna: «Samaruc» (Decret 265/2004, de 3 de desembre, del Consell de la Generalitat, pel qual s'aprova el Pla de recuperació del samaruc a la Comunitat Valenciana), «Arpella de marjal», «Bitó», «Rosseta» i «Teuladí de canyar» (Ordre 28/2017, d'11 d'octubre, de la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, per la qual s'aproven els plans de recuperació de les espècies de fauna en perill d'extinció arpella de marjal, bitó, rosseta i teuladí de canyar).  
Finalment, en l'àmbit de la ZEC coincideix amb quatre microrreserves de flora: «Els Estanys d'Almenara» (Ordre de 6 de novembre de 2000, de la Conselleria de Medi Ambient), «La Closa» (Ordre 27/2017, de 22 de setembre, de la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural), «Torberes d'Almardà A» (Ordre de 22 d'octubre de 2002, de la Conselleria de Medi Ambient), «Microrreserva de flora Torberes d'Almardà B» (Ordre de 24 d'octubre de 2003, de la Conselleria de Territori i Habitatge). Així mateix existeix una reserva de fauna: «Finca de Penya» (Ordre 17/2017, de 5 de juny, de la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, per la qual es modifica l'Ordre 18/2010, de 26 d'agost, de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, per la qual es declaren sis reserves de fauna a la Comunitat Valenciana).  
  
2. ZONA ESPECIAL DE CONSERVACIÓ PLATJA DE MONCOFA (ES5222006)  
ZEC contínua i inserida en la ZEC Marjal d'Almenara ES5223007.  
Superfície total: 1,01 hectàrees.  
Província: Castelló.  
Municipis: Moncofa.  
Hàbitats i espècies presents en l'espai:  
  
HÀBITATS  
Hàbitats d'interés comunitari de l'annex I   
de la Directiva 92/43/CEE presentes en l'espai  
Codi Nom  
1210 Vegetació anual colonitzadora dels codolars litorals rics en matèria orgànica  
1420 Matollars halòfils mediterranis i termoatlàntics (Sarcocornetea fruticosae)  
1510\* Comunitats halòfiles dels sòls d'humitat molt fluctuant  
2110 Dunes movents embrionàries  
  
  
\* Hàbitat prioritari.  
  
ESPÈCIES  
Espècies d'interés comunitari de l'annex II  
 de la Directiva 92/43/CEE presentes en l'espai  
Codi Nom  
- - -  
Altres espècies importants de flora i fauna  
- Silene cambessedesii  
  
  
Dades rellevants: petit espai litoral -que correspon a la microrreserva existent- que alberga una bona representació d'hàbitats vinculats a les platges d'arena i grava, així com fragments de saladars ben conservat.  
Altres proteccions vigents en la zona:  
El seu àmbit s'insereix completament amb l'àmbit de la ZEPA ES0000450 Marjal i Estanys d'Almenara. Així mateix, l'àmbit de la ZEC coincideix completament amb una microrreserva de flora: «Platja de Moncofa» (Ordre de 6 de novembre de 2000, de la Conselleria de Medi Ambient).  
  
  
ANNEX III  
NORMA DE GESTIÓ DELS ESPAIS PROTEGITS DE LA XARXA NATURA 2000 ZEC MARJAL D'ALMENARA (ES5223007) I PLATJA DE MONCOFA (ES5222006) I ZEPA MARJAL I ESTANYS D'ALMENARA (ES0000450).  
  
1. ÀMBIT DE LA NORMA DE GESTIÓ  
L'àmbit territorial d'aquesta norma de gestió se situa a l'est dels termes municipals de Moncofa, Chilches/Xilxes, la Llosa i Almenara, a la comarca de la Plana Baixa, al sud de la província de Castelló, i els termes municipals de Benavites, Sagunt/Sagunto i Quartell, a la comarca del Camp de Morvedre, al nord de la província de València. Comprén una superfície de 1.497 ha i inclou la ZEPA Marjal i Estanys d'Almenara, i les ZEC Marjal d'Almenara i Platja de Moncofa. Aquest últim LIC se circumscriu a un enclavament dins de la ZEC Marjal d'Almenara en el terme municipal de Moncofa i coincideix amb la microrreserva de flora del mateix nom. L'àrea ocupada per la ZEC i la ZEPA Marjal d'Almenara i Marjal i Estanys d'Almenara coincideix en la major part de la seua superfície, amb lleugeres diferències en els seus perímetres respectius. El ZEC Platja de Moncofa està enclavat a l'interior dels dos recintes, al nord de l'àmbit. Aquests espais es detallen en la taula següent.  
Com s'exposarà en l'apartat corresponent a la zonificació, s'han considerat a més quatre zones de connectivitat ecològica: Ullal de Quartons (la Llosa), Font de Manyes (Quartell), Platja d'Almardà (Sagunt/Sagunto), Dunes d'Almenara i Dunes de Xilxes.  
Igualment, com a complement normatiu a aquesta norma de gestió s'aplica el règim d'autoritzacions establit en l'Acord de 10 de setembre de 2002, del Govern Valencià, d'aprovació del Catàleg de Zones Humides de la Comunitat Valenciana (DOGV 4326), o el que derive del seu desenvolupament, per al perímetre d'afectació de 500 metres entorn dels límits de la zona humida catalogada coincident amb l'espai.  
  
La delimitació cartogràfica de l'àmbit d'aquesta norma de gestió és la següent:  
  
  
  
2. INVENTARI DE TIPUS D'HÀBITATS NATURALS I HÀBITATS D'ESPÈCIES PRESENTS EN ELS ESPAIS, DESCRIPCIÓ DEL SEU ESTAT DE CONSERVACIÓ I DELS CRITERIS UTILITZATS PER A INTERPRETAR-LO.  
2.1. Hàbitats naturals i espècies d'interés comunitari  
2.1.1. Hàbitats naturals d'interés comunitari  
En les ZEC objecte d'aquesta norma de gestió es troben representats els següents hàbitats d'interés comunitari llistats en l'annex I de la Directiva 92/43/CEE (Directiva Hàbitat):  
Les dades exposades en aquesta taula es corresponen amb la cartografia d'hàbitats 1:10.000 realitzada a detall en treball de camp per a la redacció d'aquesta norma de gestió. L'elaboració ha sigut a càrrec de l'assistència tècnica encarregada de la redacció, amb la col·laboració del personal tècnic del Servei de Vida Silvestre. La cobertura que apareix en la taula anterior s'ha calculat partint de l'àrea i la cobertura assignada en aquesta cartografia d'hàbitats per a cada recinte i per a cada hàbitat.  
Aquesta cartografia actualitzada ha permés confirmar la presència de tres hàbitats d'interés comunitari (HIC) no indicats en el FND: 1210. Vegetació anual colonitzadora dels codolars litorals rics en matèria orgànica, 2230. Dunes amb pradells dels Malcolmietalia i 3140. Aigües estagnants oligomesotròfiques, dures, amb vegetació bentònica de carofícies en la ZEC Marjal d'Almenara. D'una altra banda, s'ha confirmat l'absència de l'HIC 2120. Dunes movents del cordó litoral, amb borró (Ammophila arenaria).  
  
2.1.2. Espècies d'interés comunitari de l'annex II de la Directiva d'Hàbitats  
En la taula següent es mostra la informació actualitzada sobre les espècies de l'annex II presents en l'espai.  
En el cas del LIC Marjal d'Almenara s'ha eliminat de la llista l'espècie Cobitis paludica, ja que no hi ha dades històriques de la seua presència en l'espai, per la qual cosa la seua inclusió en el Formulari Normalitzat de Dades de l'espai ha de considerar-se un error.  
  
2.1.3. Espècies d'avifauna de l'annex I de la Directiva d'Aus Silvestres  
En la taula següent es mostra la informació actualitzada sobre les espècies de l'annex I de la Directiva 2009/147/CE presents en l'espai i que seran tingudes en compte a l'efecte de l'avaluació del seu estat de conservació:  
En el Formulari Normalitzat de Dades (FND) de la ZEPA ES0000450 figuren altres espècies de l'annex I de la Directiva, les quals no seran tingudes en compte en aquest document per considerar-se en la categoria de «presència no significativa».  
  
2.1.4. Altres espècies de flora i fauna importants per a la gestió de l'espai  
En les ZEC hi ha la presència d'altres espècies importants per a la gestió de l'espai. Es tracta d'espècies que han sigut considerades com a amenaçades a la Comunitat Valenciana, per estar incloses en les categories «vulnerable» o «en perill d'extinció» en els llistats actualitzats dels catàlegs valencians d'espècies de fauna i flora amenaçades.  
  
Espècie de l'annex I de la Directiva Aus, que s'inclou en la categoria «Altres espècies de flora i fauna importants per a la gestió de l'espai» perquè les Zones de Connectivitat Ecològica es troba fora de la ZEPA  
  
Altres espècies incloses en el Catàleg Valencià d'Espècies de Flora Amenaçades (CVEFA) han sigut esmentades en l'àmbit territorial d'aquesta norma de gestió, però les revisions recents han resultat infructuoses. El nenúfar blanc (Nymphaea alba), catalogat en perill d'extinció, va ser abundant als Estanys d'Almenara fins a mitjans dels anys noranta; no obstant això, no es té constància de cap observació posterior a 1995. Per la seua banda, la nebulosa de Dufour (Limonium dufourii), inclosa en la mateixa categoria del CVEFA, va ser observada per última vegada en 1982 en les proximitats de la platja de Moncofa i en 1985 en la zona d'Almardà. Aquestes espècies podrien ser objecte d'accions de reintroducció.  
En les Zones de Connectivitat Ecològica, es consideraran «espècies de flora i fauna importants per a la gestió de l'espai» tots els taxons catalogats presents: el molinet (Silene cambessedesi; Fig. 1), la ruda de mallada (Thalictrum maritimum) i el corriol camanegre (Charadrius alexandrinus), així com les espècies d'interés comunitari de l'annex II de la Directiva d'Hàbitats i les Aus de l'annex I de la Directiva Aus.  
  
2.2. Determinació de l'estat de conservació dels hàbitats i espècies presents en els espais i criteris de valoració.  
2.2.1. Sistema d'avaluació i criteris  
El sistema d'avaluació de l'estat de conservació, fonamentat en la integració de quatre grans blocs o paràmetres, està basat en les directrius establides per a l'avaluació dels hàbitats i espècies sota l'informe d'aplicació de les Directives Hàbitat (article 17) i Aus (article 12). Per al desenvolupament d'aquestes directives, s'ha elaborat un manual metodològic que explica els diferents paràmetres que s'utilitzen per a la valoració de cada un dels blocs d'avaluació, anàlisi de la informació disponible, eines de càlcul o les matrius i regles d'integració utilitzades. Aquest document, anomenat «Guia per a l'Avaluació de l'Estat de Conservació dels Hàbitats i Espècies en Xarxa Natura 2000», es troba en la pàgina web: http://www.cma.gva.es/web/indice.aspx'nodo=81025&idioma=C, pot ser consultat per a una explicació detallada de les metodologies de càlcul dels resultats que s'exposen en el document tècnic informatiu i justificatiu d'aquesta norma de gestió (memòria tècnica) el resultat final de la qual es reprodueix a continuació.  
  
2.2.2. Valoració de l'estat de conservació actual dels hàbitats naturals i les espècies  
2.2.3. Estat de conservació favorable  
2.2.3.1. Definició de l'estat de conservació favorable dels hàbitats  
  
Ateses les limitacions per a l'obtenció de dades que permeten avaluar l'estat de conservació dels hàbitats en el moment de l'entrada en vigor de la Directiva Hàbitat, així com l'absència de pertorbacions significatives fins a la valoració actual, s'assumeix que l'estat de conservació favorable dels hàbitats per als diferents espais està definit pel manteniment o millora dels valors actuals dels paràmetres d'avaluació. Això vol dir, que els hàbitats es trobaran en estat favorable si mantenen o milloren aquests valors actuals (els que van presentar quan es va avaluar l'estat actual dels hàbitats) quan ja han aconseguit l'estat favorable.  
  
  
2.2.3.2. Definició d'estat de conservació favorable de les espècies  
  
Per a les espècies que han mostrat una valoració global favorable, es considera que mantindran o milloraran el seu estat de conservació sempre que els valors actuals dels paràmetres d'avaluació es mantinguen estables o s'incrementen pel que fa als de referència. Per tant, es trobaran en estat de conservació favorable si es mantenen o incrementen els valors poblacionals de referència favorable, el rang i la superfície i qualitat de l'hàbitat.  
  
3. OBJECTIUS DE CONSERVACIÓ I GESTIÓ  
3.1. Objectius de conservació i gestió referents als hàbitats d'interés comunitari  
Els objectius de gestió comuns per al conjunt dels hàbitats d'interés comunitari de presència confirmada en els espais són els següents:  
  
1. Actualitzar periòdicament la informació cartogràfica de la superfície i cobertura, així com aquells paràmetres que permeten calcular els diferents índexs dels blocs d'avaluació de l'estat de conservació dels hàbitats.  
2. Mantindre o millorar la distribució, la superfície, la cobertura i les funcions específiques de cada un dels hàbitats en el moment d'entrada en vigor de la norma de gestió. Amb caràcter general, es permetrà l'evolució natural dels tipus d'hàbitats a altres comunitats de la successió, sempre que aquests canvis no es deguen a alteracions provocades directament o indirectament per l'activitat humana.  
3. Promoure la coordinació amb la planificació hidrològica (Confederació Hidrogràfica del Xúquer) i litoral (Demarcació de Costes), a fi de procurar la conservació dels hàbitats naturals d'interés comunitari associats a les masses d'aigua i a la línia litoral.  
  
3.2. Objectius de conservació i gestió referents a les espècies  
Els objectius de gestió per a les espècies de l'annex II de la Directiva Hàbitats i de l'annex I de la Directiva d'Aus Silvestres amb presència en l'espai, així com per a les altres espècies importants per a la gestió de l'espai són:  
- Actualitzar de forma periòdica la informació sobre la grandària poblacional, així com d'aquells paràmetres que permeten calcular els diferents índexs dels blocs d'avaluació de l'estat de conservació de les espècies.  
- Mantindre o millorar la població en el moment d'entrada en vigor de la norma de gestió, sempre que aquests paràmetres permeten considerar que l'espècie es troba dins de l?«estat de conservació favorable» i que les perspectives de futur per a aquestes variables siguen bones.  
  
- Mantindre els hàbitats de les espècies mitjançant l'eliminació dels factors que afecten l'estat de conservació de les espècies.  
  
- Crear noves zones d'expansió de les espècies en l'àmbit de la norma mitjançant restauració de l'hàbitat.  
- Crear noves zones d'expansió de les espècies en l'àmbit de la norma mitjançant la restitució, restauració o creació d'hàbitats adequats per a aquestes.  
- Promoure la coordinació amb la planificació hidrològica (Confederació Hidrogràfica del Xúquer) i litoral (Demarcació de Costes), a fi de procurar la conservació de les espècies d'interés comunitari i les aus associades a les masses d'aigua i al cordó litoral.  
  
3.3. Objectius de gestió referents al conjunt de l'àmbit de la norma de gestió  
A fi d'integrar els diferents objectius específics per als hàbitats i les espècies, els objectius de gestió per al conjunt de l'espai pretenen redimensionar els anteriors de manera que puguen establir-se prioritats en funció de les directrius següents:  
Concepció en xarxa. Contribució de cada hàbitat i/o espècie al conjunt de la Xarxa Natura 2000 a escala regional (Comunitat Valenciana), nacional i europea.  
En funció de la cobertura de cada hàbitat dins de l'espai, de la seua proporció relativa en el conjunt de la Xarxa Natura 2000 a la Comunitat Valenciana i de la contribució relativa de la primera a la Xarxa Natura 2000 a Europa, els hàbitats i espècies més importants són els següents:  
  
(1) Hàbitats naturals d'interés comunitari que es consideren d'especial prioritat:  
1150\* Llacunes litorals  
1510\* Comunitats halòfiles dels sòls d'humitat molt fluctuant  
7210\* Aiguamolls calcaris amb mansega (Cladium mariscus)  
  
  
(2) Espècies:  
Espècies d'interés comunitari:  
Samaruc (Valencia hispanica)  
Fartet (Aphanius iberus)  
Tortuga d'estany (Emys orbicularis)  
Tortuga d'aigua ibèrica (Mauremys leprosa)  
Trencadella (Kosteletzkya pentacarpos)  
  
Aus de l'annex I de la Directiva:  
Rosseta (Marmaronetta angustirostris)  
Fotja banyuda (Fulica cristata)  
Oroval (Ardeola ralloides)  
Corriol camanegre (Charadrius alexandrinus)  
Fumarell carablanc (Chlidonias hybrida)  
Carregada (Glareola pratincola)  
Agró roig (Ardea purpurea)  
Arpella de marjal (Circus aeruginosus)  
Xatrac menut (Sterna albifrons)  
Gavina corsa (Larus audouinii)  
Picaport (Plegadis falcinellus)  
Martinet de nit comú (Nycticorax nycticorax)  
Xatrac comú (Sterna hirundo)  
Bec d'alena (Recurvirostra avosetta)  
Gall de canyar (Porphyrio porphyrio)  
Xitxarra mostatxuda reial (Acrocephalus melanopogon)  
Xatrac becllarg (Thalasseus sandvicensis)  
Camallonga (Himantopus himantopus)  
Gavina capnegra (Larus melanocephalus)  
Gomet (Ixobrychus minutus)  
Garseta blanca (Egretta garzetta)  
Agró blanc (Casmerodius albus)  
Torlit (Burhinus oedicnemus)  
Redonell (Philomachus pugnax)  
Fusell (Pluvialis apricaria)  
En conseqüència, tindran prioritat les mesures de gestió que afavorisquen la conservació d'aquests elements.  
(a) Priorització de recursos.  
Les mesures de gestió activa podran iniciar-se d'acord amb un calendari de prioritats basades en el grau d'importància de les espècies en un context de recursos limitats. En aquest sentit, l'ordre de prioritat per a l'execució de mesures de gestió se centrarà sobre els hàbitats prioritaris, en cas de ser necessari, serà el següent:  
1510\* Comunitats halòfiles dels sòls d'humitat molt fluctuant  
7210\* Aiguamolls calcaris amb mansega (Cladium mariscus).  
  
1150\* Llacunes litorals  
  
I respecte a les espècies:  
Rosseta (Marmaronetta angustirostris)  
Fotja banyuda (Fulica cristata)  
Samaruc (Valencia hispanica)  
Fartet (Aphanius iberus)  
Corriol camanegre (Charadrius alexandrinus)  
Tortuga d'estany (Emys orbicularis)  
Trencadella (Kosteletzkya pentacarpos)  
Martinet ros comú (Ardeola ralloides)  
Fumarell Carablanc (Chlidonias hybrida)  
Carregada (Glareola pratincola)  
Agró roig (Ardea purpurea)  
Arpella de marjal (Circus aeruginosus)  
Xatrac menut (Sterna albifrons)  
Gavina corsa (Larus audouinii)  
Picaport (Plegadis falcinellus)  
Martinet de nit comú (Nycticorax nycticorax)  
Xatrac comú (Sterna hirundo)  
Bec d'alena (Recurvirostra avosetta)  
Gall de canyar (Porphyrio porphyrio)  
Xitxarra mostatxuda reial (Acrocephalus melanopogon)  
Xatrac becllarg (Thalasseus sandvicensis)  
Camallonga (Himantopus himantopus)  
Gavina capnegra (Larus melanocephalus)  
Gomet (Ixobrychus minutus)  
Garseta blanca (Egretta garzetta)  
Agró blanc (Casmerodius albus)  
Tortuga d'aigua ibèrica (Mauremys leprosa)  
Torlit (Burhinus oedicnemus)  
Redonell (Philomachus pugnax)  
Fusell (Pluvialis apricaria)  
  
(b) Context econòmic, social i territorial  
L'evolució de l'aplicació de la norma de gestió tindrà en compte els canvis en el context econòmic, social i territorial de l'entorn de l'espai, de manera que s'adapte, en la mesura que siga possible, a les diferents necessitats i limitacions imposades pel medi socioeconòmic. Aquesta adaptació podrà tindre lloc sempre que no siguen contràries als objectius de gestió dels hàbitats i espècies i contribuïsca a aconseguir-ne un estat de conservació favorable.  
  
En la mesura que les activitats tradicionals contribuïsquen a la conservació dels espais inclosos en aquesta norma i al manteniment en un estat de conservació favorable dels hàbitats i espècies presents en aquests, es prestarà una atenció preferent a aquelles mesures que es dirigisquen al foment d'aquestes activitats, amb atenció especial al suport econòmic derivat de l'aplicació dels instruments financers disponibles per a la Xarxa Natura 2000.  
La informació sobre la Xarxa Natura 2000 entre la població local, així com la conscienciació sobre els objectius que persegueix i la necessària implicació i participació activa dels habitants dels espais inclosos en la Xarxa per a garantir el compliment d'aquests objectius, es considerarà un marc d'actuació prioritari en el desenvolupament i aplicació d'aquesta norma.  
  
4. ZONIFICACIÓ DE L'ÀMBIT D'APLICACIÓ DE LA NORMA DE GESTIÓ  
L'àmbit d'aplicació de la norma de gestió se zonifica, a efectes normatius i de gestió, en cinc categories (Zona A, Zona B, Zona C, Zona D i Zona de Connectivitat Ecològica). El criteri determinant de la zonificació és la presència o no d'hàbitats i espècies per als quals s'estableixen objectius de conservació en la norma de gestió, així com el caràcter prioritari o no d'aquests.  
La zonificació de les categories Zona A i Zona B (vegeu el plànol de zonificació) representa un exercici d'aproximació a les zones amb major representativitat dels hàbitats d'interés comunitari inclosos en els llistats per a cada una d'aquestes categories. En línies generals, la Zona A està dissenyada per a la protecció dels hàbitats d'interés comunitari prioritaris, mentre que la B arreplega la presència d'altres hàbitats d'interés comunitari.  
A causa de la naturalesa de la cartografia d'hàbitats (detall de la superfície mínima inventariable, escala de treball i criteris d'interpretació) ha de considerar-se que la zonificació prevista representa una aproximació al tipus d'hàbitat descrit, i és sobre l'hàbitat present en el medi que s'aplicarà la normativa, els criteris o les actuacions previstes en aquesta norma de gestió per a cada una de les categories.  
  
Quant a les espècies de flora i fauna, i tenint en compte la dinàmica espacial i temporal que caracteritza moltes de les poblacions d'aquestes No s'ha considerat oportú establir a priori una zonificació de les seues àrees de protecció. Per tant, la seua conservació i avaluació d'afectacions es farà cas a cas a partir de la informació actualitzada sobre la seua presència, sensibilitat i estat de conservació disponible en el Banc de Dades de la Biodiversitat de la Comunitat Valenciana (BDBCV), creat per l'Ordre de 27 de novembre de 2003, de la Conselleria de Territori i Habitatge.  
D'acord amb això, les categories de zonificació previstes per a l'espai són les següents:  
Zona A  
Àrees de les ZEC en què conste la presència d'hàbitats prioritaris inclosos en l'annex I de la Directiva Hàbitats i dels hàbitats protegits assenyalats en el Decret 70/2009, de 22 de maig, del Consell, pel qual es crea i regula el Catàleg Valencià d'Espècies de Flora Amenaçada i es regulen mesures addicionals de conservació. Els hàbitats considerats són els indicats en la taula 12. Així mateix, s'han detallat àrees amb poblacions de les espècies de flora catalogada de Silene cambessedesii i Thalictrum maritimum, i àrees de la reserva de fauna de la Casa Penya a Sagunt amb presència d'espècies de fauna catalogades com ara Emys orbicularis, Fulica cristata, Valencia hispanica, Glareola pratincola.  
  
  
Codi Hàbitat  
1150\* Llacunes litorals (\*)  
1510\* Comunitats halòfiles dels sòls d'humitat molt fluctuant (\*)  
7210\* Aiguamolls calcaris amb mansega   
(Cladium mariscus) (\*)  
  
  
Les àrees marcades amb aquesta categoria en la cartografia de la zonificació corresponen als recintes on s'ha contrastat la presència dels hàbitats indicats. La capa d'hàbitat s'ha elaborat amb un alt detall. No obstant això, s'indica que dins d'aquestes àrees es pot trobar la presència d'hàbitats però que per la seua extensió i identitat no s'ha pogut cartografiar. En aquest sentit, tal com s'ha indicat adés, les disposicions que resulten de l'aplicació d'aquestes normes de gestió s'aplicaran sobre l'hàbitat present en el medi independentment de la seua presència gràfica en la cartografia d'hàbitats i de la zonificació.  
  
Zona B  
Àrees de les ZEC en què conste la presència d'hàbitats d'interés comunitari de l'annex I de la Directiva d'Hàbitats que no s'hagen inclòs en la categoria anterior.  
  
Codi Hàbitat  
1210 Vegetació anual colonitzadora dels codolars litorals rics en matèria orgànica  
1410 Prats i jonqueres halòfils mediterranis (Juncetalia maritimi)  
1420 Matollars halòfils mediterranis i termoatlàntics (Sarcocornetea fruticosi)  
2110 Dunes movents embrionàries  
2120 Dunes movents del cordó litoral, amb borró (Ammophila arenaria)  
2210 Dunes litorals fixades, amb comunitats del Crucianellion maritimae  
2230 Dunes amb pradells dels Malcomietalia  
3140 Aigües estagnants oligomesotròfiques, dures, amb vegetació bentònica de carofícies  
3150 Estanys naturals eutròfics amb vegetació natant (Hydrocharition) o poblaments submersos d'espigues d'aigua (Potamion)  
6420 Jonqueres i herbassars graminoides humits, mediterranis, del Molinio-Holoschoenion  
6430 Herbassars higròfils, tant de marges i vorades com de l'alta muntanya  
  
  
Zona C  
Àrees que no coincidisquen amb els criteris establits per a les altres categories de zonificació. En concret, s'aplica aquesta categoria als territoris inclosos en l'àmbit d'aquestes normes que no complisquen criteris per a ser incloses com a Zones A, B o D. Des d'aquest punt de vista, aquesta categoria de zonificació va dirigida sobretot a la protecció de les poblacions i hàbitats de les espècies incloses en l'annex I de la Directiva d'Aus en tot l'àmbit de la norma de gestió. Així com de les espècies incloses en l'annex II de la Directiva d'Hàbitats que es localitzen fora de les categories A i B d'aquesta zonificació.  
  
Zona D  
Comprén la resta dels territoris inclosos en l'àmbit de la norma de gestió i que no compleixen els criteris per a ser inclosos en cap de les categories anteriors. Específicament, s'inclouran en una categoria les àrees urbanes i urbanitzables, grans infraestructures i, en general, àmbits sense cap rellevància des del punt de vista de l'aplicació de la norma, i el compliment dels seus objectius.  
  
  
Zona de connectivitat ecològica  
Es delimita unes zones perifèriques a l'àmbit de les ZEC i la ZEPA que contenen àrees i elements naturals amb suficient entitat per a la protecció i millora d'hàbitats d'interés comunitari i hàbitats d'espècies incloses en les directives de referència. Per a aquesta zona s'indica l'aplicació del règim general d'avaluació de repercussions previst en el Decret 60/2012, de 5 d'abril.  
5. NORMATIVA D'APLICACIÓ DIRECTA  
5.1. MESURES PER A EVITAR LA DETERIORACIÓ DELS HÀBITATS I LES ALTERACIONS SOBRE LES ESPÈCIES  
Per a la definició de les mesures que s'indiquen a continuació s'han tingut en compte, en primer lloc, els objectius de conservació establits per a cada un dels hàbitats i espècies que són objecte d'aquesta norma de gestió; les pressions, impactes i amenaces que es projecten sobre aquests, així com la necessitat d'assegurar l'èxit a llarg termini de les diferents actuacions previstes en mesures de gestió activa. En segon lloc, s'ha valorat també la normativa preexistent que ja es projecta sobre l'àmbit territorial de la norma de gestió i que permet la conservació dels diferents elements, especialment les normatives reguladores de l'actualitat urbanística i la protecció del sòl forestal, la legislació general d'aigües i la legislació de protecció de les zones humides.  
  
Des d'aquest punt de vista, per tant, les activitats i actuacions que s'indiquen en els apartats següents han de considerar-se com incompatibles als efectes d'aquesta norma i, per tant, quedarien excloses de qualsevol possibilitat d'autorització per part de l'òrgan competent que corresponga. No obstant això, amb la petició prèvia justificada per part dels seus promotors, la Direcció General de Medi Natural podrà estudiar i acordar la realització d'una avaluació de repercussions sobre la Xarxa Natura 2000 respecte a aquestes, a l'efecte d'aplicar el règim d'aprovació, autorització o conformitat previst en el Decret 60/2012, de 5 d'abril, del Consell, pel qual es regula el règim especial d'avaluació i d'aprovació, autorització o conformitat de plans, programes i projectes que puguen afectar la Xarxa Natura 2000.  
  
5.1.1. Normes per a la protecció d'hàbitats naturals d'interés comunitari d'especial prioritat  
Les normes que s'indiquen en aquest apartat s'aplicaran en les àrees zonificades com A, tal com s'indiquen en l'apartat corresponent d'aquesta norma de gestió, així com a aquelles àrees del territori en què apareguen els hàbitats que s'indiquen en l'apartat V.1 d'aquest document. En aquestes zones, es consideren incompatibles les següents actuacions, canvis d'ús i/o plans, programes i projectes, fins que no estiguen relacionades directament amb mesures de gestió del lloc establides per l'òrgan gestor de la Xarxa Natura 2000:  
  
1. En les àrees ocupades per làmines d'aigua incloses en els hàbitats 1150\* Llacunes litorals l'abocament de contaminants i tractaments fitosanitaris i la introducció d'exemplars d'espècies incloses en els catàlegs d'espècies exòtiques invasores.  
2. En les àrees ocupades a l'entrada en vigor d'aquesta norma per vegetació natural inclosa en l'hàbitat 1510\* Comunitats halòfiles dels sòls d'humitat molt fluctuant, el desbrossament no selectiu o la rompuda de terrenys, excepte quan aquesta eliminació siga necessària per a l'execució de mesures dirigides a la gestió dels hàbitats proposades per l'òrgan gestor de l'espai i de projectes i accions que compten amb avaluació de repercussions favorable.  
3. En les àrees ocupades per l'hàbitat 7210\* Aiguamolls calcaris amb mansega (Cladium mariscus) no es permet el volteig dels perfils superiors amb presència de torbes. Llevat d'aquelles zones incloses en l'àrea d'extracció d'aquest recurs que compten amb pla de conreu tècnic i amb la seua corresponent valoració preliminar de repercussions emesa. En aquest sentit, a aquestes actuacions se'ls aplicaran els criteris orientadors exposats en l'apartat VII en relació amb l'explotació d'aquest recurs.  
4. Les que resulten incompatibles amb la classificació i qualificació urbanística dels sòls incloses en les categories de zonificació indicades.  
  
5. La construcció d'edificacions aïllades o instal·lacions en sòl no urbanitzable protegit, destinades a activitats agrícoles (quan aquestes tinguen superfícies superiors a 10 m²), ramaderes, forestals o cinegètiques, així com la construcció, d'habitatges unifamiliars aïllats en sòl no urbanitzable amb qualsevol qualificació. Igualment, la reconstrucció o remodelació d'aquestes edificacions o instal·lacions quan suposen un increment de la superfície (més de 10 m² en les destinades a activitats agrícoles) o un canvi d'ús d'aquestes.  
6. La construcció d'edificacions aïllades o instal·lacions en sòl no urbanitzable destinades a ús turístic, com a allotjaments rurals, establiments de restauració, campaments i similars.  
7. L'aplicació de llots de depuradora i purins com a esmena agrícola en àrees compreses en aquelles àrees considerades sensibles per a la protecció d'hàbitats aquàtics, les quals hauran de definir-se en desenvolupament de la present norma.  
8. Les cremes de qualsevol naturalesa i extensió, realitzades sobre la coberta vegetal natural, i que no estiguen incloses en un pla de cremes.  
  
9. Posada en marxa de plans d'actuació agrícola que suposen canvis de cultius, modificació de sistemes de reg, desviaments de canals o séquies, canalitzacions i, en general, totes aquelles actuacions que puguen modificar el funcionament hídric de l'espai.  
10. Instal·lació de bombaments, drenatges, o qualsevol dispositiu que facilite la dessecació del terreny, incloent-hi l'extracció d'aigua amb finalitats agrícoles o d'altres.  
11. Canalitzacions de séquies i canals.  
12. Els aterraments, abocats de materials sòlids i líquids d'origen urbà o industrial.  
13. Utilització d'herbicides per a neteja de marges i vegetació aquàtica o de ribera.  
  
5.1.2. Normes per a la protecció d'hàbitats naturals d'interés comunitari  
Respecte a les àrees incloses en la Zona B, tal com es descriuen en l'apartat corresponent d'aquesta norma de gestió, i tenint en compte els objectius de conservació establits per als hàbitats compresos en aquestes, s'ha optat per establir algunes incompatibilitats específiques a les actuacions, canvis d'ús i/o de plans, programes i projectes que puguen desenvolupar-se en aquesta zona, sense perjuí de l'aplicació de les limitacions establides en les diferents legislacions sectorials que concorren i del que estableix l'apartat corresponent d'aquesta normativa respecte a l'avaluació de repercussions sobre la Xarxa Natura 2000.  
  
1. En les àrees ocupades amb hàbitats de 2110 «Dunes movents embrionàries», 2120 «Dunes movents del cordó litoral, amb borró (Ammophila arenaria)», 2210 «Dunes litorals fixades, amb comunitats del Crucianellion maritimae» i 2230 «Dunes amb pradells dels Malcomietalia», no es permeten les alteracions per mitjà de moviments de terres que no siguen necessàries per a l'execució de projectes i accions que compten amb avaluació de repercussions favorable, incloses les accions de regeneració de platges.  
  
5.1.3. Normes per a la protecció d'espècies de fauna i flora  
Les normes que s'indiquen en aquest apartat s'aplicaran a les àrees zonificades com A, B i C, així com a la Zona de Connectivitat Ecològica indicada en l'apartat corresponent. En aquestes zones, en tant que constitueixen part de l'hàbitat d'espècies de fauna i/o flora la conservació de les quals constitueix l'objectiu d'aquesta norma, es consideren incompatibles les següents actuacions, mentre no estiguen relacionades directament amb mesures de gestió del lloc establides en aquesta normativa i/o siguen considerades com a tals per l'òrgan gestor de la Xarxa Natura 2000:  
1. En les àrees corresponents a les microrreserves de flora existents en el moment d'aprovació d'aquestes normes, el pla de gestió de la microrreserva aprovat en el seu reglament específic, serà l'instrument de referència per a aquests espais en cas de conflicte amb aquestes normes.  
2. No es permeten les accions a les quals fa referència l'article 5 del Decret 265/2004, de 3 de desembre, del Consell de la Generalitat, pel qual s'aprova el Pla de recuperació del samaruc a la Comunitat Valenciana en les àrees ocupades pels hàbitats de l'espècie definits en l'article 4 en el Decret de referència.  
3. Les zones dels estanys d'Almenara de 73 ha de superfície (figura 16) i la marjal de Sagunt de 63 ha de superfície (figura 17) són àrees restringides a l'ús cinegètic. Aquestes àrees seran destines a refugi de fauna conforme el que es disposa en l'article 40 de la Llei 13/2004, de 27 de desembre, de caça de la Comunitat Valenciana.  
  
4. A fi de protegir l'espècie Unio mancus la neteja de séquies serà preferentment manual. La neteja mecànica del fons de les séquies i canals de la Marjal i Estanys d'Almenara podrà realitzar-se quan es complisquen els següents requisits:  
(a) Serà obligatori revisar minuciosament els sediments retirats transcorregudes les primeres 24 hores després de l'actuació (temps en el qual els individus ixen a la superfície del sediment) i retornar a la séquia els individus localitzats vius d'aquestes espècies.  
(b) En el cas de trams de séquies que alberguen poblacions molt significatives d'aquestes espècies, la neteja mecànica requerirà autorització prèvia de l'òrgan competent en matèria d'espècies catalogades, i complir els següents requisits:  
(b.1) Es realitzarà entre l'1 d'octubre i l'1 de març (l'època menys desfavorable per a aquesta espècie),  
(b.2) Es realitzarà una primera revisió del sediment retirat transcorregudes 24 hores després del dragatge, i es recorrerà el marge de la séquia en tots dos sentits. Cal repetir el procés en els dies successius fins a comprovar l'absència d'exemplars en el sediment. Tots els individus rescatats seran mantinguts en cubetes d'aigua mentre es facen les tasques de neteja i seran retornats al més prompte possible al llit de la séquia d'origen.  
(b.3) A aquest efecte, es consideren séquies que alberguen poblacions molt significatives d'aquestes espècies les següents: les séquies dels Estanys d'Almenara fins a la Ponderosa, el Racó i Calamocs a Almenara i, séquies de la Ratlla i del Molí a l'entorn de Casablanca a la Llosa.  
  
5. A fi de protegir i disminuir les pertorbacions a les espècies d'ocells presents en l'àmbit d'aquestes normes, es proposa la prohibició del sobrevol d'aeronaus des del nivell del sòl fins a l'altitud de 304,8 metres (1000 ft AGL), excepte les aeronaus espanyoles de l'Estat, quan així ho exigisca el compliment de la seua comesa o bé per motius d'emergència. Per a això, la Direcció General de Medi Natural proposarà a la Direcció General d'Aviació Civil del Ministeri de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana, la designació de l'àmbit d'aquestes normes com a Zona sensible per a la fauna. En aquesta zona es podrà prohibir el vol de manera permanentment o per a determinades èpoques de l'any. Així mateix, es podran establir altres restriccions de vol que es consideren necessàries tant per a la protecció d'avifauna resident com per a la migratòria.  
  
5.2. RÈGIM D'AVALUACIÓ DE REPERCUSSIONS  
En aplicació dels articles 6 i 8 i de l'annex I del Decret 60/2012, aquesta norma de gestió concreta quins projectes han d'incorporar-se al camp d'aplicació material d'aquest decret en tant que afecten l'àmbit d'aquest espai. Així mateix, concreta quins plans, programes o projectes no hauran de sotmetre's a avaluació detallada, bé per estar relacionats amb la gestió del lloc, bé per no presentar sobre la base de dades objectius probabilitat d'afectació apreciable, per la qual cosa no caldrà obtindre «valoració preliminar de repercussions». En la resta de supòsits que entren dins del camp d'aplicació del Decret 60/2012, seran les corresponents «valoracions preliminars» les que indicaran la necessitat o no de realitzar l'avaluació detallada.  
  
5.2.1. Obligació general d'avaluar  
Amb caràcter general, i sense perjuí d'allò que s'indica en l'apartat següent, queden sotmesos a avaluació de repercussions sobre la Xarxa Natura 2000 els plans, programes i projectes que entren dins de l'àmbit d'aplicació territorial i material del Decret 60/2012, de 5 d'abril, del Consell, pel qual es regula el règim especial d'avaluació i d'aprovació, autorització o conformitat de plans, programes i projectes que puguen afectar la Xarxa Natura 2000.  
Pel que fa a l'àmbit d'aplicació territorial, i de conformitat amb el que preveu l'article 3 del Decret 60/2012, el règim d'avaluació de repercussions s'aplicarà en les àrees següents:  
a) Tot l'àmbit de les ZEC i la ZEPA incloses en aquesta norma de gestió.  
b) L'àrea constituïda pel domini públic hidràulic i les zones de servituds, 500 metres aigües amunt a comptar des del límit de les ZEC i la ZEPA incloses en aquesta norma de gestió.  
c) La zona de connectivitat ecològica establida en l'apartat corresponent d'aquesta norma de gestió.  
Així mateix, de conformitat amb allò que s'ha indicat en l'apartat 8 de l'annex del decret esmentat, i sense perjuí del que s'indica en l'apartat següent respecte a plans, programes o projectes exclosos de substanciar l'avaluació de repercussions sobre la Xarxa Natura 2000, es consideraran com inclosos en el camp d'aplicació material d'aquest decret, a l'efecte d'aquesta norma, els projectes següents:  
1. Les activitats de competicions, esdeveniments esportius o lúdics en els quals participen més de 100 persones.  
2. La construcció de línies elèctriques quan no estiguen sotmeses a procediment d'avaluació ambiental, d'acord amb la legislació vigent.  
  
3. L'obertura, ampliació o canvi de traçat de camins i pistes rurals.  
  
4. La remoció de sòls i drenatges de séquies i canals en presència d'espècies d'interés comunitari tals com poblacions d'Unio mancus, Emys orbicularis i Mauremys leprosa.  
5. Les concessions per a nous aprofitaments d'aigües subterrànies en els municipis de Sagunt/Sagunto (des del llit del riu Palància fins al límit nord), Benavites, Quartell, Faura, Benifairó de les Valls, Almenara, la Llosa, Chilches/Xilxes i Moncofa.  
6. Els canvis de cultiu quan afecten una superfície superior a una hectàrea.  
5.2.2 Concreció de l'obligació d'avaluar  
Plans, programes i projectes exclosos de substanciar l'avaluació de repercussions sobre la Xarxa Natura 2000  
De conformitat amb allò que s'indica l'article 6 del Decret 60/2012, de 5 d'abril, queden exclosos de l'obligació d'avaluar les seues repercussions sobre les ZEC i la ZEPA objecte d'aquesta norma de gestió, les actuacions següents:  
1. Les actuacions expressament mencionades en les mesures de gestió activa, per estar relacionades directament amb la gestió de l'espai.  
  
2. Qualsevol pla, programa, projecte o actuació que es desenvolupe en l'àmbit de la Zona D establida en aquesta norma de gestió, amb l'excepció de les actuacions industrials que puguen representar, per les seues característiques especials, una emissió de contaminants gasosos o d'abocaments d'aigües residuals susceptibles d'afectar les àrees situades fora de la mencionada Zona D.  
3. També queden exclosos de l'obligació d'avaluar les seues repercussions sobre aquest espai aquells plans, programes, projectes o activitats que s'han considerat com incompatibles en les normes d'aplicació directa d'aquesta norma de gestió, sense perjuí del que s'indica en l'apartat corresponent respecte a la possibilitat d'autorització excepcional d'aquests.  
4. Finalment, i de conformitat amb allò que s'indica l'article 8.1 del Decret 60/2012, de 5 d'abril, queden exclosos de l'obligació d'avaluar detalladament les seues repercussions sobre l'espai els següents supòsits de plans, programes o projectes, per considerar-se, sobre la base de dades objectives, que no és probable que tinguen afectacions apreciables:  
4.1. Totes aquelles actuacions relacionades amb la gestió del lloc i amb els objectius de conservació dels espais Xarxa Natura 2000 presents en l'àmbit d'aquesta norma considerades com a tals per l'òrgan gestor de la Xarxa Natura 2000.  
4.2. Totes aquelles actuacions de conservació, rehabilitació, millora o manteniment de les instal·lacions i infraestructures ja existents en l'àmbit d'aquesta norma, fins que no suposen un increment de la superfície ni se n'altere el traçat o les característiques. Igualment, s'inclouen en aquest apartat les actuacions que afecten les zones de domini públic i de protecció de la carretera AP-7.  
  
4.3. La pràctica de l'agricultura (incloent-hi les actuacions habituals relacionades amb aquesta, com ara el canvi de cultiu en superfícies inferiors a una hectàrea, anivellació i agrupació de parcel·les, mecanització, etc.) en aquells àmbits en què es produïsca aquesta pràctica a l'entrada en vigor de les presents normes. No es considerarà pràctica agrícola habitual la utilització de llots de depuradora i purins.  
  
4.4. La pràctica de l'activitat cinegètica o piscícola conforme a la legislació sectorial vigent.  
4.5. La ramaderia extensiva, excepte en aquelles àrees que de forma explícita s'indiquen en deseplegament d'aquestes normes amb la finalitat d'evitar afectacions significatives sobre hàbitats o espècies considerades com especialment sensibles.  
4.6. Les activitats i aprofitaments dels recursos minerals quan es duguen a terme a l'empara d'un instrument d'activitat aprovat per la Generalitat Valenciana i que compte amb avaluació de repercussions sobre la Xarxa Natura 2000 emesa per l'òrgan competent.  
  
4.7. Quan siguen desenvolupades o expressament autoritzades per l'òrgan de conca les actuacions ordinàries de conservació de llits, com la retirada d'elements obstructius, així com l'eliminació d'espècies invasores i les obres d'emergència.  
4.8. Totes aquelles actuacions contemplades en els plans de prevenció d'incendis (de demarcació i/o locals) que compten amb l'avaluació de repercussions sobre la Xarxa Natura 2000 emesa per l'òrgan competent.  
Per a tots aquests casos, en conseqüència, no seria necessari sol·licitar la valoració preliminar de repercussions.  
  
Resta de supòsits  
Els plans, programes o projectes que, entrant en el camp d'aplicació territorial i material indicat en l'apartat 5.2.1, no hagen sigut expressament considerats en els apartats precedents com exclosos d'avaluació de repercussions, hauran de sotmetre's a avaluació detallada de les seues repercussions sobre els espais protegits de la Xarxa Natura 2000 objecte d'aquesta norma de gestió si així s'indica en les corresponents valoracions preliminars.  
6. CRITERIS ORIENTADORS I MESURES DE GESTIÓ ACTIVA  
  
6.1. CRITERIS ORIENTADORS  
Els criteris que s'especifiquen a continuació tenen com a objectiu orientar els planificadors i gestors sobre la millor manera de compatibilitzar l'ordenació i la gestió de determinades actuacions relacionades amb aquests àmbits amb les exigències derivades de la normativa de la Xarxa natura 2000, en particular amb l'exigència d'aconseguir o mantindre l'estat de conservació favorable dels hàbitats i les espècies que han motivat la declaració dels espais LIC i ZEPA que constitueixen l'àmbit d'aquesta norma de gestió.  
  
6.1.1. Criteris orientadors per a la restauració d'hàbitats aquàtics i palustres  
La restauració d'aquest tipus d'hàbitats requereix assegurar tant la disponibilitat d'aigua com l'adequada qualitat d'aquesta, especialment per als hàbitats aquàtics. Es produeix la circumstància favorable que determinats hàbitats palustres (però no aquàtics) i, en general, formacions vegetals palustres, poden funcionar com a filtre verd i, a més, poden suportar nivells moderats de contaminació per excés de nutrients.  
  
Per tant, les accions de restauració han de tractar de traure el major partit possible quant a promoció dels hàbitats naturals de les aigües superficials lliures de contaminació (procedents de surgències o ullals) que, quan siga necessari, podrà ser complementada amb aigües procedents de depuradora amb les precaucions oportunes. A més, la restitució o restauració de la vegetació palustre i la seua capacitat com a filtre verd ofereix l'oportunitat d'aprofitar aquestes aigües en el manteniment dels hàbitats aquàtics. Aquest criteri es complementa amb els exposats en l'apartat 6.1.5.  
  
6.1.2. Criteris orientadors per a la restauració d'hàbitats dunars  
La línia de costa, en l'àmbit de la norma, es troba en regressió per erosió marina, especialment cap al nord d'aquest àmbit. Per tant, i en absència de mesures correctores eficaces sobre aquest impacte, la restauració d'hàbitats dunars ha de realitzar-se cap a l'interior, és a dir, evitant exposar les dunes restaurades als temporals marins, ja que aquests poden arribar a arrasar-les. Es tracta de regenerar cordons dunars per darrere de les platges de pedres i cudols que substitueixen actualment les platges d'arena. L'arena utilitzada pot procedir, en la mesura que siga possible, de l'excavació de mallades i estanys en la banda litoral postdunar, i a més promoure els hàbitats (en el sentit de la Directiva d'Hàbitats) propis d'aquests ambients.  
  
  
6.1.3. Criteris orientadors per a la restauració d'hàbitats de saladar  
  
L'àmbit de la norma, com s'ha exposat en l'apartat II, conté els hàbitats 1420, 1410 i \*1510, en tot cas propis d'àrees afectades per sals. Aquests tres hàbitats tendeixen a situar-se en una franja litoral més o menys estreta, on la influència de la intrusió marina, combinada amb la falta d'addició d'aigua dolça en superfície, configura les condicions per al seu establiment. El foment d'aquests tres hàbitats requereix evitar o limitar la inundació amb aigua dolça de les àrees ocupades per aquests, factor que ha de considerar-se en qualsevol acció sobre la circulació hídrica en la marjal. D'una altra banda, aquests hàbitats, i especialment el \*1510 són afavorits per l'ondulació del terreny i, per tant, per l'existència de depressions i elevacions sobre la cota freàtica, ja que en aquestes últimes l'evaporació de l'aigua salobre determina la precipitació de sals en superfície i l'aparició de crostes salines.  
La necessària promoció d'aquests hàbitats, especialment el \*1510 per la reduïda extensió que ocupa actualment, requereix considerar les potencialitats de l'àrea litoral esmentada i assumir esforços per a la restauració d'aquests hàbitats en aquelles àrees on siga possible.  
  
6.1.4. Criteris orientadors per a la protecció de determinades espècies de fauna  
Juntament amb les mesures que s'han descrit en aquesta norma per a la millora d'hàbitats d'espècies de fauna, o mesures per a determinades espècies, la gestió que es proposa per a les àrees de recuperació per a les poblacions de les espècies de samaruc (Valencia hispanica), rosseta (Marmaronetta angustirostris), arpella de marjal (Circus aeruginosus), bitó (Botaurus stellaris) i teuladí de canyar (Emberiza schoeniclus witherby), seguiran les indicacions exposades en els seus respectius plans de recuperació:  
- Samaruc (Valencia hispanica): Decret 265/2004, de 3 de desembre, del Consell de la Generalitat, pel qual s'aprova el Pla de recuperació del samaruc a la Comunitat Valenciana. Document tècnic del pla de recuperació:  
http://www.habitatge.gva.es/documents/91061501/91067856/pla+de+recuperaci%c3 %b3 %20del+samaruc/fe8bb579-605i-4040-98fc-6i24101c1b04'version=1.0  
- Rosseta (Marmaronetta angustirostris): Ordre 28/2017, d'11 d'octubre, de la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, per la qual s'aproven els plans de recuperació de les espècies de fauna en perill d'extinció arpella de marjal, bitó, rosseta i teuladí de canyar. Document tècnic del Pla de recuperació de l'espècie:  
http://www.agroambient.gva.es/documents/91061501/163606815/plan+de+recuperaci%C3 %B3n+de+la+cerceta+pardilla/6daa3cff-adba-4bf5-a234-92fdc3d79166  
€ Arpella de marjal (Circus aeruginosus): Ordre 28/2017, d'11 d'octubre, de la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, per la qual s'aproven els plans de recuperació de les espècies de fauna en perill d'extinció arpella de marjal, bitó, rosseta i teuladí de canyar. Document tècnic del Pla de recuperació de l'espècie:  
http://www.agroambient.gva.es/documents/91061501/163606815/plan+de+recuperaci%C3 %B3n+del+aguiló+lagunero/992a6cau-7861-4i8b-ac32-2f3i4656i6i9  
- Bitó (Botaurus stellaris): Ordre 28/2017, d'11 d'octubre, de la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, per la qual s'aproven els plans de recuperació de les espècies de fauna en perill d'extinció arpella de marjal, bitó, rosseta i teuladí de canyar. Document tècnic del Pla de recuperació de l'espècie:  
  
http://www.agroambient.gva.es/documents/91061501/163606815/plan+de+recuperaci%C3 %B3n+del+avetoro/06dd72i7-d94i-42d1-9560-a280562107fb   
- Teuladí de canyar (Emberiza schoeniclus witherby): Ordre 28/2017, d'11 d'octubre, de la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, per la qual s'aproven els plans de recuperació de les espècies de fauna en perill d'extinció arpella de marjal, bitó, rosseta i teuladí de canyar. Document tècnic del Pla de recuperació de l'espècie:  
http://www.agroambient.gva.es/documents/91061501/163606815/plan+de+recuperaci%C3 %B3n+del+escribano+palustre/76a074a0-32i4-4210-ab04-9f7d0cedeix6ba  
Al costat de les mesures que s'han descrit en aquesta norma per a la protecció de l'espècie de náyade Unio mancus, es proposen les següents mesures orientatives per al drenat de séquies i canals en els quals es troben poblacions d'aquesta espècie:  
- Es considera positiva, mentre aquesta siga factible, la revegetació de riberes amb flora autòctona, estesa de talussos o altres que suposen un impacte menor en l'hàbitat, i evitar el dragatge o, almenys, ampliar el període de temps transcorregut entre un dragatge i un altre.  
- Realitzar una primera revisió del sediment retirat transcorregudes 24 hores després del dragatge, recorrent el marge de la séquia en tots dos sentits.  
- Repetir el procés en els dies successius fins a comprovar l'absència d'exemplars en el sediment.  
- Tots els individus rescatats hauran de ser retornats immediatament al llit de la séquia d'origen.  
  
6.1.5. Criteris orientadors per a la gestió hídrica  
6.1.5.a. Planificació hídrica general  
El moviment de l'aigua en la marjal està determinat per les necessitats agrícoles i, en l'actualitat, condicionat també per la falta de drenatge al mar del sector sud (termes municipals de Quartell i Sagunt/Sagunto). Aquesta última circumstància està motivada per l'obstrucció de la Gola de Quartell, i provoca que les aigües d'aquest sector de marjal drenen cap al nord sols quan el nivell supera la cota de les barreres físiques existents (principalment el camí «Assagador de Quartell»).  
  
Les necessitats agrícoles, així com la disponibilitat d'aigua, donen lloc a un màxim d'inundació hivernal, que es dona per acabat a primers de febrer. A partir d'aquesta data, la preparació i plantació dels cultius hortícoles requereixen una baixada del nivell de les aigües, que afavoreix l'aparició progressiva d'àrees entollades (però no inundades) favorables per a les aus limícoles. Quant a l'arròs, les parcel·les es mantenen inundades durant l'estiu amb l'ajuda del rebombament de les aigües procedents de la mateixa marjal, és a dir, des de les zones més litorals cap a l'interior. Així mateix, la fi de la inundació hivernal no implica la dessecació de les àrees palustres, que es mantenen inundades o entollades, i aparentment no hi ha perill, en condicions normals, per a la dessecació dels hàbitats 3150 i 3140 ni per al manteniment de l'hàbitat \*7210. Aquest cicle, encara que limita el drenatge al mar durant l'estiu, té com a inconvenient l'acumulació excessiva de nutrients a causa del rebombament esmentat, és a dir, l'aigua és remoguda i passa pels cultius diverses vegades, i acumula nutrients, la qual cosa dificulta el desenvolupament de comunitats de macròfits aquàtics i limita les possibilitats per a la biodiversitat en els hàbitats 3150 i 3140.  
  
Per tant, aquesta problemàtica, requereix assegurar la disponibilitat d'aigua de bona qualitat per a aquests hàbitats des de les surgències existents (ullals) i, quan siga possible, a partir d'aigua depurada i tractada en filtres verds.  
Finalment, la planificació hídrica ha de considerar l'execució de canals que comuniquen els nous estanys excavats (especialment en la zona on s'extrau torba actualment, vegeu els criteris d'extracció de torba) i pels quals han de circular aigües de la millor qualitat possible per a renovar l'aigua. Aquests canals o séquies, una vegada travessats els estanys, desguassaran en la xarxa hídrica, des d'on podran atendre les necessitats agrícoles o bé ser drenats al mar.  
  
6.1.5.b. Gestió hídrica  
La problemàtica exposada en l'apartat anterior (6.1.5.a.) requereix restaurar la funcionalitat de la Gola de Quartell perquè actue com un drenatge efectiu de la marjal a utilitzar segons les necessitats reals. A més, és necessari restaurar la connexió entre la xarxa hídrica al sud de l'Assagador de Quartell i el sector nord de la marjal, amb la finalitat de contribuir en tant que siga possible al drenatge de la marjal o el transvasament d'aigua en qualsevol sentit.  
D'una altra banda, l'aigua de les surgències d'aigua subterrània (Ullal de l'Estany d'Almenara, Ullal de Quartons i Font de Manyes) ha d'utilitzar-se per a la promoció dels hàbitats aquàtics, i retardar tant com siga possible el seu abocament final a la xarxa hídrica per al seu aprofitament agrícola. A més, l'aprofitament per a la promoció d'aquests hàbitats aquàtics de les aigües procedents de la depuradora, que baixen per la Séquia de Peu Forquet paral·lela a l'Assagador de Quartell, requereixen la construcció o habilitació d'estanys de decantació i filtres verds, així com un sistema de comportes que permeta governar els fluxos segons les necessitats o bé les contingències sobrevingudes.  
  
6.1.5.c. Necessitats d'aigua per a hàbitats i espècies  
Com s'ha avançat anteriorment, per a la conservació dels hàbitats de saladar (1410, 1420 i \*1510) és necessari evitar en la mesura del possible compensar l'entrada de sals per intrusió marina amb inundació o reg amb aigua dolça en la franja més litoral de l'àmbit. Així les coses, és oportú utilitzar les aigües dolces per a inundar l'interior de la marjal, afavorint el drenatge dels sobrants a través dels canals de desguàs cap a les eixides a la mar.  
Respecte als hàbitats aquàtics, com ja s'ha exposat en l'apartat 6.1.1., ha d'aprofitar-se en la mesura que siga possible les aigües no contaminades (procedents directament de surgències o ullals) per a promoure hàbitats aquàtics, retardant en la mesura del possible el seu desguàs cap a la xarxa de séquies on es mescla amb aigües de pitjor qualitat. Aquestes aigües més netes hauran de fer-se circular per aquelles àrees on es concentren aquests hàbitats aquàtics, facilitant la renovació de l'aigua, i desguassant els excessos finalment a la mar o bé a la xarxa hídrica on els motors existents la dirigiran segons les necessitats agrícoles. En resum, és important aprofitar aquestes aigües netes per a renovar l'aigua de les llacunes, especialment d'aquelles més eutrofitzades, com ja s'ha exposat anteriorment.  
Existeix en l'actualitat una entrada regular d'aigua depurada, que entra a l'àmbit per la séquia de Pau Forquet, paral·lela a l'assagador de Quartell. Aquesta aigua, una vegada mesclada amb la de la Font de Quart, es dirigeix a la Gola de l'Estany de Quartell. L'aprofitament per a la promoció dels hàbitats i les espècies d'aquàtiques requereix previndre la contaminació de la marjal provocada per una hipotètica fugida o avaria de la depuradora. Per tant, abans d'utilitzar-se amb aquests fins, haurà d'assegurar-se l'existència d'infraestructures hídriques que permeten el control d'aquest abocament, és a dir, una àrea de filtre verd o, almenys, una llacuna que permeta retindre i aïllar l'aigua contaminada i, evidentment, sistemes de comportes per a aquesta gestió. Així mateix, la norma ha de procurar l'evitació de desinfectants en l'efluent d'aquesta depuradora, sempre que no hi haja conflicte amb legislació de rang superior.  
  
6.1.5.d. Òrgan de gestió hídrica de l'espai XN2000  
Atesa la complexitat del sistema hídric en el conjunt d'aquest espai i la dispersió d'agents que influeixen en la seua gestió hídrica, es considera necessari conjuminar el procés de presa de decisions per mitjà d'un òrgan conjunt que dirigisca la gestió des d'una visió integrada de l'espai. Aquest òrgan hauria d'orientar els períodes d'entrades i eixides d'aigua, així com els moviments dins de la marjal, atenent a criteris agrícoles, ambientals i altres usos que es produeixen en l'espai.  
  
6.1.6. Criteris orientadors per a l'agricultura i la ramaderia  
Els usos agrícoles han de ser compatibles amb la conservació dels hàbitats i les espècies, de manera que el criteri adequat ha de ser l'evitació de danys directes i indirectes. Per tant, la prevenció de danys directes i indirectes requereix:  
- Observació de la limitació en l'ús de biocides segons el que preveu la legislació vigent, atenent especialment a l'abocament accidental o intencionat en la xarxa hídrica.  
- Limitació adequada de l'adobament, especialment quan s'utilitzen fangs de depuradora o adobs de ràpida dissolució en aigua.  
- Observació de la legislació vigent quant a protecció de la fauna pel que fa a la nidificació i vol o tràfec en àrees agrícoles.  
  
Per la seua banda, l'ús ramader no ha d'impedir el manteniment correcte dels hàbitats, de manera que:  
- S'evite l'excés de pasturatge en sobre aquelles àrees sensibles, és a dir, aquelles on nidifiquen espècies d'interés o en les quals creixen espècies de flora incloses en aquesta norma.  
- Evitar la contaminació de les aigües per l'abocament d'excessos de fem, i evitar l'estabulació del bestiar en àrees inundables.  
- Reforçar la importància i el control de les vies pecuàries al seu pas dins de l'àmbit de la norma de gestió, especialment en les zones amb presència d'hàbitats i espècies.  
  
6.1.7. Criteris orientadors per a la mineria (exclusivament l'extracció de torba)  
L'extracció de torba, una vegada es comprove que no es realitza sobre àrees amb presència d'hàbitats o importants per a les espècies rellevants, donen com a resultat la creació d'estanys que poden albergar hàbitats aquàtics d'interés (especialment 3140 i 3150). No obstant això, l'alt grau de mineralització de la torba, així com el fet que els estanys s'executen aïllats de la xarxa hídrica, ocasiona a problemes evidents d'eutrofització, que han de ser corregits per a l'adequat desenvolupament del seu potencial biològic. Per tant, la norma pot permetre l'extracció de torba en el sentit de la creació i promoció dels hàbitats esmentats, però ha de promoure en la mesura que siga possible que aquests estanys compten amb les millors condicions possibles per al desenvolupament d'hàbitats i espècies una vegada acabats.  
L'extracció de torba pot donar lloc a estanys que, una vegada madurs, puguen albergar representacions dignes de l'hàbitat 1150\*. Per a afavorir el desenvolupament correcte d'aquest hàbitat i de les espècies de fauna i flora de major interés s'aporten, a títol orientatiu, les següents directrius en l'execució dels estanys, que se centren en cinc elements i accions: la presència d'illes, els perfils de ribera, el tractament de la superfície de les illes, la revegetació i la connectivitat de les masses d'aigua;  
6.1.7 a. Presència d'illes:  
- A l'interior dels estanys han de deixar-se porcions emergides o illes destinades a la nidificació de certes espècies d'aus i també de la tortuga d'estany;  
- Aquestes illes hauran d'ocupar almenys un 20 % de la superfície de cada estany i elevar-se solament un màxim d'uns 50 cm sobre el nivell de l'aigua.  
- Hauria d'evitar-se la creació de diverses illes allargades i crear en tant que siga possible illes més grans i forma més arredonida.  
  
6.1.7 b. Els perfils de ribera:  
- L'excavació de les torberes aconsegueix uns 2 m, que serà la profunditat aproximada dels nous estanys formades.  
- Per a afavorir la creació d'ambients òptims per al samaruc es proposa la creació d'una plataforma d'uns 5 m d'ample on s'assegurarà la inundació permanent d'uns 50-60 cm.  
- Des d'aquesta plataforma partiria un talús suau (angle de 45° o inferior) fins al fons.  
- Es considera que el tractament així descrit ha d'ocupar almenys un 50 % del perímetre dels estanys, mentre que la resta inclourà només un talús lliscat de 45° fins al fons, i prescindir de la plataforma de 50-60 cm de profunditat.  
Perfil y planta de laguna restaurada idealizada. Autor: Càdec-Taller de gestió ambiental, SL.  
  
- Es considera convenient la creació d'alguna zona amb talussos verticals a peu d'estanys o canals d'aproximadament 1,5 metres d'altura amb la finalitat d'afavorir zones adequades per a la instal·lació de nius de blavet, i evitar en la mesura que siga possible que el material que conforme aquests talussos verticals no siga de torba, sinó de terra mineral o arenes compactades, on l'espècie prefereix instal·lar els seus nius.  
- Quant a les riberes de les illes, es considera que n'hi ha prou que els talussos siguen raonablement estables, sense atendre a un angle màxim d'inclinació.  
  
6.1.7 c. Tractament de la superfície de les illes:  
- Amb la finalitat de facilitar la nidificació en aquestes illes es proposa un tractament del substrat que evite el desenvolupament de vegetació palustre.  
- Per a garantir un substrat adequat es requereix un desbrossament continu, especialment abans de la temporada de cria. No obstant això, el vigor de la vegetació palustre en un entorn humit fa que al llarg de la temporada de cria la cobertura vegetal augmente ràpidament, la qual cosa provoca que en algun cas els nius siguen abandonats. En aquest sentit, en altres projectes de restauració s'ha utilitzat un tractament basat en graves o impermeabilització per mitjà de làmines plàstiques o malla geotèxtil. Amb el temps el llit de graves és envaït per la vegetació, especialment pel canyís, i fins i tot les làmines impermeables són també travessades.  
- Tenint en compte que els tractaments de manteniment de la vegetació tenen costos elevats i amb la finalitat d'assegurar la viabilitat d'aquestes illes, es pot proposar la creació d'una illa pilot d'almenys 50 m² revestida amb formigó sobre el qual es depositarà una capa de graves d'1 cm de diàmetre, amb 10 cm d'espessor. Per a millorar les condicions per a la reproducció s'hi afegiran roques i troncs dispersos i agrupats.  
  
6.1.7. d. Revegetació:  
- Es considera que no serà necessària la revegetació dels estanys i els marges. Per tal que es recupere la vegetació natural és suficient amb crear les condicions adequades perquè l'espai es colonitze de forma natural, bé per l'activació del banc de llavors ja existent, bé per l'arribada de llavors o altres propàguls de manera natural. Els nous estanys seran a més aptes per a la reintroducció de flora aquàtica amenaçada per part de la conselleria competent de la Generalitat, en el marc de les tasques de conservació i millora de la Xarxa Natura 2000.  
  
- L'existència de macròfits flotants serà imprescindible perquè espècies com el fumarell carablanc puguen instal·lar-hi els seus nius.  
  
6.1.7. e. Connectivitat de les masses d'aigua:  
- Per a afavorir la integració ambiental de les noves estanys s'ha de garantir la connectivitat de les masses d'aigua per mitjà del manteniment o creació de canals que les comuniquen entre si i amb la resta de canals de l'aiguamoll.  
  
6.1.8. Criteris orientadors per a la restauració de platges  
La restauració de platges s'entén com el conjunt d'obres i intervencions destinades a ampliar la zona de platja amb l'única finalitat d'afavorir l'ús públic. Aquestes intervencions quan afecten l'àmbit de la norma, hauran de ser sotmeses a allò que es disposa en el Decret del Consell 60/2012, és a dir, a valoració preliminar i, si així es considera, estudi d'afectacions sobre la Xarxa Natura 2000.  
En l'àmbit de la norma, incloses les zones de connectivitat ecològica, les obres i intervencions obres han de realitzar-se de manera que no impedisquen o dificulten la supervivència dels ecosistemes preexistents, és a dir, ha de realitzar-se evitant cobrir els arenals on es té constància de l'existència de poblacions de plantes anuals litorals amb interés per a la conservació (cas de Silene cambessedesii), hàbitats dunars o saladars en qualsevol estat de conservació. Per tant, han de limitar-se a la platja sense que afecte embrions dunars, dunes o saladars i, en general, qualsevol zona que albergue qualsevol tipus de vegetació natural.  
  
  
6.1.9. Criteris orientadors per a l'ordenació cinegètica i pesca  
Un pla d'ordenació de recursos cinegètics es redacta amb l'objectiu de regular-ne l'aprofitament, per a aconseguir una òptima gestió d'aquests recursos, protegint i garantint no sols la seua conservació en particular, sinó també per a evitar alteracions en l'ecosistema en què es troben integrats, de manera que l'aprofitament cinegètic siga sostenible. L'ordenació cinegètica ha de permetre i també facilitar els objectius de la Directiva d'Hàbitats i la Directiva d'Aus, és a dir, la millora en l'estat de conservació d'hàbitats i espècies. L'activitat cinegètica, per tant, ha d'ordenar-se amb l'objectiu de no produir cap afectació negativa a les espècies rellevants no cinegètiques, millorar l'estatus de conservació d'aquestes i, a més, afavorir la creació i extensió dels hàbitats naturals i millorar el seu estat de conservació. Per tant, l'ordenació cinegètica dels vedats de caça presents en l'àmbit de la norma tindrà en compte les següents recomanacions, sense perjuí del que disposa la legislació sectorial aplicable:  
  
- Els espais cinegètics s'establiran en forma que s'evite la fragmentació dels hàbitats naturals i les poblacions de les espècies considerades en aquesta norma, així com d'aquelles altres espècies de què aquestes depenguen per a la supervivència.  
- Es procurarà que els objectius de l'abundància, distribució i comportament de les espècies de caça siguen compatibles amb el manteniment de la comunitat biològica a la qual pertanyen.  
- Es promouran les pràctiques que contribuïsquen a la sostenibilitat i la compatibilitat de la caça amb la conservació de les espècies silvestres i la promoció dels hàbitats, es limitaran, en la mesura que siga possible, actuacions que contribuïsquen a l'artificialització o la intensificació de l'activitat. En aquest sentit, i amb la finalitat d'evitar epidèmies i empobriment de la diversitat genètica, cal evitar les repoblacions sistemàtiques d'espècies cinegètiques mitjançant exemplars procedents de cria en captivitat, llevat que en les situacions en què es demostren necessàries, a partir d'exemplars controlats sanitàriament i amb diversitat genètica suficient.  
- L'eventual regulació de predadors haurà de dur-se a terme sense que s'afecte la comunitat biològica a la qual pertanyen, ni s'alteren significativament les interaccions entre espècies predadores i altres espècies.  
- L'ordenació que s'establisca contribuirà al manteniment dels hàbitats d'interés comunitari presents, es conservaran i promouran els hàbitats naturals descrits en aquesta norma i es fomentarà la biodiversitat amb independència del seu aprofitament cinegètic.  
- En l'àmbit dels espais cinegètics es promourà tasques de gestió i maneig de la vegetació dirigida a les necessitats d'aliment, inundació temporal i refugi de la fauna silvestre.  
- Els plans d'ordenació cinegètica identificaran aquelles àrees sensibles, és a dir, aquelles zones on qualsevol espècie de les considerades en aquesta norma desenvolupe una part vital del seu cicle biològic o bé alberguen algun dels hàbitats naturals d'interés. Aquesta consideració és extensible a aquelles espècies que compten amb protecció legal, encara que no hagen sigut mencionades expressament en aquesta norma, bé per no conéixer-se la seua presència en el moment de la redacció o bé per haver sigut protegides per canvis en el seu estatus de conservació.  
  
- En les àrees sensibles es tindran en compte els condicionants següents:  
· S'identificaran les zones sensibles per la presència d'espècies i/o hàbitats prioritaris indicats en els apartats corresponents d'aquesta norma.  
· En les zones definides com a àrees sensibles s'establiran objectius de gestió dirigits a contribuir a aconseguir o mantindre un estat de conservació favorable dels hàbitats prioritaris i/o les espècies d'interés comunitari allí presents.  
· S'adaptarà a la planificació d'aspectes generals del vedat de caça als objectius de conservació proposats per a cada zona sensible de tal forma que siguen compatibles.  
- Es contribuirà al manteniment de làmines d'aigua permanents, i es promourà, per tant, els hàbitats aquàtics (fonamentalment 3140 i 3150, però també \*1150 on s'estime possible) i sense perjuí dels hàbitats prioritaris \*7210 i \*1510.  
En aquest sentit, a causa de la importància que alberga aquest espai per a determinades espècies vulnerables aquàtiques, com és el cas de la rosseta (Marmaronetta angustirostris), i a la confluència de diferents usos, que en alguns casos resulten incompatibles entre si, es considera d'interés que les zones dels Estanys d'Almenara i la Marjal de Sagunt (vegeu l'apartat 5.1.3. Normes per a la protecció d'espècies de fauna i de flora) es consideren com a àrees restringides a l'ús cinegètic. Aquestes àrees s'inscriuen dins de l'àrea de recuperació establida en l'àmbit del Pla de recuperació per a la Rosseta (Marmaronetta angustirostris) a la Comunitat Valenciana aprovat per l'Ordre 28/2017, d'11 d'octubre.  
Quant a la pesca en la xarxa hídrica i els estanys en l'àmbit de la norma, ha de previndre's la degradació de les riberes i dels mateixos estanys per excés de tràfec i l'alliberament d'espècies invasores com a esquer o per a ser pescades. Per tant, la norma ha d'incloure:  
- L'evitació de la degradació de les riberes per tràfec excessiu en les àrees més sensibles dels vedats de pesca.  
- La pesca amb canya es practicarà només des de les ribes, mai des de l'aigua; per tant, s'evitarà l'ús de pontoneres, embarcacions o qualsevol altre accessori.  
- L'evitació de l'alliberament de qualsevol espècie piscícola destinada a la pesca o qualsevol espècie invasora utilitzada com a esquer viu. Evidentment, no s'hi inclouen els reforços poblacionals assumits per l'administració competent en el medi ambient sobre espècies amb interés per a la conservació.  
  
6.1.10. Criteris orientadors per a la creació i manteniment d'estanys  
  
Els estanys a la Marjal d'Almenara alberguen els hàbitats de la Directiva 3140, 3150 i \*1150. Aquests punts d'aigua són àrees deprimides de qualsevol superfície on aflora el nivell freàtic i s'alimenten tant de surgències subterrànies com dels fluxos superficials procedents de la xarxa de barrancs, de la Font de Quart i de les avingudes dels rius Palància i Belcaire. A més, l'aiguamoll rep una certa entrada d'aigua marina per intrusió, molt evident en la franja litoral. Cal destacar, finalment, que els efluents de la depuradora de les Valls s'uneixen a les aigües de la Font de Quart i discorren per la séquia de Peu Forquet (paral·lela a l'Assagador de Quartell) fins a arribar a la marjal.  
Per a la construcció dels estanys, és necessari promoure l'aprofitament adequat de les aigües freàtiques per mitjà de la seua conducció adient, especialment d'aquelles aigües de més qualitat 6.1.1. i 6.1.4).  
Els estanys es construiran amb riberes en forma de talús suau (uns 30°) i, precedits d'una àrea perimetral d'uns 2 m d'amplitud molt succinta (màxim 0,5 m de profunditat). Es recomana que la profunditat màxima d'aquests estanys no excedisca els 2,5 m. Aquests estanys hauran d'estar connectats a la xarxa hídrica, i executar els sistemes de comportes necessaris per a facilitar-ne tant el drenatge com l'aïllament d'aquesta xarxa hídrica si es produeixen eventualitats que ho facen oportú.  
Les accions de revegetació es duran a terme a partir de material vegetal de procedència controlada, d'origen tan pròxim com siga possible, i d'acord amb el que es disposa en la legislació vigent quant al control dels materials forestals de reproducció.  
  
6.1.11. Criteris orientadors per a la construcció o modificació d'infraestructures  
És necessari definir directrius per a la planificació de noves infraestructures i/o millora de les existents per a reduir amenaces observades i minimitzar en la mesura que siga possible la fragmentació d'hàbitats i els impactes directes sobre la fauna, amb menció especial a les aus. Per a això és necessari assumir els criteris següents:  
  
Criteris orientadors contra els atropellaments de fauna  
L'existència de carreteres d'una certa importància i que suporten un trànsit intens en períodes vacacionals fa necessari preveure la reducció de la velocitat a qualsevol hora. Per a això, no n'hi ha prou amb la reducció del límit legal, sinó que seran necessàries mesures sobre el terreny que dissuadisquen el conductor (bandes reductores). Aquest criteri pot aplicar-se també a alguns dels camins rurals existents, que per les característiques del ferm i el traçat permeten velocitats relativament altes. A més, s'inclourà l'execució de passos subterranis de fauna lligats a les actuacions de millora d'aquesta xarxa viària en aquells punts on la intensitat del trànsit i les xifres d'atropellaments ho justifiquen.  
  
  
Criteris orientadors contra les electrocucions i danys per col·lisió contra línies elèctriques  
Han de minimitzar-se tant com siga possible les possibilitats de dany a les aus, de manera que els cablejats aeris, de qualsevol tipus, hauran de senyalitzar-se amb mitjans visibles especialment dissenyats per a la protecció de les aus. Es recomana, a més, l'aïllament de ponts, pinces i conductors que queden dins d'un radi d'1 m des del punt d'ancoratge (en cadenes d'ancoratge), o des de la vora del travesser o pinça de suspensió.  
Així mateix es proposa la rectificació de traçats de línies elèctriques, i fins i tot l'enterrament d'aquestes en els casos que es registren incompatibilitats amb la protecció dels elements naturals inclosos en aquestes normes. Així mateix, es proposaran amb el permís del propietari de la línia, el canvi d'aquelles que menyscaben la qualitat paisatgística de l'espai o interferisquen en altres usos dirigits al gaudi d'aquesta qualitat.  
  
  
Infraestructura hídrica  
Les obres d'infraestructura hídrica han de dissenyar-se d'acord amb els condicionants de conservació d'hàbitats i espècies exposats. Així mateix, aquestes obres no han de perjudicar la circulació de les aigües al llarg de la xarxa hídrica, i permetre que travessen les àrees naturals i renoven suficientment les seues aigües. D'una altra banda, les infraestructures hídriques es dissenyaran de manera que no es permeta l'entrada d'aigües amb nivells de contaminació inacceptable en les àrees naturals. Finalment, les obres en infraestructures hidràuliques no permetran ni afavoriran l'entrada de les aigües contaminades, de qualitat dubtosa o susceptibles de patir episodis puntuals de contaminació. És recomanable l'execució d'estanys de decantació i filtres verds que eviten la pèrdua de qualitat de l'aigua.  
  
6.2. MESURES DE GESTIÓ ACTIVA  
Les mesures de gestió activa constitueixen el conjunt d'actuacions necessàries que han d'executar-se amb la finalitat que els hàbitats i/o espècies en l'àmbit de les normes de gestió, i especialment aquells que s'hagen proposat com a objectiu, mantinguen o aconseguisquen un estat de conservació favorable.  
Les actuacions plantejades mitjançant aquestes directrius es poden englobar en els següents apartats, en funció de la naturalesa de les intervencions:  
A. Avaluació de comunitats  
Inclou un conjunt d'actuacions per mitjà de les quals s'obtindran les dades necessàries per a actualitzar el coneixement dels impactes i les amenaces que puguen exercir alguna influència sobre els hàbitats i espècies en els espais Natura 2000, així com l'evolució de l'estat de conservació dels hàbitats i les espècies d'interés. S'han considerat les actuacions següents:  
- Estudi i seguiment dels hàbitats d'interés comunitari, amb especial atenció a aquells considerats com d'especial prioritat (7210, 1150 i 1510), incloent-hi el seguiment dels efectes de la gestió sobre aquests hàbitats (prioritaris i no prioritaris).  
- Estudi i seguiment de la gestió de l'espai sobre les espècies amb interés per a la conservació, és a dir, catalogades i protegides i per tant incloses en la Directiva 2009/147/CE, Directiva 92/43/CE, Reial decret 139/2011, Decret 70/2009 i Decret 32/2004.  
- Seguiment de les mesures de gestió aplicades sobre els esmentats hàbitats i espècies en aquelles àrees subjectes a maneig.  
- Seguiment de la qualitat de les aigües al llarg de la xarxa hídrica, amb especial atenció a aquells paràmetres amb major rellevància per a la conservació de les comunitats vegetals aquàtiques i la seua fauna associada  
B. Projecte de millora, restauració i conservació  
Comprén un grup d'actuacions destinades a millorar l'estat de conservació dels ecosistemes, afavorir la regeneració de les zones degradades i corregir els principals impactes i amenaces, tant actuals com potencials sobre l'espai. Cal considerar els següents:  
  
- Elaboració d'un Pla d'Acció sobre la gestió de l'aigua en el ZEC Marjal i Estanys d'Almenara.  
- Creació de l'òrgan per a la coordinació de la gestió hídrica de l'espai RN2000 per a la millora i manteniment dels processos ecològics dels espais inclosos en aquestes Normes de Gestió.  
- Coordinació amb la planificació hidrològica de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer.  
- Instal·lació de la turbina en la Gola de Quartell per a la millora del nivell hídric en la zona de la Marjal d'Almardà i el Quadro.  
- Accions de connectivitat del sistema hídric entre els Estanys d'Almenara i la Marjal d'Almardà.  
- Col·locació de basses de retenció naturals i filtres verds en la xarxa hídrica provinent de les EDAR i polígons adjacents a la Marjal d'Almardà.  
- Seguiment d'impactes sobre la fauna.  
- Restauració de sistemes dunars per al foment i conservació dels hàbitats associats.  
- Conservació, millora i foment d'hàbitats salins.  
- Seguiment i correcció de línies elèctriques perilloses. Línia elèctrica de l'Ullal de Cavanilles.  
- Pla de coordinació en aplicació de control biològic.  
- Millora ambiental de la Zona de Calamoix.  
C. Projecte d'informació dels valors naturals per a fomentar la conservació i el desenvolupament sostenible de l'entorn.  
Mitjançant les actuacions contemplades, en aquest projecte es pretén augmentar el coneixement dels valors naturals de la zona per part de la població local, amb la finalitat que els ciutadans col·laboren tan directa, com indirectament, en la conservació del medi ambient. Dins d'aquest projecte s'han considerat la següent actuació:  
  
- Campanya d'informació i conscienciació ciutadana entre la població local.  
7. PROGRAMA D'ACTUACIONS  
A continuació es presenta de manera sintètica el conjunt de mesures o actuacions de gestió activa contemplades en aquesta norma de gestió, indicant la seua prioritat d'execució en cada zona, l'estimació del cost, la font de finançament i la responsabilitat sectorial de la seua actuació. La vigència d'aquesta pròrroga es correspon amb la de la norma de gestió que és en principi indefinida. No obstant això, cal preveure la seua revisió cada 6 anys en virtut del que es disposa per a l'emissió d'informes periòdics en l'article 17 de la Directiva 92/43/CE.  
8. RÈGIM D'AVALUACIÓ DELS RESULTATS DE LES MESURES DE CONSERVACIÓ SOBRE ELS HÀBITATS I LES ESPÈCIES  
L'avaluació dels resultats de les mesures de conservació (normativa i directrius i mesures de gestió activa) sobre els hàbitats i espècies presents en l'àmbit d'aquesta norma de gestió es realitzarà periòdicament, coincidint en el temps amb la realització dels informes d'aplicació previstos en l'article 17 de la Directiva Hàbitats (Directiva 92/43/CEE) i en l'article 12 de la Directiva d'Aus Silvestres (Directiva 2009/147/CE).  
  
Per avaluar els resultats de les esmentades mesures de conservació (normativa i directrius i mesures de gestió activa) sobre els hàbitats i espècies es proposen dos sistemes d'indicadors:  
- Indicadors per al seguiment de l'estat d'aplicació de la norma de gestió.  
- Indicadors per al seguiment de l'estat de conservació de les espècies i hàbitats.  
  
8.1. Indicadors per al seguiment de l'estat d'aplicació de la norma de gestió  
Amb la finalitat de seguir i avaluar periòdicament l'execució de la present norma de gestió, així com l'efectivitat d'aquestes s'ha desenvolupat un sistema d'indicadors, i s'estableixen:  
- Indicadors clau per a conéixer el grau de desenvolupament de les normes de gestió, el desenvolupament econòmic i humà i el suport d'altres administracions,  
- Indicadors de seguiment i avaluació de les directrius i mesures de gestió activa  
L'expressió d'aquests indicadors figura en la següent taula:  
8.2. INDICADORS PER AL SEGUIMENT DE L'ESTAT DE CONSERVACIÓ DE LES ESPÈCIES I HÀBITATS  
En aquest apartat s'estableixen dos tipus d'indicadors:  
- Indicadors de seguiment de l'estat de conservació de les espècies i hàbitats.  
- Indicadors per a quantificar el progrés de la norma de gestió en relació amb l'efectiva realització del seguiment.  
8.2.1. Indicadors de seguiment de l'estat de conservació de les espècies i hàbitats  
Són els mateixos indicadors (paràmetres) que s'utilitzen per a establir l'estat de conservació; en aquest cas, serveixen per a valorar si l'evolució dels elements de gestió és positiva o negativa pel que fa a aquest «estat de conservació favorable» a mantindre o aconseguir.  
8.2.2. Indicadors per a quantificar el progrés de la norma de gestió en relació amb el seguiment.  
S'estableixen dos indicadors:  
- Grau de seguiment: % d'espècies i hàbitats per als quals s'ha avaluat l'estat de conservació al cap de 6 anys.  
- Grau d'avanç en objectius de conservació: % d'espècies i hàbitats que  
a. Mantenen l'estat de conservació  
b. Milloren l'estat de conservació  
c. Empitjoren l'estat de conservació  
A aquest efecte, el llindar per a quantificar un canvi en l'estat de conservació es defineix com el pas d'una categoria a una altra, de manera que en la figura següent, qualsevol canvi de categoria de dreta a esquerra és una millora i un empitjorament en el sentit contrari:  
  
Favorable Desfavorable-inadequat Desfavorable-dolent  
  
 Empitjora l'estat de conservació  
  
 Millora l'estat de conservació  
  
  
El canvi de la categoria Desconegut a qualsevol altra categoria no es considera com una millora o empitjorament de l'estat de conservació, encara que si un avanç en el grau de coneixement de l'espècie o l'hàbitat. D'igual forma, el pas d'un estat de conservació conegut a la categoria Desconegut, implica només un retrocés en el grau de coneixement.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 9194, del 14-10-2021 (2021/10129)

DECRETO 132/2021, de 1 de octubre, del Consell, de declaración de zonas especiales de conservación los lugares de importancia comunitaria «Marjal d'Almenara» (ES5223007) y «Platja de Moncofa» (ES5222006), y de aprobación de sus normas de gestión y de la zona de especial protección para las aves «Marjal i Estanys d'Almenara» (ES0000450).
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**VIGENTE**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/d/2021/10/01/132/dof/spa/html**

### Datos del documento

Número DOGV
:   9194

Fecha DOGV
:   14-10-2021

Sección del DOGV
:   I. DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   2021/10129

CVE


Fecha del documento
:   01-10-2021

Organismo emisor
:   Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica

Tipo de documento
:   Decreto

Descriptores 

:   * [Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica](javascript:void(0))
    * [protección de la fauna](javascript:void(0))
    * [protección del medio ambiente](javascript:void(0))
    * [protección de la flora](javascript:void(0))
    * [ave](javascript:void(0))
    * [protección del paisaje](javascript:void(0))
    * [reserva natural](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))

DECRETO 132/2021, de 1 de octubre, del Consell, de declaración de zonas especiales de conservación los lugares de importancia comunitaria «Marjal d'Almenara» (ES5223007) y «Platja de Moncofa» (ES5222006), y de aprobación de sus normas de gestión y de la zona de especial protección para las aves «Marjal i Estanys d'Almenara» (ES0000450). [2021/10129]  
  
Natura 2000 es una red ecológica europea a la que deben contribuir todos los estados miembros de la Unión Europea aportando aquellos espacios que presenten importantes muestras de aquellos hábitats naturales y hábitats de especies que han sido considerados relevantes, en un contexto europeo, por diversas razones. El objetivo final de la Red Natura 2000 es contribuir a que tales muestras de la biodiversidad alcancen o mantengan un estado de conservación favorable en todo el territorio de la Unión. Los espacios que conforman esta Red son las Zonas Especiales de Protección para las Aves (ZEPA), los Lugares de Importancia Comunitaria (LIC) y las Zonas Especiales de Conservación (ZEC).  
El Consell, en su Acuerdo de 10 de julio de 2001, aprobó la lista y la delimitación de los Lugares de Importancia Comunitaria (LIC) que debían ser propuestos a la Comisión Europea como contribución a la constitución de la Red Ecológica Europea Natura 2000, creada por la Directiva 92/43/CEE del Consejo, de 21 de mayo de 1992, relativa a la conservación de los hábitats naturales y de la fauna y flora silvestres. La inclusión de estos espacios en la Red Natura 2000 se vio confirmada posteriormente con la Decisión de la Comisión Europea de 19 de julio de 2006, por la que se adopta, de conformidad con la Directiva 92/43/CEE del Consejo, la lista de lugares de importancia comunitaria de la región biogeográfica mediterránea [notificada con el número C (2006) 3261].  
Posteriormente, el Acuerdo de 5 de junio de 2009, del Consell, de ampliación de la Red de zonas de especial protección para las aves (ZEPA) de la Comunitat Valenciana declaró como zonas de especial protección para las aves (ZEPA) los espacios Marjal i Estanys d'Almenara -coincidentes parcialmente con los LIC anteriores, de conformidad con lo establecido en la Directiva 79/409/CEE relativa a la conservación de las Aves Silvestres, hoy sustituida por su versión codificada, esto es, por la Directiva 2009/147/CE del Parlamento y del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativa a la conservación de las aves silvestres.  
Los mencionados lugares de importancia comunitaria deben ser declarados ahora como Zona Especial de Conservación (ZEC), de conformidad con lo establecido en el artículo 4.4 de la Directiva 92/43/CEE y en el artículo 43.3 de la Ley básica estatal 42/2007, de 13 de diciembre, del patrimonio natural y de la biodiversidad, así como en el artículo 29.bis.4 de la Ley 11/1994, de 27 de diciembre, de espacios naturales protegidos de la Comunitat Valenciana. Dicha declaración debe ir acompañada de la aprobación de las medidas de conservación que sean necesarias para responder a las exigencias ecológicas de los hábitats y las especies que motivaron la inclusión de estos lugares en la Red Natura 2000, pues así se ha establecido en el artículo 6.1 de la Directiva 92/43/CEE. De igual modo, la Directiva de Aves Silvestres también exige que en las ZEPA se establezcan medidas de conservación de los hábitats de las especies que han motivado su declaración al objeto de procurar su supervivencia y su reproducción. Ambas exigencias han sido recogidas en la legislación estatal, en concreto en los artículos 43.3 y 46.1 de la Ley 42/2007 y, también en la legislación autonómica, esto es, en los artículos 14 quater 1.a y 29 bis.4 de nuestra Ley 11/1994, de 27 de diciembre. De lo establecido la Ley 11/1994 se desprende que dichas medidas de conservación deben contenerse en las denominadas «normas de gestión», las cuales son equivalentes a los «planes o instrumentos de gestión» mencionados en el artículo 46.1 de la Ley 42/2007. Dichas normas de gestión deben recoger también las medidas necesarias para evitar el deterioro de los hábitats y las alteraciones de las especies que motivaron la inclusión en la Red Natura 2000 de estos espacios.  
Este decreto procede, pues, a declarar como ZEC los LIC mencionados y a aprobar la norma de gestión que regirá en dichos espacios así como en la ZEPA indicada. Dicha norma de gestión se ha diseñado teniendo en cuenta las exigencias que respecto a su contenido se establecen tanto en la Ley 42/2007 (art. 46.1) como en la Ley 11/1994 (art. 47 ter).  
Este decreto es coherente con los principios de buena regulación establecidos en el artículo 129 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas. En virtud de los principios de necesidad y eficacia, este decreto se justifica por razones de interés general, como son la protección del medio ambiente y del patrimonio natural de la Comunitat Valenciana, y más concretamente la conservación de los hábitats naturales y de la fauna y flora silvestre así como la adopción de medidas de conservación que eviten el deterioro de los hábitats y las alteraciones de las especies de estos espacios que motivaron su inclusión en la Red Natura 2000; así mismo, se considera que las disposiciones contempladas en el texto normativo y las actuaciones contenidas en las denominadas «normas de gestión» son proporcionales a los fines perseguidos. Por último, esta norma no establece ninguna carga administrativa añadida derivada de su aplicación.  
Por otra parte, y en virtud del principio de seguridad jurídica, la norma proyectada es coherente con la normativa comunitaria precitada, esto es la Directiva 92/43/CEE y la Directiva 2009/147/CE; con la normativa estatal, constituida por la Ley 42/2007, de 13 de diciembre, del patrimonio natural y de la biodiversidad y con la normativa autonómica constituida básicamente por la Ley 11/1994, de 27 de diciembre, de espacios naturales protegidos de la Comunitat Valenciana.  
Respecto al principio de transparencia exigido en el artículo 129.5 de la Ley 39/2015, en el proceso de elaboración de este decreto se dio una especial importancia al periodo de participación pública mediante la exposición pública del proyecto normativo, audiencia a las personas y colectivos interesados así como a las corporaciones locales afectadas, destacando la puesta a disposición del público en la página web de la conselleria, de la versión preliminar del proyecto de decreto, del estudio ambiental y territorial estratégico, del plan de participación pública y de su memoria técnica. Asimismo, se ha obtenido el informe preceptivo de la Abogacía de la Generalitat.  
Por cuanto antecede, de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 28. c) de la Ley 5/1983, de 30 de diciembre, de la Generalitat, del Consell, a propuesta de la consellera de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica conforme con el Consell Jurídic Consultiu, previa deliberación del Consell, en la reunión de 1 de octubre de 2021,  
  
  
DECRETO  
  
Artículo 1. Declaración de las zonas especiales de conservación, ámbito territorial y valores que motivan su declaración  
1. Se declaran como Zonas Especiales de Conservación (ZEC) los siguientes lugares de importancia comunitaria (LIC), cuya delimitación se describe de forma cartográfica en el anexo I de este decreto:  
- ES5223007 Marjal d'Almenara  
- ES5222006 Platja de Moncofa  
2. Los hábitats naturales de interés comunitario y las especies de interés comunitario que motivan su declaración se especifican en el anexo II de este decreto, que contiene la ficha descriptiva de cada zona especial de conservación.  
  
Artículo 2. Norma de gestión  
1. Se aprueba la norma de gestión, que figura en el anexo III de este decreto, de las zonas especiales de conservación indicadas en el artículo 1 y de la zona de especial protección para las aves «Marjal i Estanys d'Almenara» (ES0000450).  
2. El ámbito territorial de la citada norma de gestión coincide con las ZEC y la ZEPA indicadas en los artículos 1 y 2.  
3. La vigencia de la citada norma de gestión es indefinida, sin perjuicio de que pueda ser revisada en cualquier momento en función del cumplimiento de los objetivos de conservación establecidos en las mismas.  
4. De conformidad con lo indicado en el artículo 47 quater de la Ley 11/1994, de 27 de diciembre, de espacios naturales protegidos de la Comunitat Valenciana, la norma de gestión es vinculante tanto para las administraciones públicas como para los particulares, prevaleciendo sobre el planeamiento territorial y urbanístico y sobre cualquier otro instrumento sectorial de ordenación o gestión de recursos naturales.  
5. La gestión de las zonas especiales de conservación y zonas de especial protección para las aves declaradas en este decreto se ejercerá por los servicios de la conselleria competente en la materia de protección de medio ambiente.  
6. Sin perjuicio de lo dispuesto en la norma de gestión, será de aplicación a toda actuación en las zonas protegidas el régimen sancionador, de responsabilidad ambiental, de ordenación territorial y paisajística y de patrimonio cultural que resulte de lo establecido por la legislación que corresponda vigente en cada momento.  
  
  
DISPOSICIONES ADICIONALES  
  
Primera. Comunicación a la Comisión Europea  
Se faculta a la persona titular de la dirección general competente en materia de Red Natura 2000 para llevar a cabo los trámites necesarios para remitir este decreto al ministerio competente en la materia de medio ambiente, a efectos de su comunicación a la Comisión Europea, de conformidad con lo establecido en el artículo 45 de la Ley 42/2007, de 13 de diciembre, de patrimonio natural y de la biodiversidad.  
  
Segunda. Disponibilidad del documento técnico informativo y justificativo de la norma de gestión  
El documento técnico informativo y justificativo de la norma de gestión se encontrará disponible, para su consulta, en la página web de la conselleria competente en la materia de medio ambiente, en:  
http://www.agroambient.gva.es/web/natura-2000/gestion  
  
Tercera. Previsiones respecto a la contaminación de suelos  
En todo el ámbito territorial de las ZEC y ZEPA que son objeto de este decreto, será objetivo prioritario la protección de los ecosistemas a los efectos de la aplicación del Real decreto 9/2005, de 14 de enero, por el que se establece la relación de actividades potencialmente contaminantes del suelo y los criterios y estándares para la declaración de suelos contaminados.  
  
  
DISPOSICION FINAL  
  
Única. Entrada en vigor  
Este decreto entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
  
València, 1 de octubre de 2021  
  
La vicepresidenta del Consell,  
MÓNICA OLTRA JARQUE  
  
La consellera de Agricultura, Desarrollo Rural,  
Emergencia Climática y Transición Ecológica,  
MIREIA MOLLÀ HERRERA  
ANEXO II  
Ficha descriptiva de las zonas  
 especiales de conservación  
  
1. ZONA ESPECIAL DE CONSERVACIÓN «MARJAL D'ALMENARA» (ES5223007)  
ZEC continua.  
Superficie total: 1.496,98 hectáreas.  
Provincia: Valencia y Castellón.  
Municipios: Almenara, Benavites, Chilches/Xilxes, la Llosa, Moncofa, Quartell y Sagunt/Sagunto.  
Hábitats y especies presentes en el espacio:  
  
HÁBITATS  
Hábitats de interés comunitario del anexo I de la Directiva 92/43/CEE presentes en el espacio  
Código Nombre  
1150\* Lagunas costeras  
1210 Vegetación anual sobre desechos marinos acumulados  
1410 Pastizales salinos mediterráneos (Juncetalia maritimae)  
1420 Matorrales halófilos mediterráneos y termoatlánticos (Sarcocornietea fruticosi)  
1510\* Estepas salinas mediterráneas (Limonietalia)  
2110 Dunas móviles embrionarias  
2120 Dunas móviles del litoral con Ammophila arenaria (dunas blancas)  
2210 Dunas fijas del litoral del Crucianellion maritimae  
2230 Dunas con céspedes de Malcolmietalia  
3140 Aguas oligomesotróficas calcáreas con vegetación bentónica de Chara spp.  
3150 Lagos eutróficos naturales con vegetación Magnopotamion o Hydrocharition  
6420 Prados húmedos mediterráneos de hierbas altas del Molinion-Holoschoenion  
6430 Megaforbios eutrofos higrófilos de las orlas de llanura y de los pisos montano a alpino  
7210\* Turberas calcáreas de Cladium mariscus y con especies del Caricion davallianae  
  
  
\* Hábitat prioritario.  
  
ESPECIES  
Especies de interés comunitario del anexo II de la Directiva 92/43/CEE presentes en el espacio  
Código Nombre  
1151 Fartet Aphanius iberus  
1153 Samaruc Valencia hispanica  
1220 Galápago europeo Emys orbicularis  
1221 Galápago leproso Mauremys leprosa  
1581 Malva de agua Kosteletzkya pentacarpos  
Otras especies importantes de flora y fauna  
Blenio de Río Salaria fluviatilis  
- Unio mancus  
- Potomida littoralis  
- Silene cambessedesii  
- Thalictrum maritimum  
  
  
Datos relevantes: es el segundo marjal más extenso de Castellón, contando con abundante agua de muy buena calidad. Contiene más del 2 % del hábitat de turberas de carrizos básicos, así como una gran diversidad de hábitats propios de humedales. Muy importante para aves acuáticas, especialmente la cigüeñuela y el fumarel cariblanco, contiene poblaciones de Valencia hispanica y galápago europeo y algunas especies de flora endémicas.  
Otras protecciones vigentes en la zona:  
Su ámbito presenta una coincidencia territorial total con el ámbito de la ZEPA ES0000450 Marjal i Estanys d'Almenara. En su ámbito existe una Zona Húmeda declarada: «Marjal i Estanys d'Almenra», regulada por el Acuerdo de 10 de septiembre de 2002, del Gobierno Valenciano, de aprobación del Catálogo de Zonas Húmedas de la Comunidad Valenciana.  
Asimismo, el espacio forma parte del ámbito de aplicación de cinco especies de fauna: «Samaruc» (Decreto 265/2004, de 3 de deciembre, del Consell de la Generalitat, por el que se aprueba el Plan de Recuperación del Samaruc en la Comunidad Valenciana), «Cerceta pardilla», «Aguilucho lagunero», «Avetoro» y «Escribano palustre» (Orden 28/2017, de 11 de octubre, de la Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural, por la que se aprueban los planes de recuperación de les especies de fauna en peligro de extinción aguilucho lagunero, avetoro, cerceta pardilla y escribano palustre).  
Finalmente, en el ámbito de la ZEC coincide con cuatro microrreservas de flora: «Els Estanys d'Almenara» (Orden de 6 de noviembre de 2000, de la Conselleria de Medio Ambiente), «La Closa» (Orden 27/2017, de 22 de septiembre, de la Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Des. Rural), «Torberes d'Almardà A» (Orden de 22 de octubre de 2002, de la Conselleria de Medio Ambiente), «Microrreserva de flora Torberes d'Almardà B» (Orden de 24 de octubre de 2003, de la Conselleria de Territorio y Vivienda). Asimismo, existe una reserva de fauna: «Casa de Penya» (Orden 17/2017, de 5 de junio, de la Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural, por la que se modifica la Orden 18/2010, de 26 de agosto, de la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda, por la que se declaran seis reservas de fauna en la Comunitat Valenciana).  
  
2. ZONA ESPECIAL DE CONSERVACIÓN «PLATJA DE MONCOFA» (ES5222006)  
ZEC continua e insertada en la ZEC Marjal d'Almenara ES5223007.  
Superficie total: 1,01 hectáreas.  
Provincia: Castellón.  
Municipios: Moncofa.  
Hábitats y especies presentes en el espacio:  
  
HÁBITATS  
Hábitats de interés comunitario del anexo I   
de la Directiva 92/43/CEE presentes en el espacio  
Código Nombre  
1210 Vegetación anual sobre desechos marinos acumulados  
  
1420 Matorrales halófilos mediterráneoss y termoatlánticos (Sarcocornietea fruticosi)  
1510\* Estepas salinas mediterrneas (Limonietalia)  
2110 Dunas móviles embrionarias  
  
  
\* Hábitat prioritario.  
  
ESPECIES  
Especies de interés comunitario del anexo II   
de la Directiva 92/43/CEE presentes en el espacio  
Código Nombre  
- - -  
Otras especies importantes de flora y fauna  
- Silene cambessedesii  
  
  
Datos relevantes: pequeño espacio litoral -correspondiente a la microrreserva existente- que alberga una buena representación de hábitats vinculados a las playas de arena y grava, así como fragmentos de saldas bien conservado.  
Otras protecciones vigentes en la zona:  
Su ámbito se inserta completamente con el ámbito de la ZEPA ES0000450 Marjal i Estanys d'Almenra. Asimismo, el ámbito de la ZEC coincide completamente con una microrreserva de flora: «Platja de Moncofa» (Orden de 6 de noviembre de 2000, de la Conselleria de Medio Ambiente).  
  
  
ANEXO III  
NORMA DE GESTIÓN DE LOS ESPACIOS PROTEGIDOS DE LA RED NATURA 2000 ZEC «MARJAL D'ALMENARA» (ES5223007) Y «PLATJA DE MONCOFA» (ES5222006) Y ZEPA «MARJAL I ESTANYS D'ALMENARA» (ES0000450).  
  
1. ÁMBITO DE LA NORMA DE GESTIÓN  
El ámbito territorial de la presente norma de gestión se ubica al este de los términos municipales de Moncofa, Chilches/Xilxes, la Llosa y Almenara, en la comarca de la Plana Baixa, al sur de la provincia de Castellón y los términos municipales de Benavites, Sagunt/Sagunto y Quartell, en la comarca de El Camp de Morvedre, al norte de la provincia de Valencia. Abarca una superficie de 1.497 ha e incluye la ZEPA ?Marjal i Estanys d'Almenara?, y las ZEC ?Marjal d'Almenara- y ?Platja de Moncofa?. Este último LIC se circunscribe a un enclavado dentro de la ZEC «Marjal d'Almenara» en el término municipal de Moncofa y coincide con la microrreserva de flora del mismo nombre. El área ocupada por la ZEC y la ZEPA ?Marjal d'Almenara- y ?Marjal i Estanys d'Almenara- coincide en la mayoría de su superficie, con ligeras diferencias en sus respectivos perímetros. La ZEC ?Platja de Moncofa- está enclavado en el interior de ambos recintos, al norte del ámbito. Estos espacios se detallan en la siguiente tabla.  
Como se expondrá en el apartado correspondiente a la zonificación, se han considerado además cuatro Zonas de conectividad ecológica: Ullal de Quartons (la Llosa), Font de Manyes (Quartell), Platja d'Almardà (Sagunt/Sagunto), Dunes d'Almenara i Dunes de Xilxes.  
Igualmente, como complemento normativo a la presente norma de gestión se aplica el régimen de autorizaciones establecido el Acuerdo de 10 de septiembre de 2002, del Gobierno Valenciano, de aprobación del Catálogo de Zonas Húmedas de la Comunidad Valenciana (DOGV 4326) o el que derive de su desarrollo, para el perímetro de afección de 500 metros en torno a los límites de la zona húmeda catalogada coincidente con el espacio.  
La delimitación cartográfica del ámbito de la presente norma de gestión es la siguiente:  
  
  
  
2. INVENTARIO DE TIPOS DE HÁBITATS NATURALES Y HÁBITATS DE ESPECIES PRESENTES EN LOS ESPACIOS, DESCRIPCIÓN DE SU ESTADO DE CONSERVACIÓN Y DE LOS CRITERIOS UTILIZADOS PARA INTERPRETARLO.  
2.1. Hábitats naturales y especies de interés comunitario  
2.1.1. Hábitats naturales de interés comunitario  
En las ZEC objeto de la presente norma de gestión se encuentran representados los siguientes hábitats de interés comunitario listados en el anexo I de la Directiva 92/43/CEE (Directiva Hábitat):  
Los datos expuestos en esta tabla se corresponden con la cartografía de hábitats 1:10.000 realizada a detalle en trabajo de campo para la redacción de las presentes norma de gestión. Su elaboración ha corrido a cargo de la asistencia técnica encargada de la redacción, con la colaboración del personal técnico del Servicio de Vida Silvestre. La cobertura que aparece en la tabla anterior se ha calculado partiendo del área y la cobertura asignada en dicha cartografía de hábitats para cada recinto y para cada hábitat.  
Esta cartografía actualizada ha permitido confirmar la presencia de tres Hábitats de Interés Comunitario (HIC) no indicados en el FND: 1210. Vegetación anual sobre desechos marinos acumulados, 2230. Dunas con céspedes de Malcolmietalia y 3140. Aguas oligomesotróficas calcáreas con vegetación bentónica de Chara spp. en la ZEC Marjal d'Almenara. Por otra parte, se ha confirmado la ausencia del HIC 2120. Dunas móviles del litoral con Ammophila arenaria (dunas blancas).  
  
2.1.2. Especies de interés comunitario del anexo II de la Directiva de Hábitats.  
En la siguiente tabla se muestra la información actualizada sobre las especies del anexo II presentes en el espacio.  
En el caso del LIC Marjal d'Almenara se ha eliminado de la lista la especie Cobitis paludica, ya que no existen datos históricos de su presencia en el espacio, por lo que su inclusión en el Formulario Normalizado de Datos del espacio debe considerarse un error.  
  
2.1.3. Especies de avifauna del anexo I de la Directiva de Aves Silvestres.  
En la siguiente tabla se muestra la información actualizada sobre las especies del anexo I de la Directiva 2009/147/CE presentes en el espacio y que serán tenidas en cuenta a efectos de la evaluación de su estado de conservación:  
En el Formulario Normalizado de Datos (FND) de la ZEPA ES0000450 figuran otras especies del anexo I de la Directiva, las cuales no serán tenidas en cuenta en el presente documento al considerarse en la categoría de «presencia no significativa».  
  
2.1.4. Otras especies de flora y fauna importantes para la gestión del espacio.  
En las ZEC se da la presencia de otras especies importantes para la gestión del espacio. Se trata de especies que han sido consideradas como amenazadas en la Comunitat Valenciana, por estar incluidas en las categorías «vulnerable» o «en peligro de extinción» en los listados actualizados de los catálogos valencianos de especies de fauna y flora amenazadas.  
Especie del anexo I de la Directiva Aves, que se incluye en la categoría «Otras especies de flora y fauna importantes para la gestión del espacio» porque las Zonas de Conectividad Ecológica se encuentra fuera de la ZEPA  
  
Otras especies incluidas en el Catálogo Valenciano de Especies de Flora Amenazadas (CVEFA) han sido citadas en el ámbito territorial de la presente norma de gestión, pero las revisiones recientes han resultado infructuosas. El nenúfar blanco (Nymphaea alba), catalogada en peligro de extinción, fue abundante en Els Estanys d'Almenara hasta mediados de los años 90; sin embargo, no se tiene constancia de ninguna observación posterior a 1995. Por su parte, la saladilla de Dufour (Limonium dufourii), incluida en la misma categoría del CVEFA, fue observada por última vez en 1982 en las proximidades de la playa de Moncofa y en 1985 en la zona de Almardà. Estas especies podrían ser objeto de acciones de reintroducción.  
En las Zonas de Conectividad Ecológica, se considerarán «especies de flora y fauna importantes para la gestión del espacio» todos los táxones catalogados presentes: la pelosilla de playa (Silene cambessedesi; Fig. 1), la ruda de mallada (Thalictrum maritimum) y el chorlitejo patinegro (Charadrius alexandrinus), así como las especies de interés comunitario del anexo II de la Directiva de Hábitats y las Aves del anexo I de la Directiva Aves.  
2.2. Determinación del estado de conservación de los hábitats y especies presentes en los espacios y criterios de valoración.  
2.2.1. Sistema de evaluación y criterios  
El sistema de evaluación del estado de conservación, basado en la integración de cuatro grandes bloques o parámetros, está basado en las directrices establecidas para la evaluación de los hábitats y especies bajo el informe de aplicación de las Directivas Hábitat (art. 17) y Aves (Artículo 12). Para el desarrollo de estas directrices, se ha elaborado un manual metodológico que explica los diferentes parámetros que se utilizan para la valoración de cada uno de los bloques de evaluación, análisis de la información disponible, herramientas de cálculo o las matrices y reglas de integración utilizadas. Este documento, llamado «Guía para la Evaluación del Estado de Conservación de los Hábitats y Especies en Red Natura 2000», se encuentra en la página web: http://www.cma.gva.es/web/indice.aspx'nodo=81025&idioma=C, y puede ser consultado para una explicación detallada de las metodologías de cálculo de los resultados que se exponen en el Documento técnico informativo y justificativo de la presente norma de gestión (memoria técnica) cuyo resultado final se reproduce a continuación.  
  
2.2.2. Valoración del Estado de conservación actual de los hábitats naturales y las especies  
2.2.3. Estado de conservación favorable.  
2.2.3.1. Definición del estado de conservación favorable de los hábitats  
Dadas las limitaciones para la obtención de datos que permitan evaluar el estado de conservación de los hábitats en el momento de la entrada en vigor de la Directiva Hábitat, así como la ausencia de perturbaciones significativas hasta la valoración actual, se asume que el estado de conservación favorable de los hábitats para los diferentes espacios viene definido por el mantenimiento o mejora de los valores actuales de los parámetros de evaluación. Esto quiere decir, que los hábitats se encontrarán en estado favorable si mantienen o mejoran esos valores actuales (los que presentaron cuando se evaluó el estado actual de los hábitats) cuando ya han alcanzado el estado favorable.  
  
2.2.3.2 Definición de estado de conservación favorable de las especies  
Para las especies que han mostrado una valoración global favorable, se considera que mantendrán o mejorarán su estado de conservación siempre que los valores actuales de los parámetros de evaluación se mantengan estables o se incrementen con respecto a los de referencia. Por tanto, se encontrarán en estado de conservación favorable si se mantienen o incrementan los valores poblacionales de referencia favorable, el rango y la superficie y calidad del hábitat.  
  
3. OBJETIVOS DE CONSERVACIÓN Y GESTIÓN  
3.1. Objetivos de conservación y gestión referentes a los hábitats de interés comunitario  
Los objetivos de gestión comunes para el conjunto de los hábitats de interés comunitario de presencia confirmada en los espacios son los siguientes:  
1. Actualizar periódicamente la información cartográfica de la superficie y cobertura, así como aquellos parámetros que permitan calcular los diferentes índices de los bloques de evaluación del estado de conservación de los hábitats.  
2. Mantener o mejorar la distribución, la superficie, la cobertura y las funciones específicas de cada uno de los hábitats en el momento de entrada en vigor de la norma de gestión. Con carácter general, se permitirá la evolución natural de los tipos de hábitats a otras comunidades de la sucesión, siempre que estos cambios no se deban a alteraciones provocadas directa o indirectamente por la actividad humana.  
3. Promover la coordinación con la planificación hidrológica (Confederación Hidrográfica del Júcar) y costera (Demarcación de Costas), al objeto de procurar la conservación de los hábitats naturales de interés comunitario asociados a las masas de agua y a la línea litoral.  
  
3.2. Objetivos de conservación y gestión referentes a las especies  
Los objetivos de gestión para las especies del anexo II de la Directiva Hábitats y del anexo I de la Directiva de Aves Silvestres con presencia en el espacio, así como para las otras especies importantes para la gestión del espacio son:  
- Actualizar de forma periódica la información sobre el tamaño poblacional, así como de aquellos parámetros que permitan calcular los diferentes índices de los bloques de evaluación del estado de conservación de las especies.  
- Mantener o mejorar la población en el momento de entrada en vigor de la norma de gestión, siempre que estos parámetros permitan considerar que la especie se encuentra dentro del «estado de conservación favorable» y que las perspectivas de futuro para estas variables sean buenas.  
- Mantener los hábitats de las especies mediante la eliminación de los factores que están afectando el estado de conservación de las especies.  
- Crear nuevas zonas de expansión de las especies en el ámbito de la norma mediante restauración del hábitat.  
- Crear nuevas zonas de expansión de las especies en el ámbito de la norma mediante la restitución, restauración o creación de hábitats adecuados para las mismas.  
- Promover la coordinación con la planificación hidrológica (Confederación Hidrográfica del Júcar) y costera (Demarcación de Costas), al objeto de procurar la conservación de las especies de interés comunitario y las aves asociadas a las masas de agua y al cordón litoral.  
  
3.3. Objetivos de gestión referentes al conjunto del ámbito de la norma de gestión  
Con objeto de integrar los diferentes objetivos específicos para los hábitats y las especies, los objetivos de gestión para el conjunto del espacio pretenden redimensionar los anteriores de forma que puedan establecerse prioridades en función de las siguientes directrices:  
Concepción en red. Contribución de cada hábitat y/o especie al conjunto de la Red Natura 2000 a escala regional (Comunitat Valenciana), nacional y europea.  
En función de la cobertura de cada hábitat dentro del espacio, de su proporción relativa en el conjunto de la de la Red Natura 2000 en la Comunitat Valenciana y de la contribución relativa de la primera a la Red Natura 2000 en Europa, los hábitats y especies más importantes son los siguientes:  
(1) Hábitats naturales de interés comunitario que se consideran de especial prioridad:  
1150\* Lagunas Costeras  
1510\* Estepas salinas mediterráneas (Limonietalia)  
7210\* Turberas calcáreas de Cladium mariscus y con especies del Caricion davallianae.  
  
(2) Especies:  
Especies de Interés comunitario:  
Samaruc (Valencia hispanica)  
Fartet (Aphanius iberus)  
Galápago europeo (Emys orbicularis)  
Galápago leproso (Mauremys leprosa)  
Malva de agua (Kosteletzkya pentacarpos)  
  
Aves del anexo I de la Directiva:  
Cerceta Pardilla (Marmaronetta angustirostris)  
Focha Moruna (Fulica cristata)  
Garcilla Cangrejera (Ardeola ralloides)  
Chorlitejo patinegro (Charadrius alexandrinus)  
Fumarel Cariblanco (Chlidonias hybrida)  
Canastera común (Glareola pratincola)  
Garza Imperial (Ardea purpurea)  
Aguilucho lagunero occidental (Circus aeruginosus)  
Charrancito común (Sterna albifrons)  
Gaviota de Audouin (Larus audouinii)  
Morito Común (Plegadis falcinellus)  
Martinete Común (Nycticorax nycticorax)  
Charrán Común (Sterna hirundo)  
Avoceta Común (Recurvirostra avosetta)  
Calamón común (Porphyrio porphyrio)  
Carricerín real (Acrocephalus melanopogon)  
Charrán Patinegro (Thalasseus sandvicensis)  
Cigüeñuela común (Himantopus himantopus)  
Gaviota cabecinegra (Larus melanocephalus)  
Avetorillo común (Ixobrychus minutus)  
Garceta Común (Egretta garzetta)  
Garceta grande (Casmerodius albus)  
Alcaraván Común (Burhinus oedicnemus)  
Combatiente (Philomachus pugnax)  
Chorlito dorado europeo (Pluvialis apricaria)  
En consecuencia, tendrán prioridad las medidas de gestión que favorezcan la conservación de estos elementos.  
(a) Priorización de recursos.  
Las medidas de gestión activa podrán iniciarse de acuerdo con un calendario de prioridades basadas en el grado de importancia de las especies en un contexto de recursos limitados. En este sentido, el orden de prioridad para la ejecución de medidas de gestión se centrará sobre los hábitats prioritarios, en caso de ser necesario, será el siguiente:  
1510\* Estepas salinas mediterráneas (Limonietalia)  
7210\* Turberas calcáreas de Cladium mariscus y con especies del Caricion davallianae.  
1150\* Lagunas costera  
  
Y respecto a las especies:  
Cerceta Pardilla (Marmaronetta angustirostris)  
Focha Moruna (Fulica cristata)  
Samaruc (Valencia hispanica)  
Fartet (Aphanius iberus)  
Chorlitejo patinegro (Charadrius alexandrinus)  
Galápago europeo (Emys orbicularis)  
Malva de agua (Kosteletzkya pentacarpos)  
Garcilla Cangrejera (Ardeola ralloides)  
Fumarel Cariblanco (Chlidonias hybrida)  
Canastera común (Glareola pratincola)  
Garza Imperial (Ardea purpurea)  
Aguilucho lagunero occidental (Circus aeruginosus)  
Charrancito común (Sterna albifrons)  
Gaviota de Audouin (Larus audouinii)  
Morito Común (Plegadis falcinellus)  
Martinete Común (Nycticorax nycticorax)  
Charrán Común (Sterna hirundo)  
Avoceta Común (Recurvirostra avosetta)  
Calamón común (Porphyrio porphyrio)  
Carricerín real (Acrocephalus melanopogon)  
Charrán Patinegro (Thalasseus sandvicensis)  
Cigüeñuela común (Himantopus himantopus)  
Gaviota cabecinegra (Larus melanocephalus)  
Avetorillo común (Ixobrychus minutus)  
Garceta Común (Egretta garzetta)  
Garceta grande (Casmerodius albus)  
Galápago leproso (Mauremys leprosa)  
Alcaraván Común (Burhinus oedicnemus)  
Combatiente (Philomachus pugnax)  
Chorlito dorado europeo (Pluvialis apricaria)  
  
(b) Contexto económico, social y territorial  
La evolución de la aplicación de la norma de gestión tendrá en cuenta los cambios en el contexto económico, social y territorial del entorno del espacio, de forma que se adapte, en la medida de lo posible, a las diferentes necesidades y limitaciones impuestas por el medio socioeconómico. Esta adaptación podrá tener lugar siempre y cuando no sean contrarias a los objetivos de gestión de los hábitats y especies y contribuya a alcanzar un estado de conservación favorable de los mismos.  
En la medida que las actividades tradicionales contribuyan a la conservación de los espacios contemplados en la presente norma y al mantenimiento en un estado de conservación favorable de los hábitats y especies presentes en los mismos, se prestará una atención preferente a aquellas medidas que se dirijan al fomento de dichas actividades, con especial atención al apoyo económico derivado de la aplicación de los instrumentos financieros disponibles para la Red Natura 2000.  
La información sobre la Red Natura 2000 entre la población local, así como la concienciación sobre los objetivos que persigue y la necesaria implicación y participación activa de los habitantes de los espacios incluidos en la Red para garantizar el cumplimiento de dichos objetivos, se considerará un marco de actuación prioritario en el desarrollo y aplicación de la presente norma.  
  
4. ZONIFICACIÓN DEL ÁMBITO DE APLICACIÓN DE LA NORMA DE GESTIÓN.  
El ámbito de aplicación de la norma de gestión se zonifica, a efectos normativos y de gestión, en cinco categorías (Zona A, Zona B, Zona C, Zona D y Zona de conectividad ecológica). El criterio determinante de la zonificación es la presencia o no de hábitats y especies para los que se establecen objetivos de conservación en la norma de gestión, así como el carácter prioritario o no de los mismos.  
La zonificación de las categorías Zona A y Zona B representa un ejercicio de aproximación a las zonas con mayor representatividad de los hábitats de interés comunitario incluidos en los listados para cada una de estas categorías. En trazos generales, la Zona A está diseñada para la protección de los hábitats de interés comunitario prioritarios, mientras que la B recoge la presencia de otros hábitats de Interés comunitario.  
Debido a la naturaleza de la cartografía de hábitats (detalle de la superficie mínima inventariable, escala de trabajo y criterios de interpretación) debe considerarse que la zonificación prevista representa una aproximación al tipo de hábitat descrito, y es sobre el hábitat presente en el medio sobre el que se aplicará la normativa, los criterios o las actuaciones previstas en esta norma de gestión para cada una de las categorías.  
En cuanto a las especies de flora y fauna, y teniendo en cuenta la dinámica espacial y temporal que caracteriza a muchas de las poblaciones de las mismas. No se ha considerado oportuno establecer «a priori» una zonificación de sus áreas de protección. Por tanto, su conservación y evaluación de afecciones se realizará caso a caso a partir de la información actualizada sobre su presencia, sensibilidad, y estado de conservación disponible en el Banco de Datos de la Biodiversidad de la Comunitat Valenciana (BDBCV), creado por la Orden de 27 de noviembre de 2003, de la Conselleria de Territori i Habitatge.  
De acuerdo con lo indicado, las categorías de zonificación previstas para el espacio son las siguientes:  
Zona A  
Áreas de las ZEC en las que conste la presencia de hábitats prioritarios incluidos en el anexo I de la Directiva Hábitats y de los hábitats protegidos señalados en el Decreto 70/2009, de 22 de mayo, del Consell, por el que se crea y regula el Catálogo valenciano de Especies de Flora Amenazada y se regulan medidas adicionales de conservación. Los hábitats considerados son los indicados en la tabla 12. Asimismo, se han detallado áreas con poblaciones de las especies de flora catalogada de Silene cambessedesii y Thalictrum maritimum, y áreas de la reserva de fauna de Casa Penya en Sagunt con presencia de especies de fauna catalogadas tales como Emys orbicularis, Fulica cristata, Valencia hispanica, Glareola pratincola.  
  
Código Hábitat  
1150\* Lagunas costeras (\*)  
1510\* Estepas salinas mediterráneas (Limonietalia) (\*)  
7210\* Turberas calcáreas de Cladium mariscus y con especies del Caricion davallianae (\*)  
  
  
Las áreas grafiadas bajo esta categoría en la cartografía de la zonificación corresponden a los recintos donde se ha contrastado la presencia de los hábitats indicados. La capa de hábitat se ha elaborado con un alto detalle. No obstante, se indica que dentro de dichas áreas puede encontrase presencia de hábitats pero que por su extensión e identidad no se ha podido cartografiar. En este sentido, tal y como se ha indicado anteriormente las disposiciones que resulten de la aplicación de estas normas de gestión se aplicarán sobre el hábitat presentes en el medio independientemente de su presencia gráfica en la cartografía de hábitats y de la zonificación.  
Zona B  
Áreas de las ZEC en Ias que conste la presencia de hábitats de interés comunitario del anexo I de la Directiva de Hábitats que no se hayan incluido en la categoría anterior.  
  
Código Hábitat  
1210 Vegetación anual sobre desechos marinos acumulados  
  
1410 Pastizales salinos mediterráneos (Juncetalia maritimae)  
1420 Matorrales halófilos mediterráneos y termoatlánticos (Sarcocornetea fruticosi)  
2110 Dunas móviles embrionarias  
2120 Dunas móviles de litoral con Ammophila arenaria (dunas blancas)  
2210 Dunas fijas de litoral del Crucianellion maritimae  
  
2230 Dunas con céspedes del Malcomietalia  
3140 Aguas oligomesotróficas calcáreas con vegetación béntica de Chara spp.  
3150 Lagos eutróficos naturales con vegetación Magnopotamion o Hydrocharition  
  
6420 Prados húmedos mediterráneos de hierbas altas del Molinion-Holoschoenion  
6430 Megaforbios eutrofos higrófilos de las orlas de llanura y de los pisos montano a alpino  
  
  
Zona C  
Áreas que no coincidan con los criterios establecidos para las otras categorías de zonificación. En concreto, se aplica esta categoría a los territorios incluidos en el ámbito de estas normas que no cumplan criterios para ser incluidas como Zonas A, B o D. Desde este punto de vista, esta categoría de zonificación va dirigida sobre todo a la protección de las poblaciones y hábitats do las especies incluidas en el anexo I de la Directiva de Aves en todo el ámbito de la norma de gestión. Así como de las especies incluidas en el anexo II de la Directiva de Hábitats que se localicen fuera de las categorías A y B de esta zonificación.  
  
Zona D  
Comprende el resto de los territorios incluidos en el ámbito de la norma de gestión y que no cumplen los criterios para ser incluidos en ninguna de las categorías anteriores. Específicamente, se incluirán en una categoría las áreas urbanas y urbanizables, grandes infraestructuras y, en general, ámbitos que carezcan de cualquier relevancia desde el punto de vista de la aplicación de la norma: y el cumplimiento de sus objetivos.  
  
Zona de conectividad ecológica  
Se delimita unas zonas periféricas al ámbito de las ZEC y la ZEPA que contienen áreas y elementos naturales con suficiente entidad para la protección y mejora de hábitats de interés comunitario y hábitats de especies incluidas en la Directivas de referencia. Para dicha zona se indica la aplicación del régimen general de evaluación de repercusiones previsto en el Decreto 60/2012, de 5 de abril.  
5. NORMATIVA DE APLICACIÓN DIRECTA  
5.1. MEDIDAS PARA EVITAR EL DETERIORO DE LOS HÁBITATS Y LAS ALTERACIONES SOBRE LAS ESPECIES  
Para la definición de las medidas que se indican a continuación se han tenido en cuenta, en primer lugar, los objetivos de conservación establecidos para cada uno de los hábitats y especies que son objeto de la presente norma de gestión; las presiones, impactos y amenazas que se proyectan sobre ellos, así como la necesidad de asegurar el éxito a largo plazo de las distintas actuaciones previstas en medidas de gestión activa. En segundo lugar, se ha valorado también la normativa preexistente que ya se proyecta sobre el ámbito territorial de la norma de gestión y que permite la conservación de los diferentes elementos, en especial las normativas reguladoras de la actualidad urbanística y la protección del suelo forestal, la legislación general de aguas y la legislación de protección de las zonas húmedas.  
Desde este punto de vista, por tanto, las actividades y actuaciones que se indican en los apartados siguientes deben considerarse como incompatibles a los efectos de la presente norma y, por tanto, quedarían excluidas de cualquier posibilidad de autorización por parte del órgano competente que correspondiera. No obstante lo anterior, previa petición justificada por parte de los/las que promueven, podrá estudiarse y acordarse por parte de la Dirección General de Medio Natural la realización de una evaluación de repercusiones sobre la Red Natura 2000 respecto a las mismas, a los efectos de aplicar el Régimen de aprobación, autorización o conformidad previsto en el Decreto 60/2012, de 5 de abril, del Consell, por el que se regula el régimen especial de evaluación y de aprobación, autorización o conformidad de planes, programas y proyectos que puedan afectar a la Red Natura 2000.  
5.1.1. Normas para la protección de hábitats naturales de interés comunitario de especial prioridad.  
Las normas que se indican en este apartado se aplicarán en las áreas zonificadas como A, tal y como se indican en el apartado correspondiente de la presente norma de gestión, así como a aquellas áreas del territorio en las que aparezcan los hábitats que se indican en el apartado V.1 del presente documento. En dichas zonas, se consideran incompatibles las siguientes actuaciones, cambios de uso y/o planes, programas y proyectos, en tanto que no estén relacionadas directamente con medidas de gestión del lugar establecidas por del órgano gestor de la Red Natura 2000:  
1. En las áreas ocupadas por láminas de agua incluidas en los hábitats 1150\* Lagunas costeras el vertido de contaminantes y tratamientos fitosanitarios y la introducción de ejemplares de especies incluidas en los catálogos de especies exóticas invasoras.  
2. En las áreas ocupadas a la entrada en vigor de la presente norma por vegetación natural incluida en el hábitat 1510\* Estepas salinas mediterráneas (Limonietalia), el desbroce no selectivo o la roturación de terrenos, excepto cuando dicha eliminación sea necesaria para la ejecución de medidas dirigidas a la gestión de los hábitats propuestas por el órgano gestor del espacio y de proyectos y acciones que cuenten con evaluación de repercusiones favorable.  
3. En las áreas ocupadas por el hábitat 7210\* Turberas calcáreas de Cladium mariscus y con especies del Caricion davallianae no se permite el volteo de los perfiles superiores con presencia de turbas. A excepción de aquellas zonas incluidas en el área de extracción de este recurso que cuenten con plan de laboreo técnico y con su correspondiente valoración preliminar de repercusiones emitida. En este sentido, a estas actuaciones se les aplicarán los criterios orientadores expuestos en el apartado VIII en relación con la explotación de este recurso.  
4. Las que resulten incompatibles con la clasificación y calificación urbanística de los suelos incluidas en las categorías de zonificación indicadas.  
5. La construcción de edificaciones aisladas o instalaciones en suelo no urbanizable protegido, destinadas a actividades agrícolas (cuando estas tengan superficies superiores a 10 m²), ganaderas, forestales o cinegéticas, así como la construcción, de viviendas unifamiliares aisladas en suelo no urbanizable con cualquier calificación. Igualmente, la reconstrucción o remodelación de dichas edificaciones o instalaciones cuando supongan un incremento de la superficie (más de 10 m² en las destinadas a actividades agrícolas) o un cambio de uso de las mismas.  
6. La construcción de edificaciones aisladas o instalaciones en suelo no urbanizable destinadas a uso turístico, como alojamientos rurales, establecimientos de restauración, campamentos y similares.  
7. La aplicación de lodos de depuradora y purines como enmienda agrícola en áreas comprendidas en aquellas Áreas consideradas sensibles para la protección de hábitats acuáticos, las cuales deberán definirse en desarrollo de la presente norma.  
8. Las quemas de cualquier naturaleza y extensión, realizadas sobre la cubierta vegetal natural, y que no estén contempladas en un plan de quemas.  
9. Puesta en marcha de planes de actuación agrícola que supongan cambios de cultivos, modificación de sistemas de riegos, desvíos de canales o acequias, canalizaciones y, en general, todas aquellas actuaciones que puedan modificar el funcionamiento hídrico del espacio.  
10. Instalación de bombeos, drenajes, o cualquier dispositivo que facilite la desecación del terreno, incluyendo la extracción de agua con fines agrícolas u otros.  
11. Canalizaciones de acequias y canales.  
12. Los aterramientos, vertidos de materiales sólidos y líquidos de origen urbano o industrial.  
13. Utilización de herbicidas para limpieza de márgenes y vegetación acuática o de ribera.  
  
5.1.2. Normas para la protección de hábitats naturales de interés comunitario.  
Respecto a las áreas incluidas en la Zona B, tal y como se describen en el apartado correspondiente de la presente norma de gestión, y teniendo en cuenta los objetivos de conservación establecidos para los hábitats comprendidos en las mismas, se ha optado por establecer algunas incompatibilidades especificas a las actuaciones, cambios de uso y/o de planes, programas y proyectos que puedan desarrollarse en dicha zona, sin perjuicio de la aplicación de las limitaciones establecidas en las diferentes legislaciones sectoriales que concurren y de lo establecido en el apartado correspondiente de la presente normativa respecto a la evaluación de repercusiones sobre la Red Natura 2000.  
1. En las áreas ocupadas con hábitats de 2110 «Dunas móviles embrionarias», 2120 «Dunas móviles de litoral con Ammophila arenaria (dunas blancas)», 2210 «Dunas fijas de litoral del Crucianellion maritimae» y 2230 «Dunas con céspedes del Malcomietalia», no se permiten las alteraciones mediante movimientos de tierras que no sean necesarias para la ejecución de proyectos y acciones que cuenten con evaluación de repercusiones favorable, incluidas las acciones de regeneración de playas.  
  
5.1.3. Normas para la protección de especies de fauna y flora  
Las normas que se indican en el presente apartado se aplicaran a las áreas zonificadas como A, B y C, así como a la Zona de Conectividad Ecológica indicada en el apartado correspondiente. En dichas zonas, en tanto que constituyen parte del hábitat de especies de fauna y/o flora cuya conservación constituye el objetivo de la presente norma, se consideran incompatibles las siguientes actuaciones, en tanto que no estén relacionadas directamente con medidas de gestión del lugar establecidas en la presente normativa y/o sean consideradas como tales por el órgano gestor de la Red Natura 2000:  
1. En las áreas correspondientes a las microrreservas de flora existentes en el momento de aprobación de estas normas, el plan de gestión de la microrreserva aprobados en su reglamento específico, será el instrumento de referencia para estos espacios en caso de conflicto con estas normas.  
2. No se permiten las acciones a las que hace referencia el artículo 5 del Decreto 265/2004, de 3 de diciembre, del Consell de la Generalitat, por el que se aprueba el Plan de Recuperación del Samaruc en la Comunidad Valenciana en las áreas ocupadas por los hábitats de la especie definidos en el artículo 4 en el Decreto de referencia.  
3. Las zonas dels Estanys d'Almenara de 73 ha de superficie (figura 16) y el marjal de Sagunt de 63 ha de superficie (figura 17) son áreas restringidas al uso cinegético. Estas áreas serán destinas a refugio de fauna conforme lo dispuesto en el artículo 40 de la Ley 13/2004, de 27 de diciembre, de caza de la Comunitat Valenciana.  
  
4. Al objeto de proteger la especie Unio mancus la limpieza de acequias será preferentemente manual. La limpieza mecánica del fondo de las acequias y canales de la Marjal i Estanys d'Almenara podrá realizarse cuando se cumplan los siguientes requisitos:  
(a) será obligatorio revisar minuciosamente los sedimentos retirados transcurridas las primeras 24 horas tras la actuación (tiempo en el que los individuos salen a la superficie del sedimento) y retornar a la acequia los individuos localizados vivos de estas especies.  
(b) En el caso de tramos de acequias que alberguen poblaciones muy significativas de estas especies, la limpieza mecánica requerirá autorización previa del órgano competente en materia de especies catalogadas, y cumplir los siguientes requisitos.  
(b.1) se realizará entre el 1 de octubre y el 1 de marzo (la época menos desfavorable para esta especie),  
(b.2) Se realizará una primera revisión del sedimento retirado transcurridas 24 horas tras el dragado, recorriendo el margen de la acequia en ambos sentidos. Repetir el proceso en los días sucesivos hasta comprobar la ausencia de ejemplares en el sedimento. Todos los individuos rescatados serán mantenidos en cubetas de agua mientras se realicen las tareas de limpieza y serán devueltos lo antes posible al lecho de la acequia de origen.  
(b.3) A este efecto, se consideran acequias que albergan poblaciones muy significativas de estas especies los siguientes: las acequias dels Estanys d'Almenara hasta la Ponderosa, El Racó y Calamocs en Almenara y, acequias de la Ratlla y del Molí en el entorno de Casablanca en la Llosa.  
5. Al objeto de proteger y disminuir las perturbaciones a las especies de aves presentes en el ámbito de estas normas, se propone la prohibición del sobrevuelo de aeronaves desde el nivel del suelo hasta la altitud de 304,8 metros (1000 ft AGL), excepto las aeronaves españolas del Estado cuando así lo exija el cumplimiento de su cometido o bien por motivos de emergencia. Para ello, la Dirección General de Medi Natural propondrá a la Dirección General de Aviación Civil del Ministerio de Transportes, Movilidad y Agenda Urbana, la designación del ámbito de estas normas como Zona sensible para la fauna. En esta zona se podrá prohibir el vuelo de manera permanentemente o para determinadas épocas del año. Asimismo, se podrán establecer otras restricciones de vuelo que se consideren necesarias tanto para la protección de avifauna residente como para la migratoria.  
  
5.2. RÉGIMEN DE EVALUACIÓN DE REPERCUSIONES  
En aplicación de los artículos 6 y 8 y del anexo I del anteriormente mencionado Decreto 60/2012, la presente norma de gestión concreta qué proyectos deben incorporarse al campo de aplicación material del mencionado decreto en tanto que afecten al ámbito del presente espacio. Asimismo, concreta qué planes, programas o proyectos no deberán someterse a evaluación detallada, bien por estar relacionados con la gestión del lugar, bien por no presentar sobre la base de datos objetivos probabilidad de afección apreciable, por lo que no será preciso obtener valoración preliminar de repercusiones. En el resto de supuestos que entren dentro del campo de aplicación del Decreto 60/2012, serán las correspondientes «Valoraciones preliminares» las que indicarán la necesidad o no de realizar la evaluación detallada.  
5.2.1. Obligación general de evaluar  
Con carácter general, y sin perjuicio de lo indicado en el apartado siguiente, quedan sometidos a evaluación de repercusiones sobre la Red Natura 2000 los planes, programas y proyectos que entran dentro del ámbito de aplicación territorial y material del Decreto 60/2012, de 5 de abril, del Consell, por el que se regula el régimen especial de evaluación y de aprobación, autorización o conformidad de planes, programas y proyectos que puedan afectar a la Red Natura 2000.  
En lo que respecta al ámbito de aplicación territorial, y de conformidad con lo previsto en el artículo 3 del Decreto 60/2012, el régimen de evaluación de repercusiones se aplicará en las siguientes áreas:  
a) Todo el ámbito de las ZEC y la ZEPA incluidas en la presente norma de gestión.  
b) El área constituida por el dominio público hidráulico y las zonas de servidumbres, 500 metros aguas arriba a contar desde el límite de las ZEC y la ZEPA incluidas en la presente norma de gestión.  
c) La zona de conectividad ecológica establecida en el apartado correspondiente de la presente norma de gestión.  
Asimismo, de conformidad con lo indicado en el apartado 8 del anexo del citado decreto, y sin perjuicio de lo que se indica en el apartado siguiente respecto a planes, programas o proyectos excluidos de sustanciar la evaluación de repercusiones sobre la Red Natura 2000, se considerarán como incluidos en el campo de aplicación material del citado decreto, a efectos de la presente norma, los siguientes proyectos:  
1. Las actividades de competiciones, eventos deportivos o lúdicos en los que participen más de 100 personas.  
2. La construcción de líneas eléctricas cuando no estén sometidas a procedimiento de evaluación ambiental, de acuerdo con la legislación vigente.  
3. La apertura, ampliación o cambio de trazado de caminos y pistas rurales.  
4. La remoción de suelos y drenajes de acequias y canales en presencia de especies de interés comunitario tales como poblaciones de Unio mancus, Emys orbicularis y Mauremys leprosa.  
5. Las concesiones para nuevos aprovechamientos de aguas subterráneas en los municipios de Sagunt/Sagunto (desde el cauce del río Palancia hasta el límite norte), Benavites, Quartell de les Valls, Faura, Benifairó de les Valls, Almenara, La Llosa, Xilxes/Chilches y Moncofa.  
6. Los cambios de cultivo cuando afecten a una superficie superior a una hectárea.  
5.2.2. Concreción de la obligación de evaluar  
Planes, Programas y Proyectos excluidos de sustanciar la evaluación de repercusiones sobre la Red Natura 2000  
De conformidad con lo indicado en el artículo 6 del citado Decreto 60/2012, de 5 de abril, quedan excluidos de la obligación de evaluar sus repercusiones sobre las ZEC y la ZEPA objeto de la presente norma de gestión, siguientes actuaciones:  
1. Las actuaciones expresamente mencionadas en las Medidas de Gestión Activa, por estar relacionadas directamente con la gestión del espacio.  
2. Cualquier plan, programa, proyecto o actuación que se desarrolle en el ámbito de la Zona D establecida en la presente norma de gestión, con la excepción de las actuaciones industriales que puedan representar, por sus características especiales una emisión de contaminantes gaseosos o de vertidos de aguas residuales susceptibles de afectar las áreas situadas fuera de la mencionada Zona D.  
3. También quedan excluidos de la obligación de evaluar sus repercusiones sobre este espacio aquellos planes, programas, proyectos o actividades que se han considerado como incompatibles en las normas de aplicación directa de la presente norma de gestión, sin perjuicio de lo que se indica en el apartado correspondiente respecto a la posibilidad de autorización excepcional de los mismos.  
4. Finalmente, y de conformidad con lo indicado en el artículo 8.1 del citado Decreto 60/2012, de 5 de abril, quedan excluidos de la obligación de evaluar detalladamente sus repercusiones sobre el espacio los siguientes supuestos de planes, programas o proyectos, por considerarse, sobre la base de datos objetivos, que no es probable que tengan afecciones apreciables:  
4.1. Todas aquellas actuaciones relacionadas con la gestión del lugar y con los objetivos de conservación de los espacios red natura 2000 presentes en el ámbito de la presente norma consideradas como tales por el órgano gestor de la Red Natura 2000.  
4.2. Todas aquellas actuaciones de conservación, rehabilitación, mejora o mantenimiento de las instalaciones e infraestructuras ya existentes en el ámbito de la presente norma, en cuanto que no supongan un incremento de la superficie ni se altere el trazado o características de las mismas. Igualmente, se incluyen en este apartado las actuaciones que afecten a las zonas de dominio público y de protección de la carretera AP-7.  
4.3. La práctica de la agricultura (incluyendo en la misma las actuaciones habituales relacionadas con la misma, como el cambio de cultivo en superficies inferiores a una hectárea, nivelación y agrupación de parcelas, mecanización, etc.) en aquellos ámbitos en que se viniera produciendo dicha práctica a la entrada en vigor de las presentes normas. No se considerarán práctica agrícola habitual la utilización de lodos de depuradora y purines.  
4.4. La práctica de la actividad cinegética o piscícola conforme a la legislación sectorial vigente.  
4.5. La ganadería extensiva, excepto en aquellas áreas que de forma explícita se indiquen en desarrollo de estas normas con el fin de evitar afecciones significativas sobre hábitats o especies consideradas como especialmente sensibles.  
4.6. Las actividades y aprovechamientos de los recursos minerales cuando se lleven a cabo al amparo de un instrumento de actividad aprobado por la Generalitat Valenciana y que cuente con evaluación de repercusiones sobre la Red Natura 2000 emitida por el órgano competente.  
4.7. Cuando sean desarrolladas o expresamente autorizadas por el órgano de cuenca las actuaciones ordinarias de conservación de cauces, como la retirada de elementos obstructivos, así como la eliminación de especies invasoras y las obras de emergencia.  
4.8. Todas aquellas actuaciones contempladas en los planes de prevención de incendios (de demarcación y/o locales) que cuenten con la evaluación de repercusiones sobre la Red Natura 2000 emitida por el órgano competente.  
Para todos estos casos, en consecuencia, no sería necesario solicitar la valoración preliminar de repercusiones.  
  
Resto de supuestos  
Los planes, programas o proyectos que, entrando en el campo de aplicación territorial y material indicado en el apartado 5.2.1, no hayan sido expresamente considerados en los apartados precedentes como excluidos de evaluación de repercusiones, deberán someterse a evaluación detallada de sus repercusiones sobre los espacios protegidos de la Red Natura 2000 objeto de la presente norma de gestión si así se indica en las correspondientes valoraciones preliminares.  
6. CRITERIOS ORIENTADORES Y MEDIDAS DE GESTIÓN ACTIVA  
6.1. CRITERIOS ORIENTADORES  
Los criterios que se especifican a continuación tienen como objetivo orientar a los planificadores y gestores sobre el mejor modo de compatibilizar la ordenación y la gestión de determinadas actuaciones relacionadas con dichos ámbitos con las exigencias derivadas de la normativa de la Red natura 2000, en particular con la exigencia de alcanzar o mantener el estado de conservación favorable de los hábitats y las especies que han motivado la declaración de los espacios LIC y ZEPA que constituyen el ámbito de esta norma de gestión.  
  
6.1.1. Criterios orientadores para la restauración de hábitats acuáticos y palustres  
La restauración de este tipo de hábitats requiere asegurar tanto la disponibilidad de agua como la adecuada calidad de esta, especialmente para los hábitats acuáticos. Se da la circunstancia favorable de que determinados hábitats palustres (pero no acuáticos) y, en general, formaciones vegetales palustres, pueden funcionar como filtro verde y, además, pueden soportar niveles moderados de contaminación por exceso de nutrientes.  
Por tanto, las acciones de restauración deben tratar de sacar el mayor partido posible en cuanto a promoción de los hábitats naturales de las aguas superficiales libres de contaminación (procedentes de surgencias o ?ullals?) que, cuando sea necesario, podrá ser complementada con aguas procedentes de depuradora con las precauciones oportunas. Además, la restitución o restauración de la vegetación palustre y su capacidad como filtro verde ofrece la oportunidad de aprovechar dichas aguas en el mantenimiento de los hábitats acuáticos. Este criterio se complementa con los expuestos en el apartado 6.1.5.  
  
6.1.2. Criterios orientadores para la restauración de hábitats dunares  
La línea de costa, en el ámbito de la norma, se encuentra en regresión por erosión marina, especialmente hacia el norte de dicho ámbito. Así las cosas, y en ausencia de medidas correctoras eficaces sobre dicho impacto, la restauración de hábitats dunares debe realizarse hacia el interior, es decir, evitando exponer las dunas restauradas a los temporales marinos, dado que estos pueden llegar a arrasarlas. Se trata de regenerar cordones dunares por detrás de las playas de piedras y guijarros que sustituyen actualmente a las playas de arena. La arena utilizada puede proceder, en la medida de lo posible, de la excavación de malladas y lagunas en la banda litoral postdunar, promoviéndose además los hábitats (en el sentido de la Directiva de Hábitats) propios de estos ambientes.  
  
6.1.3. Criterios orientadores para la restauración de hábitats de saladar  
El ámbito de la norma, como se ha expuesto en el apartado II, contiene los hábitats 1420, 1410 y \*1510, en todo caso propios de áreas afectadas por sales. Estos tres hábitats tienden a ubicarse en una franja litoral más o menos estrecha, donde la influencia de la intrusión marina, combinada con la falta de adición de agua dulce en superficie, configura las condiciones para su establecimiento. El fomento de estos tres hábitats requiere evitar o limitar la inundación con agua dulce de las áreas ocupadas por ellos, lo cual debe considerarse en cualquier acción sobre la circulación hídrica en la marjal. Por otro lado, estos hábitats y en especial el \*1510 son favorecidos por la ondulación del terreno y, por tanto, por la existencia de depresiones y elevaciones sobre la cota freática, ya que en estas últimas la evaporación del agua salobre determina la precipitación de sales en superficie y la aparición de costras salinas.  
La necesaria promoción de estos hábitats, especialmente el \*1510 por la reducida extensión que ocupa actualmente, requiere considerar las potencialidades de la mencionada área costera y asumir esfuerzos para la restauración de dichos hábitats en aquellas áreas donde sea posible.  
  
6.1.4. Criterios orientadores para la protección de determinadas especies de fauna.  
Junto a las medidas que se han descrito en esta norma para la mejora de hábitats de especies de fauna, o medidas para determinadas especies, la gestión que se propone para las áreas de recuperación para las poblaciones de las especies de samaruc (Valencia hispanica), cerceta pardilla (Marmaronetta angustirostris), agulicho lagunero occidental (Circus aeruginosus), el avetoro (Botaurus stellaris) y el escribano palustre iberoriental (Emberiza schoeniclus witherby), seguirán las indicaciones expuestas en sus respectivos planes de recuperación;   
- Samaruc (Valencia hispanica): DECRETO 265/2004, de 3 de ddiciembre, del Consell de la Generalitat, por la que se aprueba el Plan de Recuperación del Samaruc a la Comunitat Valenciana. Documento técnico del plan de recuperación:  
http://www.habitatge.gva.es/documents/91061501/91067856/Pla+de+recuperaci%c3 %b3 %20del+samaruc/fe8bb579-605e-4040-98fc-6e24101c1b04'version=1.0  
- Cerceta pardilla (Marmaronetta angustirostris): ORDEN 28/2017, d'11 de octubre, de la Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural, por la que se aprueban los planes de recuperación de las especies de fauna en peligro de extinción arpella de marjal, bitó, rosseta i teuladí de canyar. Documento técnico del Plan de recuperación de la especie:  
http://www.agroambient.gva.es/documents/91061501/163606815/Plan+de+recuperaci%C3 %B3n+de+la+cerceta+pardilla/6daa3cff-adba-4bf5-a234-92fdc3d79166  
€ Aguilucho lagunero occidental (Circus aeruginosus): ORDEN 28/2017, d'11 de octubre, de la Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural, por la que se aprueban los planes de recuperación de las especies de fauna en peligro de extinción arpella de marjal, bitó, rosseta i teuladí de canyar. Documento técnico del Plan de recuperación de la especie:  
http://www.agroambient.gva.es/documents/91061501/163606815/Plan+de+recuperaci%C3 %B3n+del+aguilucho+lagunero/992a6cae-7861-4e8b-ac32-2f3e4656e6e9  
- Avetoro (Botaurus stellaris): ORDEN 28/2017, d'11 de octubre, de la Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural, por la que se aprueban los planes de recuperación de las especies de fauna en peligro de extinción arpella de marjal, bitó, rosseta i teuladí de canyar. Documento técnico del Plan de recuperación de la especie:  
http://www.agroambient.gva.es/documents/91061501/163606815/Plan+de+recuperaci%C3 %B3n+del+avetoro/06dd72e7-d94e-42d1-9560-a280562107fb  
- Escribano palustre iberoriental (Emberiza schoeniclus witherby): ORDEN 28/2017, d'11 de octubre, de la Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural, por la que se aprueban los planes de recuperación de las especies de fauna en peligro de extinción arpella de marjal, bitó, rosseta i teuladí de canyar. Documento técnico del Plan de recuperación de la especie:  
http://www.agroambient.gva.es/documents/91061501/163606815/Plan+de+recuperaci%C3 %B3n+del+escribano+palustre/76a074a0-32e4-4210-ab04-9f7d0cede6ba  
Junto a las medidas que se han descrito en esta norma para la protección de la especie de náyade Unio mancus, se proponen las siguientes medidas orientativas para el drenado de acequias y canales en los cuales se encuentren poblaciones de esta especie:  
- Se considera positiva, mientras esta sea factible, la revegetación de riberas con flora autóctona, tendido de taludes u otras que supongan un impacto menor en el hábitat, evitando el dragado o, al menos, ampliando el período de tiempo transcurrido entre un dragado y otro.  
- Realizar una primera revisión del sedimento retirado transcurridas 24 horas tras el dragado, recorriendo el margen de la acequia en ambos sentidos.  
- Repetir el proceso en los días sucesivos hasta comprobar la ausencia de ejemplares en el sedimento.  
- Todos los individuos rescatados deberán ser devueltos inmediatamente al lecho de la acequia de origen.  
  
6.1.5. Criterios orientadores para la gestión hídrica.  
6.1.5.a. Planificación hídrica general.  
El movimiento del agua en la marjal está determinado por las necesidades agrícolas y, en la actualidad, condicionado también por la falta de drenaje al mar del sector sur (términos municipales de Quartell y Sagunt/Sagunto). Esta última circunstancia está motivada por la obstrucción de la Gola de Quartell, y provoca que las aguas de este sector de marjal drenen hacia el norte solo cuando el nivel supera la cota de las barreras físicas existentes (principalmente el camino «Assagador de Quartell»).  
Las necesidades agrícolas, así como la disponibilidad de agua, dan lugar a un máximo de inundación invernal, que se da por terminado a primeros de febrero. A partir de esta fecha, la preparación y plantación de los cultivos hortícolas requieren una bajada del nivel de las aguas, que favorece la aparición progresiva de áreas encharcadas (pero no inundadas) favorables para las aves limícolas. En cuanto al arroz, las parcelas se mantienen inundadas durante el verano con la ayuda del rebombeo de las aguas procedentes de la propia marjal, es decir, desde las zonas más litorales hacia el interior. Asimismo, el fin de la inundación invernal no implica la desecación de las áreas palustres, que se mantienen inundadas o encharcadas, no existiendo aparentemente peligro, en condiciones normales, para la desecación de los hábitats 3150 y 3140 ni para el mantenimiento del hábitat \*7210. Este ciclo, aunque limita el drenaje al mar durante el verano, tiene como inconveniente la acumulación excesiva de nutrientes debida al mencionado rebombeo, es decir, el agua es removida y pasa por los cultivos varias veces, acumulando nutrientes, lo cual dificulta el desarrollo de comunidades de macrófitos acuáticos y limita las posibilidades para la biodiversidad en los hábitats 3150 y 3140.  
Por tanto, la mencionada problemática, requiere de asegurar la disponibilidad de agua de buena calidad para estos hábitats desde las surgencias existentes («Ullals») y, cuando sea posible, a partir de agua depurada y tratada en filtros verdes.  
Finalmente, la planificación hídrica ha de considerar la ejecución de canales que comuniquen las nuevas lagunas excavadas (especialmente en la zona donde se extrae turba actualmente, ver criterios de extracción de turba) y por los que deben circular aguas de la mejor calidad posible para renovar el agua. Estos canales o acequias, una vez atravesadas las lagunas, desaguarán en la red hídrica, desde donde podrán atender las necesidades agrícolas o bien ser drenadas al mar.  
  
6.1.5.b. Gestión hídrica.  
La problemática expuesta en el apartado anterior (6.1.5.a.) requiere restaurar la funcionalidad de la Gola de Quartell para que actúe como un drenaje efectivo de la marjal a utilizar según las necesidades reales. Además, es necesario restaurar la conexión entre la red hídrica al sur de l'Assagador de Quartell y el sector norte de la marjal, con el fin de contribuir en lo posible al drenaje de la marjal o el transvase de agua en cualquier sentido.  
Por otro lado, el agua de las surgencias de agua subterránea (Ullal de l'Estany d'Almenara, Ullal de Quartons y Font de Manyes) ha de utilizarse para la promoción de los hábitats acuáticos, retrasando lo más posible su vertido final a la red hídrica para su aprovechamiento agrícola. Además, el aprovechamiento para la promoción de los mencionados hábitats acuáticos de las aguas procedentes de la depuradora, que bajan por la Séquia de Peu Forquet paralela a l'Assagador de Quartell, requieren de la construcción o habilitación de lagunas de decantación y filtros verdes, así como de un sistema de compuertas que permita gobernar los flujos según las necesidades o bien las contingencias sobrevenidas.  
  
6.1.5.c. Necesidades de agua para hábitats y especies.  
Como se ha avanzado anteriormente, para la conservación de los hábitats de saladar (1410, 1420 y \*1510) es necesario evitar en lo posible compensar la entrada de sales por intrusión marina con inundación o riego con agua dulce en la franja más litoral del ámbito. Así las cosas, es oportuno utilizar las aguas dulces para inundar el interior de la marjal, favoreciendo el drenaje de los sobrantes a través de los canales de desagüe hacia las salidas al mar.  
Con respecto a los hábitats acuáticos, como ya se ha expuesto en el apartado 6.1.1., ha de aprovecharse en la medida de lo posible las aguas no contaminadas (procedentes directamente de surgencias o ?ullals?) para promover hábitats acuáticos, retrasando en lo posible su desagüe hacia la red de acequias donde se mezcla con aguas de peor calidad. Estas aguas más limpias deberán hacerse circular por aquellas áreas donde se concentran dichos hábitats acuáticos, facilitando la renovación del agua, y desaguando los excesos finalmente al mar o bien a la red hídrica donde los motores existentes la dirigirán según las necesidades agrícolas. En resumen, es importante aprovechar estas aguas limpias para renovar el agua de las lagunas, especialmente de aquellas más eutrofizadas, como ya se ha expuesto anteriormente.  
Existe en la actualidad una entrada regular de agua depurada, que entra al ámbito por la Séquia de Pau Forquet, paralela a l'Assagador de Quartell. Este agua, una vez mezclada con la de la Font de Quart, se dirige a la Gola de l'Estany de Quartell. El aprovechamiento para la promoción de los hábitats y las especies de acuáticas requiere prevenir la contaminación de la marjal provocada por una hipotética fuga o avería de la depuradora. Por tanto, antes de utilizarse con dichos fines, deberá asegurarse la existencia de infraestructuras hídricas que permitan el control de dicho vertido, es decir, un área de filtro verde o, al menos, una laguna que permita retener y aislar el agua contaminada y, evidentemente, sistemas de compuertas para dicha gestión. Asimismo, la norma debe procurar la evitación de desinfectantes en el efluente de dicha depuradora, siempre que no exista conflicto con legislación de rango superior.  
  
6.1.5.d. Órgano de gestión hídrica del espacio RN2000.  
Dada la complejidad del sistema hídrico en el conjunto de este espacio y la dispersión de agentes que influyen en la gestión hídrica de este, se considera necesario aunar el proceso de toma de decisiones mediante un órgano conjunto que dirija la gestión desde una visión integrada del espacio. Dicho órgano debería orientar los periodos de entradas y salidas de agua, así como los movimientos dentro de la marjal, atendiendo a criterios agrícolas, ambientales y otros usos que se dan en el espacio.  
  
6.1.6. Criterios orientadores para la agricultura y la ganadería  
Los usos agrícolas han de ser compatibles con la conservación de los hábitats y las especies, de manera que el criterio adecuado debe ser la evitación de daños directos e indirectos. Por tanto, la prevención de daños directos e indirectos requiere:  
- Observación de la limitación en el uso de biocidas según lo previsto en la legislación vigente, atendiendo especialmente a su vertido accidental o intencionado en la red hídrica.  
- Limitación adecuada del abonado, especialmente cuando se utilizan fangos de depuradora o abonos de rápida disolución en agua.  
- Observación de la legislación vigente en cuanto a protección de la fauna en lo referido a la nidificación y vuelo o trasiego en áreas agrícolas.  
Por su parte, el uso ganadero no ha de impedir el correcto mantenimiento de los hábitats, de manera que:  
- Se evite el exceso de pastoreo en sobre aquellas áreas sensibles, es decir, aquellas donde nidifican especies de interés o en las que crecen especies de flora contempladas en la presente norma.  
- Evitar la contaminación de las aguas por el vertido de excesos de estiércol, evitándose el estabulado del ganado en áreas inundables.  
- Reforzar la importancia y el control de las vías pecuarias a su paso dentro del ámbito de la norma de gestión, especialmente en las zonas con presencia de hábitats y especies.  
  
6.1.7. Criterios orientadores para la minería (exclusivamente la extracción de turba)  
La extracción de turba, una vez se compruebe que no se realiza sobre áreas con presencia de hábitats o importantes para las especies relevantes, dan como resultado la creación de lagunas que pueden albergar hábitats acuáticos de interés (especialmente 3140 y 3150). Sin embargo, el alto grado de mineralización de la turba, así como el hecho de que las lagunas se ejecutan aisladas de la red hídrica, da lugar a problemas evidentes de eutrofización, que deben ser corregidos para el adecuado desarrollo de su potencial biológico. Por tanto, la norma puede permitir la extracción de turba en el sentido de la creación y promoción de los mencionados hábitats, pero ha de promover en la medida de lo posible que dichas lagunas cuenten con las mejores condiciones posibles para el desarrollo de hábitats y especies una vez acabadas.  
La extracción de turba puede dar lugar a lagunas que, una vez maduras, puedan albergar representaciones dignas del hábitat 1150\*. Para favorecer el correcto desarrollo de este hábitat y de las especies de fauna y flora de mayor interés se aportan, a título orientativo, las siguientes directrices en la ejecución de las lagunas, que se centran en cinco elementos y acciones: la presencia de islas, los perfiles de ribera, el tratamiento de la superficie de las islas, la revegetación y la conectividad de las masas de agua;  
6.1.7 a. Presencia de islas:  
- En el interior de las lagunas han de dejarse porciones emergidas o islas destinadas a la nidificación de ciertas especies de aves y también del galápago europeo;  
- Estas islas deberán ocupar al menos un 20 % de la superficie de cada laguna y elevarse solo un máximo de unos 50 cm sobre el nivel del agua.  
- Debería evitarse la creación de varias islas alargadas y crear en lo posible islas de mayor tamaño y forma más redondeada.  
  
6.1.7 b. Los perfiles de ribera:  
- La excavación de las turberas alcanza unos 2 m, que será la profundidad aproximada de las nuevas lagunas formadas.  
- Para favorecer la creación de ambientes óptimos para el samaruc se propone la creación de una plataforma de unos 5 m de ancho donde se asegurará la inundación permanente de unos 50-60 cm.  
- Desde esta plataforma partiría un talud suave (ángulo 45º o inferior) hasta el fondo.  
- Se considera que el tratamiento así descrito ha de ocupar al menos un 50 % del perímetro de las lagunas, mientras que el resto incluirá solo un talud tendido de 45º hasta el fondo, prescindiendo de la plataforma de 50-60 cm de profundidad.  
Perfil y planta de laguna restaurada idealizada. Autor: Càdec-Taller de gestió ambiental, SL.  
  
- Se considera conveniente la creación de alguna zona con taludes verticales a pie de lagunas o canales de aproximadamente 1,5 metros de altura con el fin de favorecer zonas adecuadas para la instalación de nidos de martín pescador, evitando en la medida de lo posible que el material que conforme estos taludes verticales no sea de turba, sino de tierra mineral o arenas compactadas, donde la especie prefiere instalar sus nidos.  
- En cuanto a las riberas de las islas, se considera que basta con que los taludes sean razonablemente estables, sin atender a un ángulo máximo de inclinación.  
  
6.1.7 c. Tratamiento de la superficie de las islas:  
- Con el fin de facilitar la nidificación en estas islas se propone un tratamiento del sustrato que evite el desarrollo de vegetación palustre.  
  
- Para garantizar un sustrato adecuado se requiere un desbroce continuo, en especial antes de la temporada de cría. No obstante, el vigor de la vegetación palustre en un entorno húmedo hace que a lo largo de la temporada de cría la cobertura vegetal aumente rápidamente, lo que provoca que en algún caso los nidos sean abandonados. En este sentido en otros proyectos de restauración se ha utilizado un tratamiento a base de gravas o impermeabilización mediante láminas plásticas o malla geotextil. Con el tiempo el lecho de gravas es invadido por la vegetación, en especial por el carrizo, e incluso las láminas impermeables son también atravesadas.  
- Dado que los tratamientos de mantenimiento de la vegetación tienen costes elevados y con el fin de asegurar la viabilidad de estas islas, se puede proponer la creación de una isla-piloto de al menos 50 m² revestida con hormigón sobre el cual se depositará una capa de gravas de 1 cm de diámetro, con 10 cm de espesor. Para mejorar las condiciones para la reproducción se añadirán rocas y troncos dispersos y agrupados.  
  
6.1.7. d. Revegetación:  
- Se considera que no será necesaria la revegetación de las lagunas y los márgenes. Para que se recupere la vegetación natural es suficiente con crear las condiciones adecuadas para que el espacio se colonice de forma natural, bien por la activación del banco de semillas ya existente37, bien por la llegada de semillas u otros propágulos de manera natural. Las nuevas lagunas serán además aptas para la reintroducción de flora acuática amenazada por parte de la conselleria competente de la Generalitat, en el marco de las tareas de conservación y mejora de la Red Natura 2000.  
- La existencia de macrófitos flotantes será imprescindible para que especies como el fumarel cariblanco puedan instalar sus nidos.  
  
6.1.7. e. Conectividad de las masas de agua:  
- Para favorecer la integración ambiental de las nuevas lagunas se debe garantizar la conectividad de las masas de agua mediante el mantenimiento o creación de canales que las comuniquen entre sí y con el resto de canales del humedal.  
  
6.1.8. Criterios orientadores para la restauración de playas  
La restauración de playas se entiende como el conjunto de obras e intervenciones destinadas a ampliar la zona de playa con la única finalidad de favorecer el uso público. Estas intervenciones cuando afectan al ámbito de la norma, deberán ser sometidas a lo dispuesto en el Decreto del Consell 60/2012, es decir a valoración preliminar y, si así se considera, estudio de afecciones sobre la Red Natura 2000.  
En el ámbito de la norma, incluidas las Zonas de Conectividad Ecológica, las obras e intervenciones obras deben realizarse de manera que no impidan o dificulten la supervivencia de los ecosistemas preexistentes, es decir, debe realizarse evitando cubrir los arenales donde se tiene constancia de la existencia de poblaciones de plantas anuales costeras con interés para la conservación (caso de Silene cambessedesii), hábitats dunares o saladares en cualquier estado de conservación. Por tanto, han de limitarse a la playa sin afectar a embriones dunares, dunas o saladares y, en general, a cualquier zona que albergue cualquier tipo de vegetación natural.  
  
6.1.9. Criterios orientadores para la ordenación cinegética y pesca  
Un plan de ordenación de recursos cinegéticos se redacta con el objetivo de regular su aprovechamiento, para conseguir una óptima gestión de estos recursos, protegiendo y garantizando no solo su conservación en particular, sino también para evitar alteraciones en el ecosistema en el que se encuentran integrados, de manera que el aprovechamiento cinegético sea sostenible. La ordenación cinegética ha de permitir y también facilitar los objetivos de la Directiva de Hábitats y la Directiva de Aves, es decir, la mejora en el estado de conservación de hábitats y especies. La actividad cinegética, por tanto, ha de ordenarse con el objetivo de no producir ninguna afección negativa a las especies relevantes no cinegéticas, mejorar el estatus de conservación de estas y, además, favorecer la creación y extensión de los hábitats naturales y mejorar su estado de conservación. Así las cosas, la ordenación cinegética de los cotos de caza presentes en el ámbito de la norma tendrá en cuenta las siguientes recomendaciones, sin perjuicio de lo dispuesto en la legislación sectorial aplicable:  
- Los espacios cinegéticos se establecerán en forma que se evite la fragmentación de los hábitats naturales y las poblaciones de las especies consideradas en esta norma, así como de aquellas otras especies de las que estas dependan para su supervivencia.  
- Se procurará que los objetivos de la abundancia, distribución y comportamiento de las especies de caza sean compatibles con el mantenimiento de la comunidad biológica a la que pertenecen.  
- Se promoverán las prácticas que contribuyan a la sostenibilidad y la compatibilidad de la caza con la conservación de las especies silvestres y la promoción de los hábitats, limitando en lo posible actuaciones que contribuyan a la artificialización o la intensificación de la actividad. En este sentido, y con la finalidad de evitar epidemias y empobrecimiento de la diversidad genética, cabe evitar las repoblaciones sistemáticas de especies cinegéticas mediante ejemplares procedentes de cría en cautividad, salvo que en las situaciones en que se demuestren necesarias, a partir de ejemplares controlados sanitariamente y con diversidad genética suficiente.  
- La eventual regulación de predadores deberá llevarse a cabo sin que se afecte la comunidad biológica a la que pertenecen, ni se alteren significativamente las interacciones entre especies predadoras y otras especies.  
- La ordenación que se establezca contribuirá al mantenimiento de los hábitats de interés comunitario presentes, conservando y promoviendo los hábitats naturales descritos en la presente norma y fomentando la biodiversidad con independencia de su aprovechamiento cinegético.  
- En el ámbito de los espacios cinegéticos se promoverá tareas de gestión y manejo de la vegetación dirigida a las necesidades de alimento, inundación temporal y refugio de la fauna silvestre.  
- Los planes de ordenación cinegética identificarán aquellas áreas sensibles, es decir, aquellas zonas donde cualquier especie de las consideradas en la presente norma desarrolle una parte vital de su ciclo biológico, o bien alberguen alguno de los hábitats naturales de interés. Esta consideración es extensible a aquellas especies que cuenten con protección legal, aunque no hayan sido citadas expresamente en la presente norma, bien por no conocerse su presencia en el momento de su redacción o bien por haber sido protegidas por cambios en su estatus de conservación.  
- En las áreas sensibles se tendrán en cuenta los siguientes condicionantes:  
· Se identificarán las zonas sensibles por la presencia de especies y/o hábitats prioritarios indicados en los apartados correspondientes de la presente norma.  
· En las zonas definidas como áreas sensibles se establecerán objetivos de gestión dirigidos a contribuir a alcanzar o mantener un estado de conservación favorable de los hábitats prioritarios y/o las especies de interés comunitario allí presentes.  
· Se adaptará a la planificación de aspectos generales del coto de caza a los objetivos de conservación propuestos para cada zona sensible, de tal forma que sean compatibles con estos.  
- Se contribuirá al mantenimiento de láminas de agua permanentes, promoviendo, por tanto, los hábitats acuáticos (fundamentalmente 3140 y 3150, pero también \*1150 donde se estime posible) y sin perjuicio de los hábitats prioritarios \*7210 y \*1510.  
En este sentido, debido a la importancia que alberga este espacio para determinadas especies vulnerables acuáticas, como es el caso de la cerceta pardilla (Marmaronetta angustirostris), y a la confluencia de diferentes usos, que en algunos casos resultan incompatibles entre ellos, se considera de interés que las zonas de los Estanys d'Almenara y la Marjal de Sagunt (ver apartado 5.1.3. Normas para la protección de especies de fauna y de flora) se consideren como áreas restringidas al uso cinegético. Estas áreas se inscriben dentro del área de recuperación establecida en el ámbito del Plan de recuperación para la Cerceta pardilla (Marmaronetta angustirostris) en la Comunitat Valenciana aprobado mediante la Orden 28/2017 del 11 de octubre.  
En cuanto a la pesca en la red hídrica y las lagunas en el ámbito de la norma, debe prevenirse la degradación de las riberas y las propias lagunas por exceso de trasiego y la liberación de especies invasoras como cebo o para ser pescadas. Por tanto, la norma debe contemplar:  
- La evitación de la degradación de las riberas por trasiego excesivo en las áreas más sensibles de los cotos de pesca.  
- La pesca con caña se realizará solo desde las orillas, nunca desde el agua, evitándose por tanto el uso de vadeadores, embarcaciones o cualquier otro accesorio.  
- La evitación de la liberación de cualquier especie piscícola destinada a la pesca o cualquier especie invasora utilizada como cebo vivo. Evidentemente, no se incluyen los refuerzos poblacionales asumidos por la administración competente en medio ambiente sobre especies con interés para la conservación.  
  
6.1.10. Criterios orientadores para la creación y mantenimiento de lagunas  
Las lagunas, en la Marjal d'Almenara albergan los hábitats de la Directiva 3140, 3150 y \*1150. Estos puntos de agua son áreas deprimidas de cualquier superficie donde aflora el nivel freático y se alimentan tanto de surgencias subterráneas como de los flujos superficiales procedentes de la red de barrancos, de la Font de Quart, y de las avenidas de los ríos Palancia y Belcaire. Además, el humedal recibe cierta entrada de agua marina por intrusión, muy evidente en la franja costera. Cabe destacar, por último, que los efluentes de la depuradora de les Valls se unen a las aguas de la Font de Quart y discurren por la acequia de Peu Forquet (paralela a l'Assagador de Quartell) hasta llegar a la marjal.  
Para la construcción de las lagunas, es necesario promover el adecuado aprovechamiento de las aguas freáticas mediante su adecuada conducción, especialmente de aquellas aguas de más calidad (Véase lo expuesto en los apartados 6.1.1. y 6.1.4).  
Las lagunas se construirán con riberas en forma de talud suave (unos 30º) y, precedidos de un área perimetral de unos 2 m de amplitud muy somera (máximo 0,5 m de profundidad). Se recomienda que la profundidad máxima de estas lagunas no exceda los 2,5 m. Estas lagunas deberán estar conectadas a la red hídrica, ejecutando los sistemas de compuertas necesarios para facilitar tanto su drenaje como su aislamiento de dicha red hídrica si se dan eventualidades que lo hagan oportuno.  
Las acciones de revegetación se llevarán a cabo a partir de material vegetal de procedencia controlada, de origen tan cercano como sea posible, y atendiendo a lo dispuesto en la legislación vigente en cuanto al control de los materiales forestales de reproducción.  
  
6.1.11. Criterios orientadores para la construcción o modificación de infraestructuras  
Es necesario definir directrices para la planificación de nuevas infraestructuras y/o mejora de las ya existentes para reducir amenazas observadas y minimizar en lo posible la fragmentación de hábitats y los impactos directos sobre la fauna, con especial mención a las aves. Para ello es necesario asumir los siguientes criterios:  
  
Criterios orientadores contra los atropellos de fauna  
La existencia de carreteras de cierta importancia y que soportan un tráfico intenso en periodos vacacionales hace necesario prever la reducción de la velocidad a cualquier hora. Para ello, no solo basta con la reducción del límite legal, sino que serán necesarias medidas sobre el terreno que disuadan a la persona que conduce el vehículo (bandas reductoras). Este criterio puede aplicarse también a algunos de los caminos rurales existentes, que por sus características de firme y trazado permiten velocidades relativamente altas. Además, se contemplará la ejecución de pasos subterráneos de fauna ligados a las actuaciones de mejora de esta red viaria en aquellos puntos donde la intensidad del tráfico y las cifras de atropellos lo justifiquen.  
  
Criterios orientadores contra las electrocuciones y daños por colisión contra tendidos eléctricos.  
Deben minimizarse en lo posible las posibilidades de daño a las aves, de manera que los cableados aéreos, de cualquier tipo, deberán señalizarse con medios visibles especialmente diseñados para la protección de las aves. Se recomienda, además, el aislamiento de puentes, grapas y conductores que queden dentro de un radio de 1 m desde el punto de anclaje (en cadenas de amarre), o desde el borde de la cruceta o grapa de suspensión.  
Asimismo, se propone la rectificación de trazados de tendidos, e incluso el enterramiento de estos en los casos que se registren incompatibilidades con la protección de los elementos naturales incluidos en estas normas. Asimismo, se propondrán con el permiso de la propiedad de la línea, el cambio de aquellos que menoscaben la calidad paisajística del espacio o interfieran en otros usos dirigidos al disfrute de esta calidad.  
  
Infraestructura hídrica.  
Las obras de infraestructura hídrica han de diseñarse atendiendo a los condicionantes de conservación de hábitats y especies expuestos. Asimismo, estas no han de perjudicar la circulación de las aguas a lo largo de la red hídrica, permitiendo que atraviesen las áreas naturales y renueven suficientemente sus aguas. Por otro lado, las infraestructuras hídricas se diseñarán de manera que no se permita la entrada de aguas con niveles de contaminación inaceptable en las áreas naturales. Finalmente, las obras en infraestructuras hidráulicas no permitirán ni favorecerán la entrada de las aguas contaminadas, de calidad dudosa o susceptibles de padecer episodios puntuales de contaminación, siendo recomendable la ejecución de lagunas de decantación y filtros verdes que eviten la pérdida de calidad del agua.  
  
6.2. MEDIDAS DE GESTIÓN ACTIVA  
Las medidas de gestión activa constituyen el conjunto de actuaciones necesarias que deben ejecutarse con la finalidad de que los hábitats y/o especies en el ámbito de las normas de gestión y en especial aquellos que se hayan propuesto como objetivo, mantengan o alcancen un estado de conservación favorable.  
Las actuaciones planteadas mediante estas directrices se pueden englobar en los siguientes apartados, en función de la naturaleza de las intervenciones:  
A. Evaluación de comunidades  
Recoge un conjunto de actuaciones mediante las que se obtendrán los datos necesarios para actualizar el conocimiento de los impactos y amenazas que puedan ejercer alguna influencia sobre los hábitats y especies en los espacios natura 2000, así como la evolución del estado de conservación de los hábitats y las especies de interés. Se han considerado las siguientes actuaciones:  
- Estudio y seguimiento de los hábitats de interés comunitario, con especial atención a aquellos considerados como de especial prioridad (\*7210, \*1150 y \*1510), incluyendo el seguimiento de los efectos de la gestión sobre dichos hábitats (prioritarios y no prioritarios).  
- Estudio y seguimiento de la gestión del espacio sobre las especies con interés para la conservación, es decir, catalogadas y protegidas y por tanto incluidas en la Directiva 2009/147/CE, Directiva 92/43/CE, Real decreto 139/2011, Decreto 70/2009 y Decreto 32/2004.  
- Seguimiento de las medidas de gestión aplicadas sobre los mencionados hábitats y especies en aquellas áreas sujetas a manejo.  
- Seguimiento de la calidad de las aguas a lo largo de la red hídrica, con especial atención a aquellos parámetros con mayor relevancia para la conservación de las comunidades vegetales acuáticas y su fauna asociada.  
B. Proyecto de mejora, restauración y conservación  
Comprende un grupo de actuaciones destinadas a mejorar el estado de conservación de los ecosistemas, favorecer la regeneración de las zonas degradadas y corregir los principales impactos y amenazas, tanto actuales como potenciales sobre el espacio. Cabe considerar los siguientes:  
- Elaboración de un Plan de Acción sobre la gestión del agua en el ZEC Marjal i Estanys d'Almenara.  
- Creación del órgano para la coordinación de la gestión hídrica del espacio RN2000 para la mejora y mantenimiento de los procesos ecológicos de los espacios incluidos en estas Normas de Gestión.  
- Coordinación con la planificación hidrológica de la Confederación Hidrográfica del Júcar.  
- Instalación de la turbina en la Gola de Quartell para la mejora del nivel hídrico en la zona de la Marjal d'Almardà y el Quadro.  
- Acciones de conectividad del sistema hídrico entre els Estanys d'Almenara y la Marjal d'Almardà.  
- Colocación de balsas de retención naturales y filtros verdes en la red hídrica proveniente de las EDAR y polígonos adyacentes a la Marjal d'Almardà.  
- Seguimiento de impactos sobre la fauna.  
- Restauración de sistemas dunares para el fomento y conservación de los hábitats asociados.  
- Conservación, mejora y fomento de hábitats salinos.  
- Seguimiento y corrección de tendidos eléctricos peligrosos. Tendido eléctrico de l'Ullal de Cavanilles.  
- Plan de coordinación en aplicación de control biológico.  
- Mejora ambiental de la Zona de Calamoix.  
C. Proyecto de información de los valores naturales para fomentar la conservación y el desarrollo sostenible del entorno.  
Mediante las actuaciones contempladas, en este proyecto se pretende aumentar el conocimiento de las valores naturales de la zona por parte de la población local, con la finalidad de que los ciudadanos colaboren tanto directa, como indirectamente, en la conservación del medio ambiente. Dentro de este proyecto se han considerado la siguiente actuación:  
- Campaña de información y concienciación ciudadana entre la población local.  
7. Programa de actuaciones  
A continuación se presenta de forma sintética el conjunto de medidas o actuaciones de gestión activa contempladas en esta norma de gestión, indicando su prioridad de ejecución en cada zona, la estimación de su coste, la fuente de financiación y la responsabilidad sectorial de su actuación. La vigencia de este prorrogara se corresponde con la de la norma de gestión que es en principio indefinida. No obstante, cabe prever su revisión cada 6 años en virtud de lo dispuesto para la emisión de informes periódicos en el artículo 17 de la Directiva 92/43/CE.  
8. RÉGIMEN DE EVALUACIÓN DE LOS RESULTADOS DE LAS MEDIDAS DE CONSERVACIÓN SOBRE LOS HÁBITATS Y ESPECIES PRESENTES DICHAS ÁREAS.  
La evaluación de los resultados de las medidas de conservación (normativa y directrices y medidas de gestión activa) sobre los hábitats y especies presentes en el ámbito de la presente norma de gestión se realizará periódicamente, coincidiendo en el tiempo con la realización de los informes de aplicación previstos en el artículo 17 de la Directiva Hábitats (Directiva 92/43/CEE) y en el artículo 12 de la Directiva de Aves Silvestres (Directiva 2009/147/CE).  
Para evaluar los resultados de dichas medidas de conservación (normativa y directrices y medidas de gestión activa) sobre los hábitats y especies se instauran dos sistemas de indicadores:  
- Indicadores para el seguimiento del estado de aplicación de la norma.  
- Indicadores para el seguimiento del estado de conservación de las especies y hábitats.  
  
8.1. Indicadores para el seguimiento del estado de aplicación de la norma de gestión.  
Con la finalidad de seguir y evaluar periódicamente la ejecución de la presente norma de gestión, así como la efectividad de las mismas se ha desarrollado un sistema de indicadores, estableciéndose  
- Indicadores clave para conocer el grado de desarrollo de las normas de gestión, el desarrollo económico y humano y el apoyo de otras administraciones,  
- Indicadores de seguimiento y evaluación de las directrices y medidas de gestión activa  
La expresión de tales indicadores figura en la siguiente tabla:  
8.2. Indicadores para el seguimiento del estado de conservación de las especies y hábitats.  
En este apartado se establecen dos tipos de indicadores:  
- Indicadores de seguimiento del estado de conservación de las especies y hábitats.  
- Indicadores para cuantificar el progreso de la norma de gestión en relación con la efectiva realización del seguimiento.  
8.2.1. Indicadores de seguimiento del estado de conservación de las especies y hábitats.  
Son los mismos indicadores (parámetros) que se utilizan para establecer el estado de conservación, sirviendo en este caso para valorar si la evolución de los elementos de gestión es positiva o negativa con respecto a este «estado de conservación favorable» a mantener o alcanzar.  
8.2.2. Indicadores para cuantificar le progreso de las normas de gestión en relación con el seguimiento.  
Se establecen dos indicadores:  
- Grado de seguimiento: % de especies y hábitats para los que se ha evaluado el estado de conservación a los 6 años.  
- Grado de avance de los objetivos de conservación: % de especie y hábitats que  
a) Mantienen el estado de conservación  
b) Mejoran el estado de conservación  
c) Empeoran el estado de conservación  
A este efecto, el umbral para cuantificar un cambio en el estado de conservación se define como el paso de una categoría a otra, de forma que en la siguiente figura, cualquier cambio de categoría de derecha a izquierda es una mejora y un empeoramiento en el sentido contrario.  
  
Favorable Desfavorable-inadecuado Desfavorable-malo  
  
 Empeora el estado de conservación  
  
 Mejora el estado de conservación  
  
  
El cambio de categoría Desconocido a cualquier otra categoría no se considera como una mejora o empeoramiento del estado de conservación, aunque si un avance en el grado de conocimiento de la especie o el hábitat. De igual forma, el paso de un estado de conservación conocido a la categoría Desconocido, implica solo un retroceso en el grado de conocimiento.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI