Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 6768, del 07-05-2012 (2012/4385)

DECRET 67/2012, de 4 de maig, del Consell, pel qual es declaren Béns d'Interés Cultural, amb la categoria de Zones Arqueològiques, els poblats moriscos de la Vall d'Alcalà: Poblat Morisc de l'Atzuvieta, Poblat Morisc de la Roca, Poblat Morisc de la Cairola i Poblat Morisc del Benialí, sitis en el terme municipal de la Vall d'Alcalà, de la província d'Alacant.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2012/05/04/67/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   6768

Data del DOGV
:   07-05-2012

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2012/4385

CVE


Data del document
:   04-05-2012

Organisme emissor
:   Conselleria de Turisme, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Decret

Descriptors 

:   * [Vall d'Alcalà, la](javascript:void(0))
    * [protecció del patrimoni](javascript:void(0))
    * [monument](javascript:void(0))
    * [ben cultural](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))

DECRET 67/2012, de 4 de maig, del Consell, pel qual es declaren Béns d'Interés Cultural, amb la categoria de Zones Arqueològiques, els poblats moriscos de la Vall d'Alcalà: Poblat Morisc de l'Atzuvieta, Poblat Morisc de la Roca, Poblat Morisc de la Cairola i Poblat Morisc del Benialí, sitis en el terme municipal de la Vall d'Alcalà, de la província d'Alacant. [2012/4385]
PREÀMBUL
L'article 49.1.5a de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana establix la competència exclusiva de la Generalitat en matèria de patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic, arqueològic i científic, sense perjuí del que disposa el número 28 de l'apartat 1 de l'article 149 de la Constitució Espanyola. Així mateix, l'article 26.2 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, disposa que la declaració d'un Bé d'Interés Cultural es farà mitjançant un decret del Consell, a proposta de la conselleria competent en matèria de cultura. Tot això sense perjuí de les competències que l'article 6 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, reserva a l'Administració General de l'Estat.
Mitjançant la Resolució de 18 de novembre de 2010, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià, de la Conselleria de Cultura i Esport, es va acordar incoar l'expedient per a la declaració de Béns d'Interés Cultural, amb la categoria de Monuments, a favor dels poblats moriscos de la Vall d'Alcalà: Poblat Morisc de l'Atzuvieta, Poblat Morisc de la Roca, Poblat Morisc de la Cairola i Poblat Morisc del Benialí, sitis en el terme municipal de la Vall d'Alcalà, i se sotmet simultàniament l'expedient incoat a tràmit d'informació pública.
De resultes de les al·legacions produïdes en el tràmit d'informació pública, es va modificar l'entorn de protecció del Poblat Morisc de l'Atzuvieta, per Resolució de 21 de març de 2011, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià, de la Conselleria de Cultura i Esport, amb la seua redelimitació, literalment i gràficament, i s'obri un nou període d'informació pública.
Estudis complementaris dels servicis tècnics de la Direcció General de Patrimoni Cultural, en relació amb els immobles a què es referia el procediment declaratiu, van posar de manifest que estos presentaven una major complexitat de la inicialment advertida, ja que exigien l'aplicació preferent de mètodes arqueològics per al seu estudi i diagnòstic, amb vista a discernir amb major exactitud aquells elements vinculats a la seua definició originària, la qual cosa, sense minva o alteració dels valors inicialment protegits, aconsellava classificar-los com a Zones Arqueològiques.
En atenció amb l'anterior criteri tècnic, es va adoptar la Resolució de 2 de gener de 2012, de la Direcció General de Patrimoni Cultural, de la Conselleria de Turisme, Cultura i Esport, per la qual es van modificar les resolucions precedents de 18 de novembre de 2010 i 21 de març de 2011, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià, de la Conselleria de Cultura i Esport, i s'atribuïa finalment a estos poblats la categoria de Zones Arqueològiques en compte de Monuments, amb la redelimitació dels seus entorns de protecció segons els components físics del territori, la concreció de la normativa de protecció i obrint un nou període d'informació pública.
Consta en l'expedient l'informe favorable a la declaració com a Bé d'Interés Cultural de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles, cosa que s'ha demanat també al Consell Valencià de Cultura, tal com exigix l'article 27.5 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, sense que en el termini de tres mesos, que establix este precepte, esta última institució s'haja pronunciat, per la qual cosa l'informe s'ha de considerar pronunciat en sentit favorable.
Així mateix, s'han demanat els informes exigits per l'article 43 de la Llei del Consell, sense que s'hagen formulat observacions per part de les conselleries consultades.
En virtut del que s'ha exposat, a proposta de la consellera de Turisme, Cultura i Esport i amb la deliberació prèvia del Consell, en la reunió del dia 4 de maig de 2012,
DECRETE
Article l. Objecte
El present decret té com a objecte declarar Béns d'Interés Cultural, amb la categoria de Zones Arqueològiques, els poblats moriscos de la Vall d'Alcalà: Poblat Morisc de l'Atzuvieta, Poblat Morisc de la Roca, Poblat Morisc de la Cairola i Poblat Morisc del Benialí, sitis en el terme municipal de la Vall d'Alcalà, determinar els valors que justifiquen la seua declaració, descriure'ls detalladament amb les parts integrants, delimitar els seus entorns de protecció i establir la corresponent normativa de protecció en l'articulat que a continuació figura.
CAPÍTOL I
NORMATIVA DE PROTECCIÓ
Article 2. Règim d'actuacions en les Zones Arqueològiques
S'atindran al que disposa el títol III de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de Zona Arqueològica.
Podran autoritzar-se reconstruccions científicament justificades amb la utilització de procediments i materials originaris. El resultat haurà de fer-se comprensible per mitjà de matisacions constructives o d'acabats, o a través de gràfics, maquetes o mètodes virtuals o semblants que permeten la diferenciació dels elements originals i reconstruïts, i el procés haurà de quedar documentat degudament.
Els usos permesos en els àmbits dels poblats seran tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del bé i contribuïsquen a la consecució d'estos fins. Es podrà autoritzar l'ús agrícola dels espais no edificats, les espècies arbòries permeses seran les tradicionals (ametlers, oliveres i pomeres), i el cultiu ha de ser compatible amb la posada en valor, ús i gaudi de la Zona Arqueològica. Si una prospecció arqueològica sobre el sòl confirmara l'existència de restes d'edificacions, estes hauran de ser considerades i posades en valor com a part integrant de la Zona Arqueològica. Les hortes associades al Poblat de la Cariola, situades en les parcel·les des de la 217 fins a la 223, hauran de mantindre el seu ús agrícola, en tot cas. L'autorització particularitzada d'ús es regirà segons el que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
Article 3. Règim d'actuacions en els entorns de protecció
De conformitat amb allò que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, fins que no determine el que procedisca el corresponent pla especial de protecció previst en l'article 34 de l'esmentada llei, tota intervenció inclosa en els entorns de les Zones Arqueològiques requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura, abans de la concessió de la llicència municipal o l'aprovació municipal.
Article 4. Obres i usos permesos
A fi de preservar el paisatge històric dels poblats, no s'autoritzarà cap edificació per a qualsevol ús. Els usos permesos són el forestal, agrícola i pecuari existents en l'actualitat.
Article 5. Preservació de la silueta paisatgística i de la imatge arquitectònica
Totes les actuacions que puguen tindre incidència sobre la correcta percepció i la dignitat en la consideració de l'escena o paisatge de les Zones Arqueològiques i els seus entorns, com seria el cas de l'afectació dels espais per actuacions d'enjardinament o arbratge, provisió de mobiliari urbà, reurbanització i assignació d'ús i reformes de les carreteres i camins que travessen els àmbits dels entorns, etc., o com podria ser-ho també l'afectació per implantació d'elements vistos o instal·lacions, aliens a la seua naturalesa, hauran de sotmetre's a l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura, que resoldrà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans al·ludits.
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en esta escena, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per temps limitat, sol·licite i obtinga autorització expressa.
CAPÍTOL II
DISPOSICIONS GENERALS
Article 6. Patrimoni arqueològic
En qualsevol intervenció que afecte els poblats i els seus entorns de protecció resultarà aplicable el règim tutelar establit en l'article 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, per a la salvaguarda del patrimoni arqueològic.
Article 7. Actuacions il·legals
La contravenció del que establix la present normativa determinarà la il·legalitat de l'actuació, amb la consegüent restitució dels valors afectats, si és el cas, i la responsabilitat dels seus causants en els termes establits en l'article 37 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
CAPÍTOL III
DELIMITACIÓ DELS POBLATS MORISCOS I
DELS SEUS ENTORNS DE PROTECCIÓ
Article 8. Delimitació literal i gràfica dels béns i els seus entorns
El perímetre dels poblats moriscos de la Vall d'Alcalà (Poblat Morisc de l'Atzuvieta, Poblat Morisc de la Roca, Poblat Morisc de la Cairola i Poblat Morisc del Benialí) i dels respectius entorns de protecció queda definit, tant literalment com gràficament, en els annexos del present decret.
La documentació complementària obra en l'expedient corresponent.
DISPOSICIÓ ADDICIONAL
Única. Inscripció en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià i en el Registre General de Béns d'Interés Cultural
La present declaració s'inscriurà en la secció primera de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià i en el Registre General de Béns d'Interés Cultural, i la constància en este dependrà de l'Administració de l'Estat.
DISPOSICIÓ FINAL
Única. Entrada en vigor
Este decret es publicarà en el Boletín Oficial del Estado i entrarà en vigor l'endemà de la seua publicació en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.
València, 4 de maig de 2012
El president de la Generalitat,
ALBERTO FABRA PART
La consellera de Turisme, Cultura i Esport,
LOLA JOHNSON SASTRE
ANNEX I
DADES SOBRE ELS BÉNS OBJECTE DE LA DECLARACIÓ
1. Denominació: poblats moriscos de la Vall d'Alcalà: Poblat Morisc de l'Atzuvieta, Poblat Morisc de la Roca, Poblat Morisc de la Cairola i Poblat Morisc del Benialí.
2. Localització:
a) Comunitat Autònoma: Comunitat Valenciana.
b) Província: Alacant.
c) Municipi: la Vall d'Alcalà.
3. Descripció dels poblats moriscos.
Poblat Morisc de l'Atzuvieta
És un conjunt d'edificacions les restes constructives del qual formen sis agrupacions o illes molt pròximes entre si, encara que es dividixen en dos sectors, occidental i oriental, separats per una distància aproximada de 100 metres. El sector més ben conservat és l'occidental, al costat del camí. El formen quatre complexos arquitectònics que conserven gran part de l'alçat, arribant alguns al nivell de suport de les biguetes de coberta. En el sector oriental, a una cota d'uns 10 metres del sector occidental, les restes de tancaments no arriben a aconseguir el metre i mig en cap punt. Les tècniques constructives emprades són la tàpia de morter, la tàpia de maçoneria, la maçoneria a filades i la maçoneria ordinària. L'ample dels murs és de 45 centímetres. Estes últimes tècniques es van aplicar, quasi amb seguretat, després de l'expulsió dels moriscos. Les estructures no tenen fonamentació ja que estan construïdes sobre sòl rocós. Les cobertes, segons les restes existents, eren inclinades amb teula de ceràmica corba assentada sobre un tauler de canyes i biguetes de fusta o robustos. L'excavació realitzada en 2006 va permetre advertir la presència de lluïts d'algeps en la cara interior dels murs de les estructures cobertes. En el sector oriental s'observa una uniformitat en la tècnica de la fàbrica de tàpia (de morter amb elevada proporció de graves i cantells), i no s'advertixen modificacions respecte a la tècnica original, la qual cosa no ocorre en el sector occidental. Es troba també en este poblat les restes d'una premsa d'oli tallada en la mateixa roca del sòl.
També es conserven restes d'un molí amb la séquia que li subministrava l'aigua des d'una cota més alta del riu i la sénia d'este punt, datades de l'ocupació cristiana.
Poblat Morisc de la Cairola
Es troben restes de dos complexos arquitectònics localitzats en una superfície de menys d'una hectàrea. El major se situa a l'oest i on poden distingir-se almenys quatre cossos de fàbrica, corresponents a altres tantes unitats domèstiques, organitzats en profunditat per mitjà de crugies paral·leles. Es tracta, doncs, d'una distribució de l'espai construït característica de l'arquitectura rural valenciana dels segles XVIII i XIX, molt diferent de les formes d'organització pròpies de l'arquitectura domèstica musulmana i morisca.
Tant el plànol com les tècniques constructives usades indiquen clarament que les edificacions visibles corresponen, en allò essencial, a obres del segle XVIII que reaprofitaren selectivament alguns murs o fragments de mur de l'antiga alqueria morisca, fàcilment distingibles per la seua fàbrica de maçoneria a filades i la col·locació obliqua dels cantells.
El complex situat a l'est no pot ser, en les actuals condicions, objecte d'un reconeixement adequat ja que l'edificació ha sigut habilitada recentment com a vivenda.
Poblat Morisc de la Roca
Les restes visibles pertanyen a un sol complex arquitectònic, format per unes cinc unitats o cossos de fàbrica contigus, perfectament alineats d'est a oest, configurant dos fronts de fatxada (meridional i septentrional) ben definits. L'estructura interna és l'habitual de l'arquitectura domèstica morisca, de naus cobertes disposades, en nombre variable, entorn de patis, encara que amb fortes modificacions que alteren clarament l'esquema original.
Les tècniques constructives predominants són la maçoneria ordinària (postmorisca) i la maçoneria a filades amb pedres col·locades obliquament, que es troba en la base d'uns quants murs i correspon a l'època anterior a l'expulsió (segles XV-XVI).
Representa un tipus interessant de poblat morisc, en què les unitats domèstiques apareixen alineades amb una certa rigidesa. Este fet no pareix deure's a constrenyiments topogràfics i pot indicar una ordenació «externa» de l'espai d'habitació, aliena a les lògiques orgàniques de creixement. Cal destacar, d'altra banda, el grau de conservació de les construccions originals i la seua bona accessibilitat.
Poblat Morisc del Benialí
Es conserva una illa amb unes tres o quatre cases. L'illa conserva el pati en el seu nucli i segons Donoso Jiménez pareix correspondre's més amb el tipus de rahal (corral o explotació particular) que el d'alqueria.
4. Es consideren parts integrants de les anteriors Zones Arqueològiques:
a) Els edificis.
b) El sòl directament vinculat.
c) En el Poblat Morisc de l'Atzuvieta es consideren, a més, com a parts integrants: les restes de la sénia, la séquia i el molí, les restes de la premsa d'oli, el pont i les hortes directament associades.
ANNEX II
DELIMITACIÓ LITERAL DE LES ZONES ARQUEOLÒGIQUES I ELS SEUS ENTORNS
1. Delimitació literal de les Zones Arqueològiques.
Justificació de la delimitació: la delimitació s'establix en funció dels criteris següents:
Topogràfics i paisatgístics, incloent-hi els immobles dels poblats i els espais lliures immediats en els quals es preveuen possibles troballes.
Arqueològics, en funció dels antecedents històrics que auguren previsibles troballes.
Patrimonials i urbanístics, amb la inclusió dels immobles i espais urbans necessaris per a garantir la correcta tutela de la Zona Arqueològica.
Delimitació literal de les Zones Arqueològiques
Poblat Morisc de l'Atzuvieta: engloba les parcel·les cadastrals del polígon 8: 128, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150 i 157. Zona d'hortes: 217, 218, 219, 220, 221, 222 i 223. I la séquia situada en les parcel·les 198, 200, 201, 202 i 206. Així com el llit del riu Girona que transcorre des de la parcel·la 223 a la 198, el molí situat en la parcel·la 198 i el tram de la carretera que les travessa.
Poblat Morisc de la Roca: comprén les parcel·les cadastrals del polígon 1: 391, 392, 393, 394, 395, 396, 397, 398, 399, 400, 401 i 402. S'incorporen els camins circumdants entre les parcel·les 392 i la 492.
Poblat Morisc de la Cairola: engloba les parcel·les cadastrals del polígon 8: 157, 158, 159, 161, 162, 163, 164, 165, 166 i part de la parcel·la 160 entre les 158 i 220, delimitada a l'oest per una línia virtual que discorre entre els vèrtexs oest d'estes parcel·les. S'incorpora també part del camí des de la parcel·la 157 a la 220.
Poblat Morisc del Benialí: engloba les parcel·les cadastrals del polígon 6: 188, 189, 190, 191 i 192, així com part de la carretera que discorre entre les parcel·les 188 i 191.
2. Delimitació literal dels entorns de protecció de les Zones Arqueològiques.
Criteris de delimitació
Topogràfics i paisatgístics, amb la inclusió dels àmbits i accidents geogràfics i topogràfics que constituïxen el seu paisatge històric consubstancial, així com els camins més pròxims des d'on és possible la seua contemplació.
Arqueològics, incorporant el sòl adjacent als mateixos poblats susceptible de troballes relacionades amb cada Bé d'Interés Cultural.
En la Cairola, el Benialí i la Roca, després de nous estudis de l'entorn, es definix amb precisió el seu àmbit sobre la base dels anteriors criteris. En el Benialí s'incorpora una franja de 5 metres d'amplària al costat de la cuneta nord de la carretera que dóna accés al poblat per a mantindre la relació territorial del poblat i del camí amb la topografia immediata a este.
Descripció literal dels entorns de protecció
L'Atzuvieta.
Origen: vèrtex oest de la parcel·la 106 del polígon 2.
Sentit: horari.
Descripció: des de l'origen, la línia recorre el límit sud del camí d'Ebo fins a la parcel·la 197 del polígon 2. Gira a l'oest envoltant el camí i després el llit del riu Girona. Gira al nord pel límit de la parcel·la 160 limítrofa amb el camí existent. Envolta el camí esmentat fins al camí del Barranc. Creua este camí i des del vèrtex est de la parcel·la 121 seguix al sud pel camí fins a la parcel·la 123, la incorpora i es dirigix al sud pel límit oest del camí, entre l'esmentada parcel·la existent i la 106, fins a la parcel·la 103. Incorpora les parcel·les 103, 102 i 101 fins al llit del riu. Continua al sud envoltant el llit del riu fins al camí d'Ebo, pel qual gira al nord-est incorporant-lo fins al punt d'origen.
La Cairola.
Origen: vèrtex sud de la parcel·la 118 del polígon 8, punt A.
Sentit: horari.
Descripció: des del punt A, la línia seguix al nord incorporant la parcel·la 121 fins a la 122. Des d'allí travessa la 122 i es dirigix al vèrtex nord de la 153. Des d'este es dirigix al vèrtex sud-oest de la parcel·la 234 i després al vèrtex sud de la parcel·la 152. Creua la carretera i l'envolta fins a l'encreuament amb el camí entre les parcel·les 241 i 318, pel qual prosseguix envoltant este camí i el que continua fins a la parcel·la 211. Des d'este punt recorre el límit est de la parcel·la 211 i travessa les parcel·les 215 i 216. Recorre la mitgera est de la parcel·la 169. Des del punt nord d'esta mitgera es dirigix al vèrtex sud-oest de la parcel·la 175. Incorpora esta parcel·la 175 i les parcel·les 116 i 117 i el camí sobre estes fins al punt d'origen.
El Benialí.
Origen: vèrtex sud de la parcel·la 251, del polígon 2, de la carretera de Benialens, punt A (738031, 4296138, UTM 30, ETRS89).
Sentit: horari.
Descripció: la línia seguix a l'est per una paral·lela a 5 metres del nord de la carretera de Benialens, fins al límit nord de la parcel·la 255, envolta esta i les parcel·les 256 i 257. Seguix pels límits sud-est de les parcel·les 258, 259, 260, 261, 262 i 107. Envolta la parcel·la 280 fins a la parcel·la 279. Creua esta parcel·la, la 280 i la 264 fins al vèrtex sud de la mitgera entre les parcel·les 267 i 266. Seguix per esta mitgera fins al límit oest de la parcel·la 267, incorpora la parcel·la 269, creua la carretera de Benialens, fins al vèrtex oest de la parcel·la 185 i des d'allí fins al punt d'origen.
La Roca.
Origen: vèrtex est de la parcel·la 485 del polígon 1.
Sentit: antihorari.
Descripció: des de l'origen, la línia seguix per les mitgeres est de les parcel·les 485, 649, 483 i 482, travessa el camí i seguix per les mitgeres oest de les parcel·les 404, 405, 407 i 408. Seguix al nord i creua el camí i envolta les parcel·les 345 i 344. Seguix per la mitgera sud de la parcel·la 343 fins al vèrtex sud-oest. Des d'este punt es dirigix al vèrtex oest de la parcel·la 341. Es dirigix al sud incorporant el camí i les parcel·les 515 i 510. Seguix pels límits est de les parcel·les 507, 506, 505, 503 i 502, envolta esta última, creua el camí i prosseguix incorporant el camí entre les parcel·les 501 i 602 fins al punt d'origen.
ANNEX III / ANEXO III
DELIMITACIÓ GRÀFICA DE LES ZONES ARQUEOLÒGIQUES I ELS SEUS ENTORNS / DELIMITACIÓN GRÁFICA DE LAS ZONAS ARQUEOLÓGICAS Y SUS ENTORNOS



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 6768, del 07-05-2012 (2012/4385)

DECRETO 67/2012, de 4 de mayo, del Consell, por el que se declaran Bienes de Interés Cultural, con la categoría de Zonas Arqueológicas, los poblados moriscos de La Vall d'Alcalà: Poblado Morisco de l'Atzuvieta, Poblado Morisco de La Roca, Poblado Morisco de La Cairola y Poblado Morisco de El Benialí, sitos en el término municipal de La Vall d'Alcalà, de la provincia de Alicante.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**VIGENTE**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/d/2012/05/04/67/dof/spa/html**

### Datos del documento

Número DOGV
:   6768

Fecha DOGV
:   07-05-2012

Sección del DOGV
:   I. DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   2012/4385

CVE


Fecha del documento
:   04-05-2012

Organismo emisor
:   Conselleria de Turismo, Cultura y Deporte

Tipo de documento
:   Decreto

Descriptores 

:   * [Vall d'Alcalà, la](javascript:void(0))
    * [protección del patrimonio](javascript:void(0))
    * [monumento](javascript:void(0))
    * [bien cultural](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))

DECRETO 67/2012, de 4 de mayo, del Consell, por el que se declaran Bienes de Interés Cultural, con la categoría de Zonas Arqueológicas, los poblados moriscos de La Vall d'Alcalà: Poblado Morisco de l'Atzuvieta, Poblado Morisco de La Roca, Poblado Morisco de La Cairola y Poblado Morisco de El Benialí, sitos en el término municipal de La Vall d'Alcalà, de la provincia de Alicante. [2012/4385]
PREÁMBULO
El artículo 49.1.5ª del Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana establece la competencia exclusiva de la Generalitat en materia de patrimonio histórico, artístico, monumental, arquitectónico, arqueológico y científico, sin perjuicio de lo que dispone el número 28 del apartado 1 del artículo 149 de la Constitución Española. Asimismo, el artículo 26.2 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, dispone que la declaración de un Bien de Interés Cultural se hará mediante decreto del Consell, a propuesta de la conselleria competente en materia de cultura. Todo ello sin perjuicio de las competencias que el artículo 6 de la Ley 16/1985, de 25 de junio, del Patrimonio Histórico Español, reserva a la Administración General del Estado.
Mediante Resolución de 18 de noviembre de 2010, de la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano, de la Conselleria de Cultura y Deporte, se acordó incoar el expediente para la declaración de Bienes de Interés Cultural, con la categoría de Monumentos, a favor de los poblados moriscos de La Vall d'Alcalà: Poblado Morisco de L'Atzuvieta, Poblado Morisco de La Roca, Poblado Morisco de La Cairola y Poblado Morisco de El Benialí, sitos en el término municipal de La Vall d'Alcalà, sometiéndose simultáneamente el expediente incoado al trámite de información pública.
De resultas de las alegaciones producidas en el trámite de información pública, se modificó el entorno de protección del Poblado Morisco de L'Atzuvieta, por Resolución de 21 de marzo de 2011, de la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano, de la Conselleria de Cultura y Deporte, redelimitándose el mismo literal y gráficamente y abriéndose un nuevo periodo de información pública.
Estudios complementarios de los servicios técnicos de la Dirección General de Patrimonio Cultural, en relación con los inmuebles a los que se refería el procedimiento declarativo, pusieron de manifiesto que éstos presentaban una mayor complejidad de la inicialmente advertida, ya que exigían la aplicación preferente de métodos arqueológicos para su estudio y diagnóstico, en orden a discernir con mayor exactitud aquellos elementos vinculados a la definición originaria de los mismos, lo que, sin mengua o alteración alguna de los valores inicialmente protegidos, aconsejaba su clasificación como Zonas Arqueológicas.
En atención con el anterior criterio técnico, se adoptó Resolución de 2 de enero de 2012, de la Dirección General de Patrimonio Cultural, de la Conselleria de Turismo, Cultura y Deporte, por la que se modificaron las Resoluciones de 18 de noviembre de 2010 y 21 de marzo de 2011, de la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano, de la Conselleria de Cultura y Deporte, atribuyéndose finalmente a estos poblados la categoría de Zonas Arqueológicas en lugar de Monumentos, redelimitándose sus entornos de protección según las componentes físicas del territorio, concretándose la normativa de protección y abriéndose un nuevo periodo de información pública.
Consta en el expediente el informe favorable a la declaración como Bienes de Interés Cultural de la Real Academia de Bellas Artes de San Carlos, habiéndose recabado también el informe del Consell Valencià de Cultura, tal y como exige el artículo 27.5 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, sin que en el plazo de tres meses, que prevé este precepto, esta ultima institución se haya pronunciado, por lo que el informe debe entenderse pronunciado en sentido favorable.
Asimismo, se han recabado los informes exigidos por el artículo 43 de la Ley del Consell, sin que se hayan formulado observaciones por las consellerias consultadas.
En virtud de lo expuesto, a propuesta de la consellera de Turismo, Cultura y Deporte y previa deliberación del Consell, en la reunión del día 4 de mayo de 2012,
DECRETO
Artículo l. Objeto
El presente decreto tiene por objeto declarar Bienes de Interés Cultural, con la categoría de Zonas Arqueológicas, los poblados moriscos de La Vall d'Alcalà: Poblado Morisco de l'Atzuvieta, Poblado Morisco de La Roca, Poblado Morisco de La Cairola y Poblado Morisco de El Benialí, sitos en el término municipal de la Vall d'Alcalà, determinar los valores que justifican su declaración, describir pormenorizadamente los mismos con sus partes integrantes, delimitar sus entornos de protección y establecer la correspondiente normativa de protección en el articulado que figura a continuación.
CAPÍTULO I
NORMATIVA DE PROTECCIÓN
Artículo 2. Régimen de actuaciones en las Zonas Arqueológicas
Se atendrán a lo dispuesto en el título III de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, aplicable a la categoría de Zona Arqueológica.
Podrán autorizarse reconstrucciones científicamente justificadas con la utilización de procedimientos y materiales originarios. El resultado deberá hacerse comprensible mediante matizaciones constructivas o de acabados, o a través de gráficos, maquetas o métodos virtuales o similares que permitan la diferenciación de los elementos originales y reconstruidos, quedando el proceso debidamente documentado.
Los usos permitidos en los ámbitos de los poblados serán todos aquellos que sean compatibles con la puesta en valor y disfrute patrimonial del bien y contribuyan a la consecución de dichos fines. Se podrá autorizar el uso agrícola de los espacios no edificados, las especies arbóreas permitidas serán las tradicionales (almendros, olivos y manzanos), y el cultivo debe ser compatible con la puesta en valor, uso y disfrute de la Zona Arqueológica. Si una prospección arqueológica sobre dicho suelo confirmara la existencia de restos de edificaciones, éstos deberán ser considerados y puestos en valor como parte integrante de la Zona Arqueológica. Las huertas asociadas al Poblado de La Cariola, situadas en las parcelas desde la 217 a la 223, deberán mantener su uso agrícola, en todo caso. La autorización particularizada de uso se regirá según lo dispuesto por el artículo 18 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano.
Artículo 3. Régimen de actuaciones en los entornos de protección
De conformidad con lo dispuesto en el artículo 35 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, hasta que no determine lo que proceda el correspondiente plan especial de protección previsto en el artículo 34 de la citada ley, toda intervención incluida en los entornos de las Zonas Arqueológicas requerirá la autorización previa de la conselleria competente en materia de cultura, previa a la concesión de la licencia municipal o aprobación municipal.
Artículo 4. Obras y usos permitidos
A fin de preservar el paisaje histórico de los poblados, no se autorizará edificación alguna para cualquier uso. Los usos permitidos son el forestal, agrícola y pecuario existentes en la actualidad.
Artículo 5. Preservación de la silueta paisajística y de la imagen arquitectónica
Todas las actuaciones que puedan tener incidencia sobre la correcta percepción y la dignidad en el aprecio de la escena o paisaje de las Zonas Arqueológicas y sus entornos, como sería el caso de la afección de los espacios por actuaciones de ajardinamiento o arbolado, provisión de mobiliario urbano, reurbanización y asignación de uso y reformas de las carreteras y caminos que atraviesan los ámbitos de los entornos, etc., o como podría serlo también la afección por implantación de elementos vistos o instalaciones, ajenos a su naturaleza, deberán someterse a la previa autorización de la conselleria competente en materia de cultura, que resolverá con arreglo a las determinaciones de la ley y los criterios de percepción y dignidad antes aludidos.
Queda proscrita la introducción de anuncios o publicidad exterior que, en cualquiera de sus acepciones, irrumpa en dicha escena, salvo la de actividades culturales o eventos festivos que, de manera ocasional, reversible y por tiempo limitado, solicite y obtenga autorización expresa.
CAPÍTULO II
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 6. Patrimonio arqueológico
En cualquier intervención que afecte a los Poblados y a sus entornos de protección resultará de aplicación el régimen tutelar establecido en el artículo 62 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, para la salvaguarda del patrimonio arqueológico.
Artículo 7. Actuaciones ilegales
La contravención de lo previsto en la presente normativa determinará la ilegalidad de la actuación, con la consiguiente restitución de los valores afectados, en su caso, y la responsabilidad de sus causantes en los términos establecidos en el artículo 37 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano.
CAPÍTULO III
DELIMITACIÓN DE LOS POBLADOS MORISCOS Y
DE SUS ENTORNOS DE PROTECCIÓN
Artículo 8. Delimitación literal y gráfica de los bienes y sus entornos
El perímetro de los poblados moriscos de La Vall d'Alcalà (Poblado Morisco de L'Atzuvieta, Poblado Morisco de La Roca, Poblado Morisco de La Cairola y Poblado Morisco de El Benialí) y de respectivos entornos de protección queda definido, tanto literal como gráficamente, en los anexos del presente decreto.
La documentación complementaria obra en el expediente de su razón.
DISPOSICIÓN ADICIONAL
Única. Inscripción en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano y en el Registro General de Bienes de Interés Cultural
La presente declaración se inscribirá en la sección primera del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano y en el Registro General de Bienes de Interés Cultural, dependiente de la Administración del Estado, para su constancia en el mismo.
DISPOSICIÓN FINAL
Única. Entrada en vigor
El presente decreto se publicará en el Boletín Oficial del Estado y entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.
Valencia, 4 de mayo de 2012
El president de la Generalitat,
ALBERTO FABRA PART
La consellera de Turismo, Cultura y Deporte,
LOLA JOHNSON SASTRE
ANEXO I
DATOS SOBRE LOS BIENES OBJETO DE LA DECLARACIÓN
1. Denominación: poblados moriscos de La Vall d'Alcalà: Poblado Morisco de L'Atzuvieta, Poblado Morisco de La Roca, Poblado Morisco de La Cairola y Poblado Morisco de El Benialí.
2. Localización:
a) Comunidad Autónoma: Comunitat Valenciana.
b) Provincia: Alicante.
c) Municipio: la Vall d'Alcalà.
3. Descripción de los poblados moriscos.
Poblado Morisco de L'Atzuvieta
Es un conjunto de edificaciones cuyos restos constructivos forman seis agrupaciones o "manzanas" muy próximas entre sí, aunque se dividen en dos sectores, occidental y oriental, separados por una distancia aproximada de 100 metros. El sector mejor conservado es el occidental, junto al camino. Lo forman cuatro complejos arquitectónicos que conservan gran parte del alzado, llegando algunos al nivel de apoyo de las viguetas de cubierta. En el sector oriental, a una cota de unos 10 metros del sector occidental, los restos de cerramientos no llegan a alcanzar el metro y medio en ningún punto. Las técnicas constructivas empleadas son el tapial de mortero, el tapial de mampostería, la mampostería a hiladas y la mampostería ordinaria. El ancho de los muros es de 45 centímetros. Estas últimas técnicas se aplicaron, casi con seguridad, después de la expulsión de los moriscos. Las estructuras carecen de cimentación ya que se hayan construidas sobre suelo rocoso. Las cubiertas, según los restos existentes, eran inclinadas con teja cerámica curva asentada sobre un tablero de cañas y viguetas de madera o rollizos. La excavación realizada en 2006 permitió advertir la presencia de enlucidos de yeso en la cara interior de los muros de las estructuras cubiertas. En el sector oriental se observa una uniformidad en la técnica de la fábrica de tapial (de mortero con elevada proporción de gravas y cantos), no advirtiéndose modificaciones con respecto a la técnica original, lo cual no ocurre en el sector occidental. Se encuentran también en este poblado los restos de una prensa de aceite tallada en la misma roca del suelo.
También se conservan restos de un molino con la acequia que le suministraba el agua desde una cota más alta del río y la noria de este punto, datadas de la ocupación cristiana.
Poblado Morisco de La Cairola
Se encuentran restos de dos complejos arquitectónicos localizados en una superficie de menos de una hectárea. El mayor se sitúa al oeste y en él pueden distinguirse al menos cuatro cuerpos de fábrica, correspondientes a otras tantas unidades domésticas, organizados en profundidad mediante crujías paralelas. Se trata, pues, de una distribución del espacio construido característica de la arquitectura rural valenciana de los siglos XVIII y XIX, muy diferente a las formas de organización propias de la arquitectura doméstica musulmana y morisca.
Tanto el plano como las técnicas constructivas empleadas indican claramente que las edificaciones visibles corresponden, en lo esencial, a obras del siglo XVIII que reaprovecharon selectivamente algunos muros o fragmentos de muro de la antigua alquería morisca, fácilmente distinguibles por su fábrica de mampostería a hiladas y la colocación oblicua de los cantos.
El complejo situado al este no puede ser, en las actuales condiciones, objeto de un reconocimiento adecuado ya que la edificación ha sido habilitada recientemente como vivienda.
Poblado Morisco de La Roca
Los restos visibles pertenecen a un solo complejo arquitectónico, formado por unas cinco unidades o cuerpos de fábrica contiguos, perfectamente alineados de este a oeste, configurando dos frentes de fachada (meridional y septentrional) bien definidos. La estructura interna es la habitual de la arquitectura doméstica morisca, de naves cubiertas dispuestas, en número variable, en torno a patios, aunque con fuertes modificaciones que alteran claramente el esquema original.
Las técnicas constructivas predominantes son la mampostería ordinaria (postmorisca) y la mampostería a hiladas con piedras colocadas oblicuamente, que se halla en la base de varios muros y corresponde a la época anterior a la expulsión (siglos XV-XVI).
Representa un tipo interesante de poblado morisco, en el que las unidades domésticas aparecen alineadas con cierta rigidez. Este hecho no parece deberse a constreñimientos topográficos y puede indicar una ordenación «externa» del espacio de habitación, ajena a las lógicas orgánicas de crecimiento. Deben destacarse, por otra parte, el grado de conservación de las construcciones originales y su buena accesibilidad.
Poblado Morisco de El Benialí
Se conserva una manzana con unas tres o cuatro casas. La manzana conserva el patio en el núcleo de la misma y según Donoso Jiménez parece corresponderse más con el tipo de rahal (corral o explotación particular) que el de alquería.
4. Se consideran partes integrantes de las anteriores Zonas Arqueológicas:
a) Los edificios.
b) El suelo directamente vinculado.
c) En el Poblado Morisco de L'Atzuvieta se consideran, además, como partes integrantes: los restos de la noria, la acequia y el molino, los restos de la prensa de aceite, el puente y las huertas directamente asociadas.
ANEXO II
DELIMITACIÓN LITERAL DE LAS ZONAS ARQUEOLÓGICAS Y SUS ENTORNOS
1. Delimitación literal de las Zonas Arqueológicas.
Justificación de la delimitación: la delimitación se establece en función de los siguientes criterios:
Topográficos y paisajísticos, incluyendo los inmuebles de los poblados y los espacios libres inmediatos en los cuales se prevén posibles hallazgos.
Arqueológicos, en función de los antecedentes históricos que auguran previsibles hallazgos.
Patrimoniales y urbanísticos, con la inclusión de los inmuebles y espacios urbanos necesarios para garantizar la correcta tutela de la Zona Arqueológica.
Delimitación literal de las Zonas Arqueológicas
Poblado Morisco de L'Atzuvieta: engloba las parcelas catastrales del polígono 8: 128, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150 y 157. Zona de huertas: 217, 218, 219, 220, 221, 222 y 223. Y la acequia situada en las parcelas 198, 200, 201, 202 y 206. Así como el cauce del río Girona que transcurre desde la parcela 223 a la 198, el molino situado en la parcela 198 y el tramo de la carretera que las atraviesa.
Poblado Morisco de La Roca: comprende las parcelas catastrales del polígono 1: 391, 392, 393, 394, 395, 396, 397, 398, 399, 400, 401 y 402. Se incorporan los caminos circundantes entre las parcelas 392 y la 492.
Poblado Morisco de La Cairola: engloba las parcelas catastrales del polígono 8: 157, 158, 159, 161, 162, 163, 164, 165, 166 y parte de la parcela 160 entre las 158 y 220, delimitada al oeste por una línea virtual que discurre entre los vértices oeste de dichas parcelas. Se incorpora también parte del camino desde la parcela 157 a la 220.
Poblado Morisco de El Benialí: engloba las parcelas catastrales del polígono 6: 188, 189, 190, 191 y 192, así como parte de la carretera que discurre entre las parcelas 188 y 191.
2. Delimitación literal de los entornos de protección de las Zonas Arqueológicas.
Criterios de delimitación
Topográficos y paisajísticos, con la inclusión de los ámbitos y accidentes geográficos y topográficos que conforman su paisaje histórico consustancial, así los caminos más próximos desde donde es posible su contemplación.
Arqueológicos, incorporando el suelo adyacente a los propios poblados susceptible de hallazgos relacionados con cada Bien de Interés Cultural.
En La Cairola, El Benialí y La Roca, tras nuevos estudios del entorno, se define con precisión el ámbito del mismo sobre la base de los anteriores criterios. En el Benialí se incorpora una franja de 5 metros de anchura junto a la cuneta norte de la carretera que da acceso al Poblado para mantener la relación territorial del Poblado y del camino con la topografía inmediata a éste.
Descripción literal de los entornos de protección
L'Atzuvieta.
Origen: vértice oeste de la parcela 106 del polígono 2.
Sentido: horario.
Descripción: desde el origen, la línea recorre el linde sur del camino de Ebo hasta la parcela 197 del polígono 2. Gira al oeste envolviendo el camino y luego el cauce del río Girona. Gira al norte por el linde de la parcela 160 colindante con el camino existente. Envuelve el camino citado hasta el camino del Barranco. Cruza este camino y desde el vértice este de la parcela 121 sigue al sur por el camino hasta la parcela 123, la incorpora y se dirige al sur por el linde oeste del camino, entre dicha parcela existente y la 106, hasta la parcela 103. Incorpora las parcelas 103, 102 y 101 hasta el cauce del río. Continúa al sur envolviendo el cauce del río hasta el camino de Ebo, por el que gira al nordeste incorporándolo hasta el punto de origen.
La Cairola.
Origen: vértice sur de la parcela 118 del polígono 8, punto A.
Sentido: horario.
Descripción: desde el punto A, la línea sigue al norte incorporando la parcela 121 hasta la 122. Desde allí atraviesa la 122 y se dirige al vértice norte de la 153. Desde éste se dirige al vértice sudoeste de la parcela 234 y luego al vértice sur de la parcela 152. Cruza la carretera y la envuelve hasta el cruce con el camino entre las parcelas 241 y 318, por el que prosigue envolviendo éste y el que continua hasta la parcela 211. Desde este punto recorre el linde este de la parcela 211 y atraviesa las parcelas 215 y 216. Recorre la medianera este de la parcela 169. Desde el punto norte de esta medianera se dirige al vértice sudoeste de la parcela 175. Incorpora esta parcela 175 y las parcelas 116 y 117 y el camino sobre ellas hasta el punto de origen.
El Benialí.
Origen: vértice sur de la parcela 251, del polígono 2, de la carretera de Benialens, punto A (738031, 4296138, UTM 30, ETRS89).
Sentido: horario.
Descripción: la línea sigue al este por una línea paralela a 5 metros del norte de la carretera de Benialens, hasta el linde norte de la parcela 255, envuelve ésta y las parcelas 256 y 257. Sigue por los lindes sudeste de las parcelas 258, 259, 260, 261, 262 y 107. Envuelve la parcela 280 hasta la parcela 279. Cruza esta parcela, la 280 y la 264 hasta el vértice sur de la medianera entre las parcelas 267 y 266. Sigue por dicha medianera hasta el linde oeste de la parcela 267, incorpora la parcela 269, cruza la carretera de Benialens, hasta el vértice oeste de la parcela 185 y desde allí hasta el punto de origen.
La Roca.
Origen: vértice este de la parcela 485 del polígono 1.
Sentido: antihorario.
Descripción: desde el origen, la línea sigue por las medianeras este de las parcelas 485, 649, 483 y 482, cruza el camino y sigue por las medianeras oeste de las parcelas 404, 405, 407 y 408. Sigue al norte y cruza el camino y envuelve las parcelas 345 y 344. Sigue por la medianera sur de la parcela 343 hasta su vértice sudoeste. Desde este punto se dirige al vértice oeste de la parcela 341. Se dirige al sur incorporando el camino y las parcelas 515 y 510. Sigue por los lindes este de las parcelas 507, 506, 505, 503 y 502, envuelve esta última, cruza el camino y prosigue incorporando el camino entre las parcelas 501 y 602 hasta el punto de origen.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI