Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 4213, del 20-03-2002 (2002/2245)

RESOLUCIÓ de 13 de febrer de 2002, de la directora general de Planificació i Gestió del Medi de la Conselleria de Medi Ambient, per la qual s'ordena la part dispositiva de les declaracions d'impacte ambiental.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   4213

Data del DOGV
:   20-03-2002

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - E) MEDI AMBIENT

Número del document
:   2002/2245

CVE


Data del document
:   13-02-2002

Organisme emissor
:   Conselleria de Medi Ambient

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * [València](javascript:void(0))
    * [impacte ambiental](javascript:void(0))
    * [vigilància del medi ambient](javascript:void(0))

RESOLUCIÓ de 13 de febrer de 2002, de la directora general de Planificació i Gestió del Medi de la Conselleria de Medi Ambient, per la qual s'ordena la part dispositiva de les declaracions d'impacte ambiental. [2002/X2245]
  
Els articles 4.3 i 22 del Reial Decret Legislatiu 1.302/1986, de 28 de juny, d'avaluació d'impacte ambiental i del Reial Decret 1.131/1988, de 30 de setembre, pel qual s'aprova el reglament per a l'execució de l'anterior decret, respectivament, estableixen l'obligatorietat de fer públiques les declaracions d'impacte ambiental
  
Seguint aquesta línia, els articles 5.3 i 28 de la Llei 2/1989, de 3 març, de la Generalitat Valenciana d'Impacte Ambiental, i del seu Reglament, aprovat per Decret 162/1990, respectivament, estableixen l'obligatorietat de fer públiques les declaracions d'impacte ambiental, i en particular, de publicar aquestes declaracions en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
  
En virtut d'això, he resolt:
  
Article únic
  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana les declaracions d'impacte ambiental corresponent a l'expedient 530/99-AIA, que segons el Reglament aprovat per Decret 162/1990 estableix l'obligatorietat de publicar-la.
  
València, 13 de febrer de 2002.- La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Paloma Gómez Ossorio.
  
Declaració d'impacte ambiental
  
Vist l'expedient 530/99-AIA referent a l'Avaluació d'Impacte Ambiental del Pla Especial Modificatiu del Pla General de València amb expedient d'Homologació per a desenvolupament de la Zona d'Activitats Logístiques (ZAL) del Port de València promogut per la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, i en base a les següents consideracions:
  
I. Antecedents
  
I.a. Descripció del projecte
  
El Pla Especial contempla l'actuació a desenvolupar per a l'establiment de la futura Zona d'Activitats Logístiques davall un únic sector amb dues unitats d'execució que integra les dues zones en què l'àmbit d'actuació previst queda dividit per l'Autovia del Saler (V-15).
  
El dit àmbit vinculat als terrenys adjacents al port i delimitats a l'oest per la VP-1041 i la seua reposició vinculada a l'execució del futur accés ferroviari al Port, a l'est per la zona de serveis del Port, al nord pel límit del sòl urbà de Natzaret, i al Sud pels terrenys previstos per a ampliació de la Depuradora, s'integraria així mateix amb les dues zones logístiques ja realitzades o previstes per a execució immediata (Mercavalència i el CTV Font de Sant Lluís), configurant com a zones d'ordenació urbanística diferenciades les següents:
  
a) Zona 1. Àrea Logística (AL)
  
Ús dominant: Industrial/Magatzem vinculat a les activitats logístiques característiques de la ZAL.
  
b) Zona 2. Àrea de Serveis Múltiples (ASM)
  
Ús dominant: Terciari i Industrial/Magatzem destinat a albergar els serveis generals amb almenys dues àrees diferenciades lligades a l'Àrea de Serveis Personals (ASP) i Àrea de Serveis al Vehicle (ASV).
  
c) Zona 3. Zona residencial destinada a futurs reallotjaments (R).
  
Habitatge unifamiliar agrupada de tipologia tradicional preferent (Cases de Poble); engloba les tipologies unifamiliars adossades en conjunts unitaris. La tipologia d'edificació adoptada coincideix amb l'establerta en el PGOU per a aquesta qualificació.
  
d) Zona 4. Àrea de Reserva Patrimonial (ARP).
  
Zona Verda de protecció i realç de les edificacions incloses en el Càtaleg municipal localitzades en aquesta zona, amb assignació d'edificabilitat per a ús terciari i dotacional a aplicar a la consolidació, rehabilitació i realç de les edificacions catalogades atenent als aspectes patrimonials i culturals que justifiquen la seua qualificació.
  
e) Zona 5. Sistema de zones verdes i espais lliures.
  
Àrees assignades per a terrenys de titularitat i destinació pública destinades a l'oci i esplai de les persones, a l'atenció i millora de la qualitat ambiental i a la protecció de les vies de tràfic o altres instal·lacions, compost per àrees repoblades o enjardinades segons els termes previstos en el Reglament de Planejament de la Comunitat Valenciana per a sòls industrials, amb la delimitació recollida en el Plànol d'Estructura i Usos del Sòl.
  
f) Zona 6. Sistema viari.
  
Xarxa bàsica encarregada de la canalització i distribució interna de tràfics de la ZAL, així com la connexió amb la xarxa general del municipi en la zona,
  
Ib. Enquadrament territorial.
  
Inicialment, en base als criteris de sectorització establerts en l'art. 20 de la LRAU, el ?Pla Especial d'Ampliació del Patrimoni Públic de Sòl per al Desenvolupament de la futura Zona d'Activitats Logístiques- ja aprovat per Decret del conseller d'Obres Públiques de 23 de juliol de 1998, establia una delimitació recolzada en alineacions d'eixos viaris i àmbits de delimitació urbanística preexistents corresponents a zones de qualificació del PGOU de València.
  
Amb posterioritat a la seua aprovació, les modificacions introduïdes en el projecte del Ministeri de Foment en el traçat previst per al nou accés ferroviari al Port i les actuacions complementàries (reposició traçat VP-1041), suposa que en aplicació dels esmentats criteris i tenint en compte la necessitat que el planejament reflectisca l'existència o previsions de béns i obres de domini públic no municipal a les quals es refereix l'art. 18.2 RPCV, la delimitació definitivament proposada en el present Pla Especial necessàriament incorpore les modificacions que de les previsions d'actuació en l'execució de l'esmentada infraestructura se'n deriven. Aquestes circumstàncies suposen que en la delimitació de l'àmbit d'actuació, el límit occidental s'haja fet coincidir amb la nova delimitació prevista per a la zona de domini de la nova reposició.
  
D'esta manera, la delimitació de l'àmbit ordenat es fonamenta en els següents elements:
  
- El límit Nord per a l'àmbit per a l'ordenació estructural proposada es basa en la delimitació establerta en el PGOU de València per a la zona urbana de Natzaret, prolongat fins a la V-15 en paral·lel al Camí de la Punta.
  
- La vora oriental s'ha fet coincidir amb la delimitació exterior que estableix el Pla Especial d'Usos del Port en el límit amb els terrenys de l'ampliació Sud, i que garanteix la continuïtat amb les instal·lacions del Port.
  
- La vora occidental es recolza en la nova reposició de la VP-1041 Natzaret-Oliva prevista en els termes referits anteriorment, associada al pas superior d'aquesta via sobre el futur accés ferroviari al Port.
  
- El límit sud'sudo-est proposat per darrer, consta de dues alineacions diferents a ambdós marges de la V-15. En el marge esquerre d'aquesta via la delimitació s'estén fins al nou llit i l'enllaç entre la V-15 i V-30, en tant que en la marge dreta el límit coincideix amb la zona de reserva prevista pel PGOU de València, per a ampliació de la depuradora de Pinedo i les actuals instal·lacions de Mercavalència.
  
En conjunt l'àmbit delimitat sobre el qual es desenvolupa l'ordenació estructural proposada en el present projecte comprèn un total de 768.615 m2 incloent la franja ocupada per la V-15 dins de l'àmbit considerat (52.278 m2), així com un total de 33.105 m2 com a àrea de reserva per al traçat del futur accés ferroviari al Port.
  
Segons el règim urbanístic aplicable, el territori objecte de les determinacions del Pla Especial en desenvolupament s'ha classificat com a sòl urbanitzable, i s'han configurat en zones d'ordenació urbanística diferenciades.
  
I.c. Característiques naturals del territori
  
L'àrea objecte d'estudi es troba emmarcada dins de la unitat geomorfològica denominada Planura Litoral, formada exclusivament per materials detrítics quaternaris, que així mateix, s'estén al llarg de l'Oval Valencià.
  
El pendent de la planura és en tot l'àmbit a penes apreciable, inferior al 0,3% de mitjana, en la direcció NW-SE, distribuïda de forma prou uniforme al llarg de la totalitat de la seua extensió. Les cotes del terreny sobre el nivell del mar oscil·len entre 3,00 i 1,50 m, a excepció de la franja longitudinal on s'assenta l'Autopista V-15 i els seus accessos, en lleuger terraplé d'1 a 1,5m d'altura.
  
L'àmbit territorial analitzat es troba en les proximitats del Parc Natural de l'Albufera, totalment fora dels seus límits, de les quals s'haja separat pel nou llit del Túria.
  
El drenatge de la zona s'efectua a través de la xarxa de reg, amb llits principals, séquies de Rovella i del Canal ?actualment soterrada-, disposats de N a S i ramals de W a E., sense discórrer cap curs natural a través d'aquesta.
  
La zona es troba dins de l'aqüífer de la Plana de València, que localitzat al llarg de la zona litoral entre Puçol i Cullera, abraça una àrea de 1200 km2, en la seua majoria terrenys plans de cota inferior a 100 m integrat per materials detrítics mioquaternaris, procedents de l'erosió dels massissos circumdants, que presenta una gran heterogeneïtat en la seua composició per quant la disposició de nivells d'arenes, graves, argiles o llims, és conseqüència dels processos de sedimentació vigents en cada una de les fases que en donara lloc a la formació.
  
Els sòls integrats en l'àrea d'actuació es troben en el que tradicionalment s'ha denominat Horta de València; regats en aquest cas, per la séquia de Rovella. S'han aprofitat intensivament per a la producció agrícola des de fa segles, gràcies a la seua elevada aptitud edafològica i a la idoneïtat del clima.
  
La zona objecte d'anàlisi es troba integrada en una unitat paisatgística singular, denominada tradicionalment Horta de València que, ocupant la planura prelitoral, s'estén entre els termes municipals de Puçol, al Nord, i Silla, al sud, i s'hi troba així mateix, delimitada en la seua vora més pròxima al mar per altres ecosistemes diferenciats com les marjals situades al nord del Barranc del Carraixet i de l'Albufera i el cordó litoral.
  
La geomorfologia del terreny i les aptituds edafològiques del sòl van ser en origen els elements determinants en la modelació paisatgística del territori, abans de l'aparició dels processos de pressió derivats de l'expansió de les activitats urbanes que va conformar un ecosistema en què el domini de l'horitzontabilitat en un sòl entapissat de vegetació, en el que sorgien ací i allà diverses alqueries i edificacions aïllades al servei de les explotacions agràries, junt amb una xarxa de regs perfectament desenvolupada, conformava un paisatge típic del litoral mediterrani.
  
No obstant això, en els últims anys com a conseqüència de la forta pressió exercida pels usos de caràcter urbà en constant expansió, s'han introduït en el paisatge rural característic de l'Horta importants elements disgregadors, especialment patents en l'entorn de la ciutat de València, que han ocasionat si no la pèrdua total dels seus valors intrínsecs, sí que una disminució sensible dels atributs que la definien, aquest és el cas, de l'àrea localitzada al sud de la ciutat de València, entre el seu nucli urbà i el nou llit del Túria, on la implantació d'actuacions de l'envergadura de l'estació ferroviària de Font de Sant Lluís, Mercavalència, i Depuradora de Pinedo, entre d'altres, han contribuït a la pèrdua de les seues característiques paisatgístiques tradicionals, dotant a l'àrea d'un caràcter periurbà amb marcada presència d'usos industrials relacionats amb la manipulació i emmagatzematge de mercaderies.
  
II. Anàlisi de l'estudi d'impacte ambiental
  
L'Estudi d'Impacte Ambiental, s'inicia amb una introducció metodològica, en la que estableix com a premissa de la normativa d'aplicació establerta en els Reials Decrets 1.302/86 i 1.131/88 a nivell estatal i Llei 2/1989 i Decret 162/90 de la Generalitat Valenciana, el contingut mínim dels estudis d'impacte ambiental comprén (art. 7 RD 1.131/88):
  
- Descripció del projecte i les seues accions.
  
- Examen d'alternatives tècnicament viables i justificació de la solució adoptada.
  
- Inventari ambiental i descripció de les interaccions ecològiques o ambientals claus.
  
- Identificació i valoració d'impactes, tant en la solució proposada com en les seues alternatives.
  
- Establiment de mesures protectores i correctores.
  
- Programa de vigilància ambiental.
  
- Document de síntesi.
  
En aquesta línia, l'Estudi d'Impacte Ambiental desenvolupa des de les pàgines 14 a 28, una descripció i justificació de la proposta d'actuació.
  
A partir de la pàgina 24, aborda l'anàlisi de l'estat del lloc i les seues condicions ambientals en estat preoperacional, per ala qual cosa es procedeix a la descripció de les següents variables:
  
- Variables lligades al medi físic:
  
- Geomorfologia i relleu.
  
- Geologia - Litologia.
  
- Edafologia.
  
- Hidrologia.
  
- Superficial.
  
- Subterrània
  
- Factors susceptibles de generar riscos
  
- Flora i fauna.
  
- Climatologia.
  
- Variables de caràcter perceptual
  
- Paisatge
  
- Variables de caràcter sociocultural i econòmic.
  
- Estructura territorial. Sistemes d'assentaments.
  
- Infraestructures existents.
  
- Xarxes de comunicació.
  
- Xarxes de serveis.
  
- Variables de caràcter econòmic lligades a l'actuació analitzada.
  
- Variables de caràcter patrimonial.
  
Posteriorment, a partir de la pàg. 40, desenvolupa l'apartat corresponent a identificació i valoració d'impactes, en els següent epígrafs:
  
- Introducció. Diferenciació d'efectes.
  
- Identificació d'accions de projecte i efectes ambientals significatius.
  
- Caracterització accions de projecte.
  
- Característiques dels possibles efectes potencials.
  
- Efectes sobre les característiques físiques del medi.
  
- Sòl.
  
- Hidrologia superficial i subterrània.
  
- Efectes sobre les característiques biòtiques del medi
  
- Efectes sobre les característiques perceptuals paisatgístiques i ambientals.
  
- Efectes sobre el medi transformat.
  
- Efectes urbanístics.
  
- Valoració d'efectes.
  
- Efectes sobre les característiques físiques del medi.
  
- Sòl.
  
- Modificacions règim hidrològic.
  
- Hidrologia superficial
  
- Hidrologia subterrània.
  
- Risc d'inundació.
  
- Vegetació.
  
- Alteracions sobre les característiques perceptuals, paisatgístiques i ambientals.
  
- Paisatge.
  
- Modificació dels nivells de soroll i emissions a l'atmosfera.
  
- Efectes sobre el medi transformat.
  
- Medi socioeconòmic.
  
- Efectes sobre l'economia general derivats de l'activitat portuària.
  
- Efectes sobre l'ús agrari.
  
- Efectes sobre el patrimoni edificat.
  
- Afeccions sobre el sistema viari.
  
- Afeccions sobre les xarxes de servei.
  
- Efectes sobre el planejament territorial i altres actuacions previstes.
  
- Valoració ambiental. Síntesi d'efectes i justificació solució proposada.
  
Posteriorment, a partir de la pàg. 76, amb l'objecte de minimitzar la magnitud de l'impacte ambiental sobre el entorn receptor per l'execució de la zona d'activitats logístiques, es proposen una sèrie de mesures correctores, sota els següents epígrafs:
  
- Fase de construcció
  
- Generals
  
- Integració paisatgística
  
- Alteracions xarxa de drenatge
  
- Afeccions xarxes viària i de regs.
  
- Fase de funcionament
  
- Emissió de sorolls i vibracions.
  
- Emissió d'efluents.
  
- Residus sòlids.
  
- Característiques perceptuals.
  
De totes les quals les més significatives són les corresponents a la integració paisatgística de l'actuació, que es relacionen a continuació:
  
- Execució d'una barrera vegetal al llarg de la totalitat del seu perímetre nord, entre l'autopista V-15 i el nou recinte portuari, a fi de preservar el nucli residencial de Natzaret i zona agrícola, dels efectes d'intrusió visual derivats de l'actuació projectada.
  
- Desenvolupament de l'àrea de reserva patrimonial prevista, en base a les obres de condicionament i rehabilitació de les edificacions i conjunts existents en l'entorn de la senda de la Llora.
  
Les bandes vegetals a realitzar hauran de ser prou atapeïdes per a l'èxit dels fins perseguits, per la qual cosa les espècies a establir seran de gran port, resistents a la contaminació, de capa densa i fulla perenne i creixement ràpid, i adaptació a la unitat paisatgística existent. Així mateix, entre les espècies de major excel·lència s'hauran d'intercalar arbustos i espècies que entapissen a fi de que la barrera vegetal siga el més densa possible. Entre les varietats a considerar hauran de tenir preferència aquelles frondoses, resistents a la contaminació i compatibles amb un nivell freàtic elevat.
  
- Rescat de les espècies arbòries de major interés existents en l'àrea a fi que puguen ser trasplantades a les zones verdes previstes o on així es dispose.
  
- Introducció d'espècies vegetals autòctones en les zones verdes previstes en l'actuació.
  
Finalment, i a partir de la pàgina 82, desenvolupa el Programa de vigilància ambiental.
  
Consta també en l'Estudi d'Impacte Ambiental, com a Document núm. 3, un document de síntesi desenvolupat al llarg de 25 pàgines.
  
En conclusió, l'Estudi d'Impacte Ambiental, si bé és succint en algun cas, p. ex. inventari de flora i fauna, i extens en altres, com els efectes econòmics derivats de la implantació de l'actuació; en el seu conjunt, ofereix informació suficient de les característiques ambientals i efectes del projecte, i s'ajusta en el seu desenvolupament i redacció al que disposa respecte d'això en la normativa d'avaluació d'impacte ambiental.
  
III. Anàlisi de les al·legacions de caràcter ambiental
  
De l'anàlisi i consideració de les al·legacions presentades en el període d'informació pública, es poden concretar els principals motius d'oposició en els següents:
  
- Existència d'altres alternatives.
  
- Afecció al paisatge i al patrimoni cultural.
  
- Risc d'inundació.
  
- Possibilitat de contaminació de l'aqüífer.
  
- Afeccions sobre flora, fauna i ecosistemes.
  
- Afeccions al Parc Natural de l'Albufera.
  
Pel que fa a l'existència d'alternatives que siguen viables i absència de la seua anàlisi en l'Estudi d'Impacte Ambiental, cal tenir en consideració que ens trobem davant d'un procediment en què l'òrgan amb competència substantiva, la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, en mode ajustat a Dret, ha determinat ampliar el Patrimoni Públic de sòl per al desenvolupament d'un conjunt d'activitats en un lloc concret i determinat, seleccionat entre distintes alternatives mitjançant criteris tècnics. A aquest respecte es considera procedent transcriure el punt seté de la Resolució del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, de 23 de juliol de 1998:
  
?Seté. Hi ha un altre bloc d'al·legacions que discuteix l'emplaçament elegit per a la ZAL. Amb relació a aquesta qüestió cal remetre's als informes obrants en l'expedient, no obstant això, dites argumentacions es poden resumir en les següents:
  
1ª. La localització de la ZAL necessàriament ha de contemplar-se com un element complementari a la resta d'activitats del port i molt especialment, a la nova terminal de contenidors, d'igual forma a com es ve realitzant en els principals ports europeus.
  
2ª. Valorant consideracions d'aquesta índole, encara quan en els seus voltants es dispose de sòl útil disponible, no cap conceptuar en l'actualitat el Port de Sagunt com a alternativa ja que no disposa de les infraestructures, restriccions de zona d'atracament i calat suficient per al tràfic principal de contenidors, circumstància valorada així mateix pel Pla Estratègic que considera que fins i tot admetent que en un futur Sagunt compte amb la seua pròpia ZAL, no el considera com a alternativa de València, i proposa que sota una perspectiva a llarg termini s'aborde el condicionament del Port de Sagunt perquè en el seu moment poguera complementar al de València, de manera que canalitze determinades funcions previstes inicialment en el Port de València, sent el Port de Sagunt el que poguera assumir el dit rol portuari.
  
3ª. De la mateixa manera i en relació amb l'àrea ubicada en l'entorn de l'enllaç entre el bypass i la N-III que compta amb bona accessibilitat terrestre per carretera i ferrocarril, encara reconeixent el potencial ?per a la localització d'una Zona d'Activitats Logístiques, el seu allunyament amb respecte al Port significaria, que necessàriament es produiria un desplaçament del punt de ruptura del manera de transport maritimoterrestre que afectaria inevitablement al temps de transport i el cost de mercaderies, i es perdria el tràfic de contenidors, la qual cosa inhabilitaria aquest emplaçament en relació amb les activitats portuàries. En un emplaçament d'aquestes característiques d'altra banda, difícilment seria possible una gestió de la càrrega mínimament garantida en els termes anteriorment referits. Tot l'anterior comporta a afirmar que aquest és un aspecte crític pel que la ZAL s'ha de situar en el punt previst per la pròpia essència de l'activitat econòmica i la seua vinculació en règim d'adjacència a l'operació marítima.
  
4ª. Cal posar de manifest en síntesi, que per raons funcionals les alternatives de localització d'aquest tipus d'instal·lacions compatibles amb un funcionament eficaç de la cadena logística conjunta entre modes marítims i de carretera o ferroviaris, contempla únicament la ruptura bé en els punts d'intercanvi modal (ports en aquest cas), o en els punts de distribució en destí en grans instal·lacions de distribució amb un hinterlad de domini elevat (preferentment en el centre peninsular sobre instal·lacions ja existents com El Port sec de Coslada, el CTM, etc), i no en punts intermedis encara que en ells es garantisca un adequat nivell d'accessibilitat però impliquen una nova anella en la cadena de transport.
  
5ª. En el document base de planificació d'actuacions futures d'inversió en matèria d'infraestructures, el PDI (Pla director d'Infraestructures) del Ministeri de Foment, aprovat en Corts Generals contempla distintes Zones d'Activitats Logístiques a escala nacional, i inclou la ZAL de València dins de les àrees d'interés estratègic nacional. En el plantejament que en aquest document s'estableix, a partir de les zones d'activitats logístiques com a enclavaments logístics de primer ordre, es pretén incentivar el desenvolupament posterior de plans regionals i locals d'altres Centres de Transports, coordinant-los amb la planificació sectorial dels diferents maneres de transport, que complementen i definisquen una estructura idònia per al transport de mercaderies.
  
Arguments tots els exposats ?així com altres que consten en l'expedient- que ratifiquen la idoneïtat de l'emplaçament escollit per a la ubicació de la ZAL?.
  
Pel que fa als seus valors paisatgístics, un detingut recorregut per la zona en qüestió posa de manifest la preponderància del seu ús agrari en un entorn antropitzat per la presència de nombroses infraestructures, tal com assenyala l'Estudi d'Impacte Ambiental, que a pesar que encara conserva part del seu atractiu rural tradicional: domini dels sòls cultivats, xarxes de reg i drenatge en servei, i proliferació de l'edificació tradicional dispersa al servei de les explotacions agràries; es troba així mateix, mediatitzada bé, en el seu si; bé, en el seu entorn immediat, per accions d'alt poder estructurant, alienes a la seua vocació rural, com són:
  
- Autopista V-15, que deté un alt poder desvertebrador del conjunt del sector, en travessar-ho de nord a sud per la seua zona central.
  
- Ampliació del Port, que suposa una important ruptura paisatgística en el sector.
  
- Nou llit del Túria i Autovia de Circumval·lació V-30: els quals desvinculen l'àrea d'horta considerada amb la seua prolongació natural cap al sud.
  
- Estació depuradora i proliferació d'àrees de recollida i manipulació de contenidors que contribueixen a difuminar els seus atributs paisatgístics tradicionals, dotant-los d'una component de caràcter suburbial industrial molt alié a la seua entitat ambiental originària.
  
La consideració de les anteriors accions permeten definir el sector com un enclavament on s'aprecien encara els valors i atributs que conformen la unitat paisatgística denominada Horta, però envoltat d'actuacions que, sent origen d'importants disfuncions, s'han assentat fins i tot, en el seu interior ?casos de l'autopista i àrees de manipulació de contenidors?, i han provocat una significativa pèrdua dels seus senyes d'identitat, reflectida en un notable detriment de les seues qualitats mediambientals originàries.
  
Pel que fa a la protecció dels possibles béns mobles i immobles de valor històric artístic, arquitectònic, arqueològic, paleontològic, etnològic, etc. especialment representatius de la història i la cultura valenciana, com assenyala l'art. 1 de la Llei 4/98, de la Generalitat Valenciana, del Patrimoni Cultural Valencià, assenyalar que obra en l'expedient informe de la Unitat d'Inspecció del Patrimoni Històric Artístic de la Conselleria de Cultura, el qual estableix una ampliació de mesures correctores i cautelars en una zona ja determinada a tal fi en el Pla Especial objecte de la present Declaració d'Impacte Ambiental, sense manifestar reserva o cap condicionant a la resta del territori en qüestió, sent paràgrafs determinants de l'informe mencionat els que segueixen:
  
5. A fi d'aconseguir els objectius que tant l'Estudi d'Impacte Ambiental com el Pla Especial estableixen respecte al que denominen Àrea de Reserva Patrimonial s'haurà de modificar la qualificació de les illes de cases C-2, D-2 i E-2 destinant totes elles a Àrea de Reserva Patrimonial. Les raons, a més de les conceptuals perfectament expressades en aquestos dos documents, són òbvies:
  
1. Constitueixen l'àmbit d'horta especialment ben conservada de major importància dins de l'àrea objecte de planejament modificatiu, tal com reconeix el document de Catàleg en elaboració per l'Ajuntament de València.
  
2. El camí rural de la Senda de Llora arriba a la seua capacitat definitòria de l'estructura del territori sempre que contribuïsca a comunicar hàbitats semblants i no siga la via posterior d'una parcel·lació industrial.
  
3. L'illa de cases E-2 i l'Àrea de Reserva Patrimonial a ella assignada, arriben a una grandària residual dins de l'ordenació. La presència del viari que la delimita per l'oest a més de motivar la seua exigua grandària retalla la continuïtat de la Senda de Llora i deixa sense sentit a l'Àrea de Reserva Patrimonial.
  
En qualsevol cas els usos terciaris previstos en la normativa del Pla Especial per a aquestes Àrees manquen de compatibilitat respecte al concepte de Reserva Patrimonial, perquè el conjunt afectat està format no sols per edificis sinó també per infraestructures històriques i una forma d'explotació del territori que constitueixen en el seu conjunt l'hàbitat objecte de reconeixement cultural que el Pla Especial ha de preservar. En conseqüència, establerta la incompatibilitat dels usos previstos es fa necessari, a més, que el document de desenvolupament al qual remet el Pla Especial siga de major rang urbanístic que un Estudi de Detall ja que haurà de fixar els usos futurs en funció de la conservació integral de l'hàbitat de la Senda de Llora.
  
Complementàriament el document ha de garantir la protecció efectiva, ací si que seria possible la qualificació d'Àrea de Reserva Patrimonial, en els termes expressats en el document, per als edificis 10/87 carretera de Roca, 5 i 11/26 Casa del Doctor Bartual, Camí del Canal s/n, junt amb el seu territori immediat; segons la seua consideració com a immobles amb valoració singular pel document de catàleg actualment en fase d'elaboració per l'Ajuntament de València.
  
6. Reconeguda l'existència de béns culturals en l'àmbit objecte de planejament, el document de Pla ha de satisfer el contingut de l'article 47 de la Llei 4/98, de la Generalitat Valenciana, del Patrimoni Cultural Valencià, i expressament ha de manifestar les raons que avalen el tractament que definitivament s'atorgue als immobles 10/87 carretera de Roca, 5 i 11/26 Casa del doctor Bartual, Camí del Canal s/n.
  
Conclusions
  
A la vista dels antecedents i consideracions anteriors, el tècnic que subscriu entén i recomana que s'incorporen al document de Pla Especial per a aconseguir la correcta protecció dels béns culturals afectats els aspectes recollits en els epígrafs 5 i 6 anteriors.
  
En relació amb les al·legacions referides a implicacions hidrològiques tant superficials com respecte al subsòl, cap fer les següents consideracions.
  
Si bé en origen la geomorfologia de la zona respon en certa mesura a una gènesi lligada a la planura d'inundació del Túria, les transformacions provocades per les noves estructures hidràuliques associades a la creació del nou llit suposen una profunda modificació del comportament hidràulic lligat a eventuals avingudes.
  
Els possibles desbordaments com a conseqüència de crescudes generades en la conca d'aportació del Túria, amb la creació del nou llit es veuen raonablement controlats en la mesura que l'esmentada obra compta amb una capacitat de desguàs prevista en el seu disseny per al voltant de 5.000 m3/seg., que pretenia quan es va realitzar el projecte, garantir un resguard suficient en relació amb els cabals que en la riuada de 1957 van suposar al voltant de 3.700 m3/seg. Circulant pel llit en el seu tram baix.
  
Aquesta circumstància és la que determina que en les anàlisis recents per a elaboració dels mapes de risc de la Comunitat, la zona analitzada no aparega recollida com a àrea de risc potencial en cap de les diferents categories delimitades.
  
De la mateixa manera i pel que es refereix a la possible afecció a l'aqüífer subjacent, la proximitat del nivell freàtic en principi suposa la necessitat d'arbitrar processos de control de l'eventual propagació de qualsevol substància que poguera filtrar-se en el subsòl, i com a conseqüència afectar a l'aqüífer en no comptar amb la profunditat necessària perquè actuen els processos naturals de neutralització.
  
Aquest potencial de risc és inherent per a qualsevol tipus d'ús a gran part de la franja litoral en la comarca de l'Horta i part de la Ribera, on la configuració de l'aqüífer, i una dominant de circulació en sentit oest-est, fa que en les proximitats del cordó litoral es registre un nivell freàtic més alt, que poguera suposar una major vulnerabilitat respecte a qualsevol activitat que puga generar filtracions al subsòl.
  
En relació amb aquest aspecte, cal fer constar que l'ús dominant al qual es destinen les noves instal·lacions és el d'emmagatzematge, per la qual cosa les possibles implicacions ambientals associades a usos industrials l'activitat característica de les quals en ocasions constitueix causa d'impactes de molt diferent índole es troben excloses de possible localització, quan per si calia, el Reglament de la Llei d'Impacte Ambiental obliga que amb caràcter previ a la seua implantació, haja d'analitzar-se específicament i siga objecte d'estimació d'impacte, la totalitat de projectes d'execució i desenvolupament d'activitats generadores o importadores de residus tòxics i perillosos o manipuladores de productes de què es poguera derivar residus de l'indicat caràcter.
  
Limitada per la pròpia regulació d'ús que el Pla Especial contempla per a l'activitat productiva, no cap preveure l'existència d'elements residuals de processos que no siguen els que vagen lligats al propi emmagatzematge, i xicotetes operacions d'embalat, etiquetatge, fraccionament de càrregues, etc.
  
Aquesta limitació d'ús no obstant això es complementa amb les mesures recollides en la pròpia normativa del Pla Especial, que necessàriament en la urbanització posterior, o en la pròpia activitat de les empreses que s'instal·len, obliguen a la necessitat que s'establisquen dispositius d'execució obligatòria (arquetes separadores de greixos, independència d'escomeses, sistemes separatius de recollida d'efluents, etc.), introduint una normativa complementària d'obligatori compliment en la sol·licitud de llicència d'activitats prèvia a la seua implantació, de conformitat amb el que s'especifica en el condicionat de la present Declaració d'Impacte Ambiental
  
Pel que fa als valors de fauna i flora silvestre que habiten la zona objecte de l'actuació, s'ha de considerar que aquesta ha estat intensament utilitzada per l'home durant segles, per la qual cosa el seu grau de naturalitat (i en conseqüència la seua capacitat per a albergar espècies silvestres no antropòfiles de fauna o flora) és substancialment reduït, i s'allunya excessivament de les etapes climàtiques. Això fa que la component botànica i zoològica de l'ecosistema incloga poques espècies silvestres localment establertes, i que aquestes no destaquen per la seua gran raresa o necessitat de conservació a nivell macroterritorial; al contrari, i com és esperable en ecosistemes agraris, són abundants les espècies silvestres considerades antropòfiles tant de fauna com de flora, en ocasions considerades útils per l'ésser humà, i fins i tot llistades en els rangs inferiors dels catàlegs oficials d'espècies protegides, però no estimades com globalment amenaçades dins els criteris de la UICN (Unió Internacional per a la Conservació de la Naturalesa).
  
La flora silvestre local està dominada per espècies netament antropòfiles, sense problemes de conservació, i en ocasions qualificades com al·lòctones; existeixen puntualment zones recolonitzades per vegetació natural hidròfila, formant alineaments en séquies i enclavaments semblants, encara que amb clara dominància d'espècies nitròfiles (Arundo donax, Sambucus ebulus, Calystegia sepium, Bidens sp. pl., etc.), i sense que s'haja detectat presència d'espècies protegides. Es localitzen a més plantes al·lòctones no silvestres (cultivades) en procés general de rarefacció en el territori valencià, típiques del paisatge local, i puntualment amb grans ports, que poden merèixer ser conservades però que accepten habitualment el trasplantament o reubicació, si aquest es realitza en les condicions i èpoques tècnicament adequades; aquests taxons no estan emparats per la normativa vigent sobre espècies protegides (reials decrets que desenvolupen la Llei 4/1989, de 27 de març, de Conservació dels Espais Naturals i de la Fauna i Flora Silvestres); destaquen, com més rellevants, Morus alba ?Morera blanca- i Phoenix dactylifera ?Palmera datilera o comuna- entre els taxons de port arbori, o Narcissus tazetta ?nadaleta- i Zantedeschia aethiopica ?Cala- en les perennes de port herbaci; no s'han localitzat, encara que s'han rebut referències de la seua existència local, espècimens de plantes cultivades més rares com Crataegus azarolus, Mespilus germanica o Ziziphus jujuba. No especificant l'estudi d'impacte ambiental, si aquestes espècies estan prou representades en l'àrea prevista de reserva patrimonial.
  
Pel que fa a la fauna, estan representades espècies antropòfiles, abundants a la Comunitat Valenciana en cascos urbans i els seus entorns directes o bé en els agrosistemes, i no significativament amenaçades conforme als criteris científics o tècnics habitualment utilitzats; algunes d'elles, fins i tot, sent freqüents o abundants a la Comunitat Valenciana o en l'entorn de la pròpia ciutat de València, estan protegides pel Reial Decret 439/1990, de 30 de març (BOE de 5 d'abril) en la categoria ?D'interés especial?. És raonable admetre que moltes de les espècies establertes perviuran a les pertorbacions o recolonitzaran les noves zones generades si s'executa el projecte sol·licitat, trobant en alguns casos puntuals hàbitats més favorables (p. ex., és coneguda l'existència habitual de grans colònies d'hèrpets antropòfils en les zones portuàries d'emmagatzematge de mercaderies); per a la resta és recomanable conservar prou quantitat d'entorns naturals o recrear-los artificialment.
  
Ha d'assenyalar-se l'efecte ecotonal que implica la situació de la ZAL al costat d'una àrea que està incrementant progressivament la seua capacitat d'acollida per a fauna silvestre, com és la desembocadura del llit nou del Túria o Pla Sud. La fauna que se concentra en aquestes zones pot utilitzar puntualment l'àrea proposada per a la ZAL com a àrea de campeig i alimentació complementària. Aquesta presència de fauna no prové sovint dels propis valors implícits de l'ecosistema agrari, sinó de la proximitat d'altres de major valor naturalístic, per la qual cosa sempre que es puguen mantenir determinades estructures seminaturals en les zones ecotonals, tal riquesa podrà prolongar-se en el temps i fins i tot incrementar-se.
  
En conseqüència, vist tot l'anterior, s'ha de considerar que el valor intrínsec de la fauna i flora silvestres de la zona no pot qualificar-se d'elevat, en concordança amb el tipus d'ecosistemes que es jutgen, però s'han d'abordar mesures de compensació o amortiment per a assegurar en la mesura que es puga l'efecte tampó de la zona sobre ecosistemes pròxims de major valor naturalístic, per a minimitzar l'impacte de les obres o activitats sobre les espècies silvestres, i per a augmentar quantitativament i qualitativa la capacitat d'acollida de tals hàbitats en el futur.
  
Pel que es refereix a les possible afeccions al Parc Natural de l'Albufera, els informes demanats respecte d'això, posen de manifest que el Pla d'Ordenació de Recursos Naturals (PORN) de la conca de l'Albufera i el Pla Especial de Protecció estableixen uns límits concrets del seu àmbit, no sent aquests afectats per l'actuació del projecte que ací es valora. És a dir, l'actuació s'ubica fora dels límits actuals del Parc Natural, per la qual cosa l'afecció no es produeix.
  
D'altra banda la pròpia normativa del parc estableix una zonificació o ordenació d'usos i activitats en el seu àmbit, de manera que les zones més pròximes als límits exteriors tenen uns tractaments específics més ajustats a les seues necessitats pròpies, en el cas que ens ocupa són zones agrícoles fonamentalment que actuen com a zones d'amortiment d'impactes o zones tampó. Això significa que el Parc Natural ja aquesta proveït de zones que aïllen i conserven els valors més interessants de l'esmentat lloc.
  
La zona d'actuació del projecte ZAL s'ubica en uns terrenys amb aprofitament fonamentalment agrari que s'han vist molt afectats per l'actuació de l'home, de manera que els seus sistemes naturals han sigut degradats i alterats modificant-se la seua diversitat present a la pròpia de sistemes agraris amb un tractament intensiu dels seus recursos.
  
Atés que això és així, les possibles afeccions que es poden aventurar en l'àmbit del parc es poden relacionar fonamentalment amb la presència de poblacions d'aus, ja que la zona objecte del projecte és susceptible de volença i campió per les mateixes. No ocorre aquesta situació donat que la zona com correspon al seu aprofitament ?Agrari- ha sigut intensament utilitzada per l'home i és utilitzada com a lloc complementari d'alimentació per espècies més pròximes a l'home, entre les que podem destacar certes Ardeides i Anàtides en el seu trajecte cap a altres llocs de major protecció i cobertura com els existents en el Parc Natural.
  
A més el nou llit del riu Túria ja ve actuant des de fa moltes dècades com una barrera física que limita la distribució de les espècies (les terrestres) o les situa en les zones circumdants en funció de les necessitats moltes aus se situen en la marjal conformada en el nou llit del riu Túria o es distribueixen directament al Parc Natural.
  
També les infraestructures lineals ?l'autopista V-15 fonamentalment- ja ve actuant també com a barrera física per a la distribució de les espècies.
  
Finalment, s'ha de considerar, que la massiva concentració humana en tota la conca circumdant al parc natural ja és un fet consumat des de fa moltes dècades, i ha determinat una forma d'adaptació de les espècies a aqueix entorn humanitzat com a única manera de poder seguir existint-hi, de manera que una acció puntual ?Com és el projecte que ens ocupa- no deixa de ser una acció que es produeix en una zona ja molt alterada i en un context humanitzat en el qual l'adaptabilitat de les espècies és un fet comprovat en aquest entorn tan problemàtic i al mateix temps tan important com ho és el Parc Natural de l'Albufera.
  
Vist el contingut dels informes emesos per la Direcció Territorial de la Conselleria de Cultura i Educació; i els Serveis d'Espais Naturals, de Protecció d'Espècies i de Programació i Avaluació de l'Impacte Ambiental d'aquesta Conselleria de Medi Ambient, en els quals es proposa l'adopció d'una sèrie de mesures correctores tendents de garantir la minimització de l'impacte ambiental generat per l'execució del Pla Especial, mesures que s'incorporen a la present Declaració, en la seua part dispositiva.
  
Tenint en compte que el projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en els que resulta preceptiva la formulació d'una Declaració d'Impacte Ambiental, prèvia a la resolució administrativa que s'adopte per a la seua aprovació definitiva.
  
Atés que en l'expedient s'han observat els tràmits previstos en el Decret 162/90, del 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el Reglament d'Impacte Ambiental; en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana, i en les altres disposicions que li són d'aplicació.
  
Atés que l'article cinqué del Decret 162/90, del 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el Reglament per a l'execució de la Llei 2/89, d'Impacte Ambiental, atribueix la competència a l'Òrgan Ambiental, per a les Declaracions i Estimacions d'Impacte Ambiental dels projectes a què s'aplique aquesta llei.
  
Vist que el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria de Medi Ambient, aprovat per Decret 90/1999, de 30 de juliol de 1999, del Govern Valencià atribueix a la Direcció General de Planificació i Gestió del Medi la competència per a la tramitació i formulació de la Declaració d'Impacte Ambiental.
  
Fent ús de les facultats que tinc legalment atribuïdes, resolc:
  
1. Formular amb caràcter favorable la present Declaració d'Impacte Ambiental del Pla Especial Modificatiu del Pla General de València amb expedient d'Homologació per a desenvolupament de la Zona d'Activitats Logístiques (ZAL) del Port de València promogut per la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, als efectes del que estableix l'article 5.1 de la Llei 2/89 de març de 1989.
  
2. Assenyalar l'adopció de les mesures correctores addicionals següents:
  
2.1 En ordre a la protecció del patrimoni cultural, s'incorporen a la present Declaració d'Impacte Ambiental, el contingut de l'informe de la Conselleria de Cultura i Educació.
  
2.2 En ordre a la protecció del patrimoni natural:
  
2.2.1 Als efectes del compliment de la normativa específica sobre nidificació o cria de possibles espècies protegides, és convenient avaluar amb antelació a l'execució de l'actuació objecte del Pla Especial, la llista completa de les espècies que nidifiquen efectivament en la zona. S'ha d'incloure aquest aspecte i les adequades mesures a adoptar a l'efecte, en un projecte de restauració i integració paisatgística a redactar pel promotor.
  
2.2.2 S'han de reservar àrees de manteniment d'ecotons (antigues séquies, voltants dels llits del Túria) o generar altres noves (basses artificials, pastius hidròfils, etc.) per a albergar la fauna residual procedent del les àrees naturals pròximes i assegurar-los futures zones adequades de campeig. Caldrà per tant:
  
2.2.2.1 Respectar la presència de vegetacions naturals (canyars) o seminaturals (restes puntuals de pollancredes de límits de terrenys) que existisquen en les àrees de reserva establertes en el projecte, i en general en les denominades ?Sistemes d'Espais Lliures' i ?altres Espais Lliures No Computables' en el pla 10 del projecte.
  
2.2.2.2 Que les zones situades al sud de la zona B-2 del projecte previstes per a àrea verda o d'enjardinament, es dissenyen i planten per a formar vegetacions naturals pròpies del litoral i forests subcosteres valencianes, allunyant-se en conseqüència de la tipologia senzilla de gespes o parterres ornamentals. Per a les espècies vegetals a plantar, de distribució puntual o restringida amb escassa capacitat migratòria de llavors, les plantes a introduir hauran de provenir dels orígens geogràfics més pròxims possibles.
  
2.2.2.3 En cap cas les àrees previstes com a zones verdes han d'utilitzar-se com a àrees de recollida de materials en el desenvolupament de les obres.
  
2.2.2.4 Ha de desenvolupar-se un adequat seguiment a curt i mitjà termini de la reinstal·lació d'espècies silvestres en la zona.
  
2.2.3 El manteniment o recreació d'aquestes zones ecotonals i de reserva biològica poden permetre recuperar a xicoteta escala espècies que van ser desplaçades de la zona per l'activitat humana fa segles i que no existeixen localment en l'actualitat (p. ex., mol·luscos del gènere Unio o Psilunio, nombrosos amfibis, espècies vegetals preforestals, plantes endèmiques o rares de diversos gèneres pròpis de l'entorn natural de la ciutat de València ?Limonium dufourii, Kosteletzkia pentacarpa, Spartina versicolor, Thalictrum maritimum, Centaurea dracunculifolia, etc.). En conseqüència, cal que:
  
2.2.3.1 El disseny de les actuacions a efectuar, es faça en col·laboració amb els organismes oficials que desenvolupen treballs de producció o conservació d'aquestes espècies o centres d'investigació actualment autoritzats a l'efecte, fixant-se amb ells una llista definitiva d'espècies a considerar. Això permetria una adequada coordinació del projecte amb els plans de recuperació, maneig o gestió d'aquestes espècies.
  
2.2.3.2 Les activitats de seguiment han d'incloure una adequat estudi a mitjà termini de l'evolució de les poblacions d'aquestes espècies.
  
2.2.4 És recomanable utilitzar la zona per a l'experimentació en la creació i manteniment d'estructures artificials alternatives per a la conservació d'espècies, en particular per a aquelles que, almenys temporalment, perden a nivell local hàbitat de permanència o campeig; és així important que es dissenyen estructures favorables per a augmentar la instal·lació i cria d'espècies de fauna (col·locació de niuets, torretes de nidificació o altres estructures de ?hacking') o per a evitar accidents (adequació de les conduccions elèctriques per a evitar xocs i electrocució d'aus). Es reitera per a aquest cas el que indica l'anterior apartat 3.1 sobre coordinació amb centres oficials i d'investigació.
  
2.2.5 S'haurà d'evitar el sacrifici d'arbres agraris d'espècies rares o en abandó (Morus alba, Crataegus azarolus, Phoenix dactylifera, Mespilus germànica, Juglans règia, Ziziphus jujuba o altres), i en general de plantes perennes i bulboses d'interés etnoagrari (Zantedeschia aethiopica, Narcissus tazzeta, Citrus myrtifolius, etc.), reubicant-los en les zones destinades a àrees verdes, jardins, corredors verds o d'altres semblants. Les plantacions s'han de realitzar en èpoques adequades, ubicant els espècimens en llocs propicis en funció de les condicions ecològiques que requereixen i de les previsions de regs a rebre.
  
2.2.6 S'incorporaren a les Normes Urbanístiques i Ordenances Reguladores del Pla Especial, en els punts referents a evacuació d'aigües residuals, el model d'ordenança d'abocament a la xarxa municipal de clavegueram, elaborat per la Federació Valenciana de Municipis i Províncies i la Generalitat Valenciana.
  
2.2.7 En conseqüència: Es procedirà a redactar un Projecte de Restauració i Integració ambiental i paisatgística, en el que s'arrepleguen les determinacions i recomanacions efectuades. Aquest Projecte serà presentat davant d'aquesta Direcció General per a la seua aprovació, en tot cas abans de dos mesos de l'inici de les obres d'urbanització.
  
3. Establir en relació al Programa de Vigilància Ambiental, en compliment del que estableix l'art. 12 del Decret 162/90, del Consell de la Generalitat Valenciana, les condicions fixades en l'Estudi d'Impacte Ambiental, amb les addendes que es determinen en aprovar el Projecte de Restauració i Integració ambiental i paisatgística.
  
4. Una vegada aprovat el present Pla Especial, i tenint present que en data 28 de maig de 1998, la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports va aprovar el Pla Especial d'Infraestructura Elèctrica ?la Punta?, que comptava amb Declaració d'Impacte Ambiental favorable; decauen les circumstàncies i prescripcions que van motivar la Declaració d'Impacte Ambiental desfavorable en l'expedient 035/95-AIA sobre ?projecte d'execució de la línia elèctrica a 132 kv. Quàdruple circuit ES/la Punta (València)?, la qual queda modificada, per la present Resolució, havent d'entendre's que aquesta, a partir d'aqueix moment, és favorable als mers efectes ambientals.
  
5. Notificar als interessats que contra la present resolució, per ser un acte de tràmit que no posa fi al procediment ni produeix indefensió, no hi escau cap recurs; sense perjudici d'utilitzar els mitjans que en defensa del seu dret s'estimen pertinents.
  
6. Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana la present Declaració d'Impacte Ambiental, d'acord al que disposa l'article 28 del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'Impacte Ambiental.
  
València, 14 de desembre de 1999.- La directora general de Planificació i Gestió del Medi: Amparo Monrós Chancosa.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 4213, del 20-03-2002 (2002/2245)

RESOLUCIÓN de 13 de febrero de 2002, de la directora general de Planificación y Gestión del Medio de la Conselleria de Medio Ambiente, por la que se ordena la parte dispositiva de las declaraciones de impacto ambiental.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   4213

Fecha DOGV
:   20-03-2002

Sección del DOGV
:   V. OTROS ANUNCIOS - E) MEDIO AMBIENTE

Número del documento
:   2002/2245

CVE


Fecha del documento
:   13-02-2002

Organismo emisor
:   Conselleria de Medio Ambiente

Tipo de documento
:   Resolución

Descriptores 

:   * [València](javascript:void(0))
    * [impacto ambiental](javascript:void(0))
    * [vigilancia del medio ambiente](javascript:void(0))

RESOLUCIÓN de 13 de febrero de 2002, de la directora general de Planificación y Gestión del Medio de la Conselleria de Medio Ambiente, por la que se ordena la parte dispositiva de las declaraciones de impacto ambiental. [2002/X2245]
  
Los artículos 4.3 y 22 del Real Decreto Legislativo 1.302/1986, de 28 de junio, de Evaluación de Impacto Ambiental y del Real Decreto 1.131/1988, de 30 de septiembre, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución del anterior decreto, respectivamente, establecen la obligatoriedad de hacer públicas las Declaraciones de Impacto Ambiental
  
Siguiendo dicha línea, los artículos 5.3 y 28 de la Ley 2/1989, de 3 marzo, de la Generalitat Valenciana de Impacto Ambiental, y de su Reglamento, aprobado por Decreto 162/1990, respectivamente, establecen la obligatoriedad de hacer públicas las declaraciones de impacto ambiental, y en particular, de publicar dicha declaración en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
  
En su virtud, he resuelto:
  
Artículo único
  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana la declaracion de impacto ambiental correspondiente al expediente 530/99-AIA, que según el Reglamento aprobado por Decreto 162/1990 establece la obligatoriedad de su publicación
  
Valencia, 13 de febrero de 2002.- La directora general de Planificación y Gestión del Medio: Paloma Gómez Ossorio.
  
Declaración de impacto ambiental
  
Visto el expediente 530/99-AIA referente a la Evaluación de Impacto Ambiental del Plan Especial Modificativo del Plan General de Valencia con expediente de Homologación para desarrollo de la Zona de Actividades Logísticas (ZAL) del Puerto de Valencia promovido por la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes, y en base a las siguientes consideraciones:
  
I. Antecedentes
  
I.a. Descripción del Proyecto
  
El Plan Especial contempla la actuación a desarrollar para el establecimiento de la futura Zona de Actividades Logísticas bajo un único sector con dos unidades de ejecución que integra las dos zonas en que el ámbito de actuación previsto queda dividido por la Autovía del Saler (V-15).
  
Dicho ámbito vinculado a los terrenos adyacentes al puerto y delimitados al oeste por la VP-1041 y su reposición vinculada a la ejecución del futuro acceso ferroviario al Puerto, al este por la zona de servicios del Puerto, al norte por el limite del suelo urbano de Nazaret, y al Sur por los terrenos previstos para ampliación de la Depuradora, se integraría asimismo con las dos zonas logísticas ya realizadas o previstas para ejecución inmediata (Mercavalencia y el CTV Fuente de San Luís), configurando como zonas de ordenación urbanística diferenciadas las siguientes:
  
a) Zona 1. Área Logística (A.L.)
  
Uso dominante: Industrial/Almacén vinculado a las actividades logísticas características de la ZAL.
  
b) Zona 2. Área de Servicios Múltiples (A.S.M.)
  
Uso dominante: Terciario e Industrial/Almacén destinado a albergar los servicios generales con al menos dos áreas diferenciadas ligadas al Área de Servicios Personales (ASP) y Area de Servicios al Vehículo (ASV).
  
c) Zona 3. Zona residencial destinada a futuros realojos (R).
  
Vivienda unifamiliar agrupada de tipología tradicional preferente (Cases de Poble); engloba las tipologías unifamiliares adosadas en conjuntos unitarios. La tipología de edificación adoptada coincide con la establecida en el PGOU para esta calificación.
  
d) Zona 4. Área de Reserva Patrimonial (ARP).
  
Zona Verde de protección y realce de las edificaciones incluidas en el Catálogo municipal localizadas en esta zona, con asignación de edificabilidad para uso terciario y dotacional a aplicar a la consolidación, rehabilitación y realce de las edificaciones catalogadas atendiendo a los aspectos patrimoniales y culturales que justifican su calificación.
  
e) Zona 5. Sistema de zonas verdes y espacios libres.
  
Areas asignadas para terrenos de titularidad y destino público destinados al ocio y esparcimiento de las personas, al cuidado y mejora de la calidad ambiental y a la protección de las vías de tráfico u otras instalaciones, compuesto por áreas forestadas o ajardinadas según los términos previstos en el Reglamento de Planeamiento de la Comunidad Valenciana para suelos industriales, con la delimitación recogida en el Plano de Estructura y Usos del Suelo.
  
f) Zona 6. Sistema viario.
  
Red básica encargada de la canalización y distribución interna de tráficos de la ZAL, así como la conexión con la red general del municipio en la zona,
  
I.b. Encuadre territorial.
  
Inicialmente, en base a los criterios de sectorización establecidos en el art. 20 de la LRAU, el ?Plan Especial de Ampliación del Patrimonio Público de Suelo para el Desarrollo de la futura Zona de Actividades Logísticas- ya aprobado por Decreto del conseller de Obras Públicas de 23 de julio de 1998, establecía una delimitación apoyada en alineaciones de ejes viarios y ámbitos de delimitación urbanística preexistentes correspondientes a zonas de calificación del PGOU de Valencia.
  
Con posterioridad a su aprobación, las modificaciones introducidas en el proyecto del Ministerio de Fomento en el trazado previsto para el nuevo acceso ferroviario al Puerto y sus actuaciones complementarias (reposición trazado VP-1041), supone que en aplicación de dichos criterios y atendiendo a la necesidad de que el planeamiento refleje la existencia o previsiones de bienes y obras de dominio público no municipal a las que se refiere el art. 18.2 RPCV, la delimitación definitivamente propuesta en el presente Plan Especial necesariamente incorpore las modificaciones que de las previsiones de actuación en la ejecución de dicha infraestructura se derivan. Estas circunstancias suponen que en la delimitación del ámbito de actuación, el límite occidental se haya hecho coincidir con la nueva delimitación prevista para la zona de dominio de la nueva reposición.
  
De este modo, la delimitación del ámbito ordenado se apoya en los siguientes elementos:
  
- el límite Norte para el ámbito para la ordenación estructural propuesta se apoya en la delimitación establecida en el PGOU de Valencia para la zona urbana de Nazaret, prolongado hasta la V-15 en paralelo al Camino de la Punta.
  
- el borde oriental se ha hecho coincidir con la delimitación exterior que establece el Plan Especial de Usos del Puerto en el linde con los terrenos de la ampliación Sur, garantizando la continuidad con las instalaciones del Puerto.
  
- el borde occidental se apoya en la nueva reposición de la VP-1041 Nazaret-Oliva prevista en los términos referidos anteriormente, asociada al paso superior de esta vía sobre el futuro acceso ferroviario al Puerto.
  
- el límite Sur-Suroeste propuesto por último, consta de dos alineaciones diferentes a ambas márgenes de la V-15. En el margen izquierdo de esta vía la delimitación se extiende hasta el nuevo cauce y el enlace entre la V-15 y V-30, en tanto que en la margen derecha el límite coincide con la zona de reserva prevista por el PGOUde Valencia, para ampliación de la depuradora de Pinedo y las actuales instalaciones de Mercavalencia.
  
En conjunto el ámbito delimitado sobre el que se desarrolla la ordenación estructural propuesta en el presente proyecto comprende un total de 768.615 m2 incluyendo la franja ocupada por la V-15 dentro del ámbito considerado (52.278 m2), así como un total de 33.105 m2 como área de reserva para el trazado del futuro acceso ferroviario al Puerto.
  
Según el régimen urbanístico aplicable, el territorio objeto de las determinaciones del Plan Especial en desarrollo se ha clasificado como suelo urbanizable, configurándose en zonas de ordenación urbanística diferenciadas.
  
I.c. Características naturales del territorio
  
El área objeto de estudio se encuentra enmarcada dentro de la unidad geomorfológica denominada Llanura Litoral, formada exclusivamente por materiales detríticos cuaternarios, que asimismo, se extiende a lo largo del Óvalo Valenciano.
  
La pendiente de la llanura es en todo el ámbito apenas apreciable, inferior al 0,3% de media, en la dirección NW-SE, distribuida de forma bastante uniforme a lo largo de la totalidad de su extensión. Las cotas del terreno sobre el nivel del mar oscilan entre 3,00 y 1,50 m, a excepción de la franja longitudinal donde se asienta la Autopista V-15 y sus accesos, en ligero terraplén de 1 a 1,5m de altura.
  
El ámbito territorial analizado se encuentra en las inmediaciones del Parque Natural de la Albufera, totalmente fuera de sus lindes, de las que se haya separado por el Nuevo Cauce del Turia.
  
El drenaje de la zona se efectúa a través de la red de riego, con cauces principales, acequias de Rovella y del Canal ?actualmente soterrada-, dispuestos de N a S y brazales de W a E., no discurriendo curso natural alguno a través de la misma.
  
La zona se encuentra dentro del acuífero de la Plana de Valencia, que localizado a lo largo de la zona litoral entre Puçol y Cullera, abarca un área de 1200 km2, en su mayoría terrenos llanos de cota inferior a 100 m. integrado por materiales detríticos miocuaternarios, procedentes de la erosión de los macizos circundantes, que presenta una gran heterogeneidad en su composición por cuanto la disposición de niveles de arenas, gravas, arcillas o limos, es consecuencia de los procesos de sedimentación vigentes en cada una de las fases que diera lugar a su formación.
  
Los suelos integrados en el área de actuación se encuentran en lo que tradicionalmente se ha denominado Huerta de Valencia; regados en este caso, por la acequia de Rovella. Se han aprovechado intensivamente para la producción agrícola desde hace siglos, gracias a su elevada aptitud edafológica y a la idoneidad del clima.
  
La zona objeto de análisis se encuentra integrada en una unidad paisajística singular, denominada tradicionalmente Huerta de Valencia que, ocupando la llanura prelitoral, se extiende entre los términos municipales de Puçol, al Norte, y Silla, al Sur, encontrándose asimismo, delimitada en su borde más cercano al mar por otros ecosistemas diferenciados como los marjales situados al Norte del Barranc del Carraixet y de l'Albufera y el cordón litoral.
  
La geomorfología del terreno y las aptitudes edafológicas del suelo fueron en origen los elementos determinantes en la modelación paisajística del territorio, antes de la aparición de los procesos de presión derivados de la expansión de las actividades urbanas, conformando un ecosistema en el que el dominio de la horizontabilidad en un suelo tapizado de vegetación, en el que surgían aquí y allá diversas alquerías y edificaciones aisladas al servicio de las explotaciones agrarias, junto con una red de riegos perfectamente desarrollada, conformaba un paisaje típico del litoral mediterráneo.
  
No obstante, en los últimos años como consecuencia de la fuerte presión ejercida por los usos de carácter urbano en constante expansión, se han introducido en el paisaje rural característico de la huerta importantes elementos disgregadores, especialmente patentes en el entorno de la ciudad de Valencia, que han ocasionado si no la pérdida total de sus valores intrínsecos, sí una disminución sensible de los atributos que la definían, este es el caso, del área localizada al Sur de la ciudad de Valencia, entre su núcleo urbano y el nuevo cauce del Turia, donde la implantación de actuaciones de la envergadura de la estación ferroviaria de Fuente de San Luís, Mercavalencia, y Depuradora de Pinedo, entre otras, han contribuido a la pérdida de sus características paisajísticas tradicionales, dotando al área de un carácter periurbano con marcada presencia de usos industriales relacionados con la manipulación y almacenaje de mercancías.
  
II. Análisis del estudio de impacto ambiental
  
El Estudio de Impacto Ambiental, se inicia con una introducción metodológica, en la que establece como premisa de la normativa de aplicación establecida en los Reales Decretos 1.302/86 y 1.131/88 a nivel estatal y Ley 2/1989 y Decreto 162/90 de la Generalitat Valenciana, el contenido mínimo de los estudios de impacto ambiental comprende (art. 7 RD 1.131/88):
  
- Descripción del proyecto y sus acciones.
  
- Examen de alternativas técnicamente viables y justificación de la solución adoptada.
  
- Inventario ambiental y descripción de las interacciones ecológicas o ambientales claves.
  
- Identificación y valoración de impactos, tanto en la solución propuesta como en sus alternativas.
  
- Establecimiento de medidas protectoras y correctoras.
  
- Programa de vigilancia ambiental.
  
- Documento de síntesis.
  
En tal línea, el Estudio de Impacto Ambiental desarrolla desde las páginas 14 a 28 una descripción y justificación de la propuesta de actuación.
  
A partir de la página 24, aborda el análisis del estado del lugar y sus condiciones ambientales en estado preoperacional, para lo que se procede a la descripción de las siguientes variables:
  
- Variables ligadas al medio físico:
  
- Geomorfología y relieve.
  
- Geología-Litología.
  
- Edafología.
  
- Hidrología.
  
- Superficial.
  
- Subterránea
  
- Factores susceptibles de generar riesgos
  
- Flora y fauna.
  
- Climatología.
  
- Variables de carácter perceptual.
  
- Paisaje.
  
- Variables de carácter sociocultural y económico.
  
- Estructura territorial. Sistemas de asentamientos.
  
- Infraestructuras existentes.
  
- Redes de comunicación.
  
- Redes de servicios.
  
- Variables de carácter económico ligadas a la actuación analizada.
  
- Variables de carácter patrimonial.
  
Posteriormente, a partir de la pág. 40, desarrolla el apartado correspondiente a identificación y valoración de impactos, en los siguientes epígrafes:
  
- Introducción. Diferenciación de efectos.
  
- Identificación de acciones de proyecto y efectos ambientales significativos.
  
- Caracterización acciones de proyecto.
  
- Características de los posibles efectos potenciales.
  
- Efectos sobre las características físicas del medio.
  
- Suelo.
  
- Hidrología superficial y subterránea.
  
- Efectos sobre las características bióticas del medio
  
- Efectos sobre las características perceptuales paisajísticas y ambientales.
  
- Efectos sobre el medio trasformado.
  
- Efectos urbanísticos.
  
- Valoración de efectos.
  
- Efectos sobre las características físicas del medio.
  
- Suelo.
  
- Modificaciones régimen hidrológico.
  
- Hidrología superficial
  
- Hidrología subterránea.
  
- Riesgo de inundación.
  
- Vegetación.
  
- Alteraciones sobre las características perceptuales, paisajísticas y ambientales.
  
- Paisaje.
  
- Modificación de los niveles de ruido y emisiones a la atmósfera.
  
- Efectos sobre el medio trasformado.
  
- Medio socioeconómico.
  
- Efectos sobre la economía general derivados de la actividad portuaria.
  
- Efectos sobre el uso agrario.
  
- Efectos sobre el patrimonio edificado.
  
- Afecciones sobre el sistema viario.
  
- Afecciones sobre las redes de servicio.
  
- Efectos sobre el planeamiento territorial y otras actuaciones previstas.
  
- Valoración ambiental. Síntesis de efectos y justificación solución propuesta.
  
Posteriormente, a partir de la pág. 76, con el objeto de minimizar la magnitud del impacto ambiental sobre el medio receptor por la ejecución de la zona de actividades logísticas, se proponen una serie de medidas correctoras, bajo los siguientes epígrafes:
  
- Fase de construcción
  
- Generales
  
- Integración paisajística
  
- Alteraciones red de drenaje
  
- Afecciones redes viaria y de riegos.
  
- Fase de funcionamiento
  
- Emisión de ruidos y vibraciones.
  
- Emisión de efluentes.
  
- Residuos sólidos.
  
- Características perceptuales.
  
De todas las cuales las más significativas son las correspondientes a la integración paisajística de la actuación, que se relacionan a continuación:
  
- Ejecución de una barrera vegetal a lo largo de la totalidad de su perímetro Norte, entre la autopista V-15 y el nuevo recinto portuario, con objeto de preservar el núcleo residencial de Nazaret y zona agrícola, de los efectos de intrusión visual derivados de la actuación proyectada.
  
- Desarrollo del área de reserva patrimonial prevista, en base a las obras de acondicionamiento y rehabilitación de las edificaciones y conjuntos existentes en el entorno de la senda de la Llora.
  
Las bandas vegetales a realizar deberán ser lo suficientemente tupidas para el logro de los fines perseguidos, por lo que las especies a establecer serán de gran porte, resistentes a la contaminación, de capa densa y hoja perenne y crecimiento rápido, y adaptación a la unidad palsajística existente. Asimismo, entre las especies de mayor prestancia deberán intercalarse arbustos y especies tapizantes con objeto de que la barrera vegetal sea lo más densa posible. Entre las variedades a considerar deberán tener preferencia aquellas frondosas, resistentes a la contaminación y compatibles con un nivel freático elevado.
  
- Rescate de las especies arbóreas de mayor interés existentes en el área con el fin de que puedan ser trasplantadas a las zonas verdes previstas o donde así se disponga.
  
- Introducción de especies vegetales autóctonas en las zonas verdes previstas en lá actuación.
  
Por último, y a partir de la página 82, desarrolla el Programa de vigilancia ambiental.
  
Consta asimismo en el Estudio de Impacto Ambiental, como Documento nº 3, un documento de síntesis desarrollado a lo largo de 25 páginas.
  
En conclusión, el Estudio de Impacto Ambiental, si bien es somero en algún caso, p. ej. inventario de flora y fauna; y prolijo en otros, como los efectos económicos derivados de la implantación de la actuación; en su conjunto, ofrece información suficiente de las características ambientales y efectos del proyecto, y se ajusta en su desarrollo y redacción a lo dispuesto al respecto en la normativa de evaluación de impacto ambiental.
  
III. Análisis de las alegaciones de carácter ambiental
  
Del análisis y consideración de las alegaciones presentadas en el período de información pública, se pueden concretar los principales motivos de oposición en los siguientes:
  
- Existencia de otras alternativas.
  
- Afección al paisaje y al patrimonio cultural.
  
- Riesgo de inundación.
  
- Posibilidad de contaminación del acuífero.
  
- Afecciones sobre flora, fauna y ecosistemas.
  
- Afecciones al Parque Natural de la Albufera.
  
En lo que respecta a la existencia de alternativas que sean viables y ausencia de su análisis en el Estudio de Impacto Ambiental, se ha de tener en consideración que nos encontramos ante un procedimiento en el que el órgano con competencia sustantiva, la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes, en modo ajustado a Derecho, ha determinado ampliar el Patrimonio Público de suelo para el desarrollo de un conjunto de actividades en un lugar concreto y determinado, seleccionado entre distintas alternativas mediante criterios técnicos. A este respecto se considera procedente transcribir el punto séptimo de la Resolución del conseller de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes de 23 de julio de 1.998:
  
?Séptimo. Existe otro bloque de alegaciones que discute el emplazamiento elegido para la ZAL. Con relación a esta cuestión es necesario remitirse a los informes obrantes en el expediente, no obstante, dichas argumentaciones pueden resumirse en las siguientes:
  
1ª. La localización de la ZAL necesariamente debe contemplarse como un elemento complementario al resto de actividades del puerto y muy especialmente, a la nueva terminal de contenedores, de igual forma a como se viene realizando en los principales puertos europeos.
  
2ª. Valorando consideraciones de esta índole, aún cuando en sus inmediaciones se disponga de suelo útil disponible, no cabe conceptuar en la actualidad el Puerto de Sagunto como alternativa al carecer de las infraestructuras, restricciones de zona de atraque y calado suficiente para el tráfico principal de contenedores, circunstancia valorada asimismo por el Plan Estratégico que considera que aun admitiendo que en un futuro Sagunto cuente con su propia ZAL, no lo considera como alternativa de Valencia, proponiendo que bajo una perspectiva a largo plazo se aborde el acondicionamiento del Puerto de Sagunto para que en su momento pudiera complementar al de Valencia, de modo que canalice determinadas funciones previstas inicialmente en el Puerto de Valencia, siendo el Puerto de Sagunto el que pudiera asumir dicho rol portuario.
  
3ª. De igual modo y en relación con el área ubicada en el entorno del enlace entre el bypass y la N-III que cuenta con buena accesibilidad terrestre por carretera y ferrocarril, aún reconociendo el potencial ?para la localización de una Zona de Actividades Logísticas, su alejamiento con respecto al Puerto significaría, que necesariamente se produciría un desplazamiento del punto de ruptura del modo de transporte marítimo-terrestre que afectaría inevitablemente al tiempo de transporte y el coste de mercancías, y se perdería el tráfico de contenedores, lo que inhabilitaría este emplazamiento en relación con las actividades portuarias. En un emplazamiento de estas características por otra parte, difícilmente seria posible una gestión de la carga mínimamente garantizada en los términos anteriormente referidos. Todo lo anterior conlleva a afirmar que este es un aspecto crítico por el que la ZAL se tiene que situar en el punto previsto por la propia esencia de la actividad económica y su vinculación en régimen de adyacencia a la operación marítima.
  
4ª. Es preciso poner de manifiesto en síntesis, que por razones funcionales las alternativas de localización de este tipo de instalaciones compatibles con un funcionamiento eficaz de la cadena logística conjunta entre modos marítimos y de carretera o ferroviarios, contempla únicamente la ruptura bien en los puntos de intercambio modal (puertos en este caso), o en los puntos de distribución en destino en grandes instalaciones de distribución con un hínterlad de dominio elevado (preferentemente en el centro peninsular sobre instalaciones ya existentes como el Puerto seco de Coslada, el CTM , etc), y no en puntos intermedios aun cuando en ellos se garantice un adecuado nivel de accesibilidad pero impliquen un nuevo eslabón en la cadena de transporte.
  
5ª. En el documento base de planificación de actuaciones futuras de inversión en materia de infraestructuras, el PDI (Plan director de lnfraestructuras) del Ministerio de Fomento, aprobado en Cortes Generales contempla distintas Zonas de Actividades Logísticas a escala nacional, incluyendo la ZAL de Valencia dentro de las áreas de interés estratégico nacional. En el planteamiento que en este documento se establece, a partir de las zonas de actividades logísticas como enclaves logísticos de primer orden, se pretende incentivar el desarrollo posterior de planes regionales y locales de otros Centros de Transportes, coordinándolos con la planificación sectorial de los diferentes modos de transporte, que complementen y definan una estructura idónea para el transporte de mercancías.
  
Argumentos todos los expuestos ?así como otras que constan en el expediente- que ratifican la idoneidad del emplazamiento elegido para la ubicación de la ZAL?.
  
En lo que se refiere a sus valores paisajístico, un detenido recorrido por la zona en cuestión pone de manifiesto la preponderancia de su uso agrario en un entorno antropizado por la presencia de numerosas infraestructuras, tal y como señala el Estudio de Impacto Ambiental, que a pesar de que aún conserva parte de su atractivo rural tradicional: dominio de los suelos cultivados, redes de riego y drenaje en servicio, y proliferación de la edificación tradicional dispersa al servicio de las explotaciones agrarias; se encuentra asimismo, mediatizada bien, en su seno; bien, en su entorno inmediato, por acciones de alto poder estructurante, ajenas a su vocación rural, como son:
  
- Autopista V-15, que detenta un alto poder desvertebrador del conjunto del sector, al atravesarlo de Norte a Sur por su zona central.
  
- Ampliación del Puerto, que supone una importante ruptura paisajística en el sector.
  
- Nuevo Cauce del Turia y Autovía de Circunvalación V-30: los cuales desvinculan el área de huerta considerada con su prolongación natural hacia el Sur.
  
- Estación depuradora y proliferación de áreas de acopio y manipulación de contenedores que contribuyen a difuminar sus atributos paisajísticos tradicionales, dotándoles de una componente de carácter suburbial industrial muy ajeno a su entidad ambiental originaria.
  
La consideración de las anteriores acciones permiten definir el sector como un enclave donde se aprecian todavía los valores y atributos que conforman la unidad paisajística denominada Huerta, pero rodeado de actuaciones que, siendo origen de importantes disfunciones, se han asentado incluso, en su interior ?casos de la Autopista y áreas de manipulación de contenedores-, provocando una significativa pérdida de sus señas de identidad, reflejada en un notable detrimento de sus cualidades medioambientales originarias.
  
En cuanto a la protección de los posibles bienes muebles e inmuebles de valor histórico artístico, arquitectónico, arqueológico, paleontológico, etnológico, etc. especialmente representativos de la historia y la cultura valenciana, como señala el art. 1 de la Ley 4/98, de la Generalitat Valenciana, del Patrimonio Cultural Valenciano, señalar que obra en el expediente informe de la Unidad de Inspección del Patrimonio Histórico Artístico de la Conselleria de Cultura, el cual establece una ampliación de medidas correctoras y cautelares en una zona ya determinada a tal fin en el Plan Especial objeto de la presente Declaración de Impacto Ambiental, sin manifestar reserva o condicionante alguno al resto del territorio en cuestión, siendo párrafos determinantes del informe mencionado los que siguen:
  
5. Con el fin de conseguir los objetivos que tanto el Estudio de Impacto Ambiental como el Plan Especial establecen respecto a lo que denominan Área de Reserva Patrimonial se deberá modificar la calificación de las manzanas C-2, D-2 y E-2 destinando todas ellas a Área de Reserva Patrimonial. Las razones, además de las conceptuales perfectamente expresadas en ambos documentos, son obvias:
  
1. Constituyen el ámbito de huerta especialmente bien conservada de mayor importancia dentro del área objeto de planeamiento modificativo, tal y como reconoce el documento de Catálogo en elaboración por el Ayuntamiento de Valencia.
  
2. El camino rural de la Senda de Llora alcanza su capacidad definitoria de la estructura del territorio siempre que contribuya a comunicar hábitats semejantes y no sea la vía trasera de una parcelación industrial.
  
3. La manzana E-2 y el Área de Reserva Patrimonial a ella asignada, alcanzan un tamaño residual dentro de la ordenación. La presencia del viario que la delimita por el oeste además de motivar su exiguo tamaño cercena la continuidad de la Senda de Llora dejando sin sentido al Área de Reserva Patrimonial.
  
En cualquier caso los usos terciarios previstos en la normativa del Plan Especial para estas Áreas carecen de compatibilidad respecto al concepto de Reserva Patrimonial, pues el conjunto afectado está formado no solo por edificios sino también por infraestructuras históricas y una forma de explotación del territorio que constituyen en su conjunto el hábitat objeto de reconocimiento cultural que el Plan Especial debe preservar. En consecuencia, establecida la incompatibilidad de los usos previstos se hace necesario, además, que el documento de desarrollo al que remite el Plan Especial sea de mayor rango urbanístico que un Estudio de Detalle puesto que deberá fijar los usos futuros en función de la conservación integral del hábitat de la Senda de Llora.
  
Complementariamente el documento debe garantizar la protección efectiva, aquí si que sería posible la calificación de Área de Reserva Patrimonial, en los términos expresados en el documento, para los edificios 10/87 Carretera de Roca, 5 y 11/26 Casa del Doctor Bartual, Camino del Canal s/n, junto con su territorio inmediato; a tenor de su consideración como inmuebles con valoración singular por el documento de catálogo actualmente en fase de elaboración por el Ayuntamiento de Valencia.
  
6. Reconocida la existencia de bienes culturales en el ámbito objeto de planeamiento, el documento de Plan debe satisfacer el contenido del artículo 47 de la Ley 4/98, GV, del Patrimonio Cultural Valenciano y expresamente debe manifestar las razones que avalen el tratamiento que definitivamente se otorgue a los inmuebles 10/87 Carretera de Roca, 5 y 11/26 Casa del doctor Bartual, Camino del Canal s/n.
  
Conclusiones
  
A la vista de los antecedentes y consideraciones anteriores, el técnico que suscribe entiende y recomienda que se incorporen al documento de Plan Especial para conseguir la correcta protección de los bienes culturales afectados los aspectos recogidos en los epígrafes 5 y 6 anteriores.
  
En relación con las alegaciones referidas a implicaciones hidrológicas tanto superficiales como respecto al subsuelo, cabe hacer las siguientes consideraciones.
  
Si bien en origen la geomorfología de la zona responde en cierta medida a una génesis ligada a la llanura de inundación del Turia, las transformaciones provocadas por las nuevas estructuras hidráulicas asociadas a la creación del nuevo cauce suponen una profunda modificación del comportamiento hidráulico ligado a eventuales avenidas.
  
Los posibles desbordamientos como consecuencia de crecidas generadas en la cuenca de aporte del Turia, con la creación del nuevo cauce se ven razonablemente controlados en la medida que dicha obra cuenta con una capacidad de desagüe prevista en su diseño para alrededor de 5.000 m3/seg., que pretendía cuando se realizó el proyecto, garantizar un resguardo suficiente en relación con los caudales que en la riada de 1957 supusieron alrededor de 3.700 m3/seg. circulando por el cauce en su tramo bajo.
  
Esta circunstancia es la que determina que en los análisis recientes para elaboración de los mapas de riesgo de la Comunidad, la zona analizada no aparezca recogida como área de riesgo potencial en ninguna de las diferentes categorías delimitadas.
  
De igual modo y por lo que se refiere a la posible afección al acuífero subyacente, la proximidad del nivel freático en principio supone la necesidad de arbitrar procesos de control de la eventual propagación de cualquier sustancia que pudiera filtrarse en el subsuelo, y como consecuencia afectase al acuífero al no contar con la profundidad necesaria para que actúen los procesos naturales de neutralización.
  
Este potencial de riesgo es inherente para cualquier tipo de uso a gran parte de la franja litoral en la comarca de L'Horta y parte de la Ribera, en donde la configuración del acuífero, y una dominante de circulación en sentido oeste-este, hace que en las proximidades del cordón litoral se registre un nivel freático más alto, que pudiera suponer una mayor vulnerabilidad respecto a cualquier actividad que pueda generar filtraciones al subsuelo.
  
En relación con éste aspecto, es preciso hacer constar que el uso dominante al que se destinan las nuevas instalaciones es el de almacenamiento, por lo que las posibles implicaciones ambientales asociadas a usos industriales cuya actividad característica en ocasiones constituye causa de impactos de muy diferente índole se encuentran excluidas de posible localización, cuando a mayor abundamiento, el Reglamento de la Ley de Impacto Ambiental obliga a que con carácter previo a su implantación, deba analizarse específicamente y sea objeto de estimación de impacto, la totalidad de proyectos de ejecución y desarrollo de actividades generadoras o importadoras de residuos tóxicos y peligrosos o manipuladoras de productos de los que pudiera derivarse residuos del indicado carácter.
  
Limitada por la propia regulación de uso que el Plan Especial contempla para la actividad productiva, no cabe prever la existencia de elementos residuales de procesos que no sean los que vayan ligados al propio almacenamiento, y pequeñas operaciones de embalado, etiquetaje, fraccionamiento de cargas, etc.
  
Esta limitación de uso no obstante se complementa con las medidas recogidas en la propia normativa del Plan Especial, que necesariamente en la urbanización posterior, o en la propia actividad de las empresas que se instalen, obligan a la necesidad de que se establezcan dispositivos de ejecución obligatoria (arquetas separadoras de grasas, independencia de acometidas, sistemas separativos de recogida de efluentes, etc.), introduciendo una normativa complementaria de obligatorio cumplimiento en la solicitud de licencia de actividades previa a su implantación, de conformidad con lo que se especifica en el condicionado de la presente Declaración de Impacto Ambiental
  
Por lo que se refiere a los valores de fauna y flora silvestre que habitan la zona objeto de la actuación, se ha de considerar que la misma ha sido intensamente utilizada por el hombre durante siglos, por lo que su grado de naturalidad (y en consecuencia su capacidad para albergar especies silvestres no antropófilas de fauna o flora) es sustancialmente reducido, alejándose excesivamente de las etapas climácicas. Ello hace que la componente botánica y zoológica del ecosistema incluya pocas especies silvestres localmente establecidas, y que éstas no destaquen por su gran rareza o necesidad de conservación a nivel macroterritorial; por el contrario, y como es esperable en ecosistemas agrarios, son abundantes las especies silvestres consideradas antropófilas tanto de fauna como de flora, en ocasiones consideradas útiles por el ser humano, e incluso listadas en los rangos inferiores de los catálogos oficiales de especies protegidas, pero no estimadas como globalmente amenazadas bajo los criterios de la UICN (Unión Internacional para la Conservación de la Naturaleza).
  
La flora silvestre local está dominada por especies netamente antropófilas, sin problemas de conservación, y en ocasiones calificadas como alóctonas; existen puntualmente zonas recolonizadas por vegetación natural hidrófila, formando alineamientos en acequias y enclaves similares, aunque con clara dominancia de especies nitrófilas (Arundo donax, Sambucus ebulus, Calystegia sepium, Bidens sp. pl., etc.), y sin que se haya detectado presencia de especies protegidas. Se localizan además plantas alóctonas no silvestres (cultivadas) en proceso general de rarefacción en el territorio valenciano, típicas del paisaje local, y puntualmente con grandes portes, que pueden merecer ser conservadas pero que aceptan habitualmente el trasplante o reubicación, si éste se realiza en las condiciones y épocas técnicamente adecuadas; estos taxones no están amparados por la normativa vigente sobre especies protegidas (Reales Decretos que desarrollan la Ley 4/1989 de 27 de marzo, de Conservación de los Espacios Naturales y de la Fauna y Flora Silvestres); destacan, como más relevantes, Morus alba ?morera blanca- y Phoenix dactylifera ?palmera datilera o común- entre los taxones de porte arbóreo, o Narcissus tazetta ?nadaleta- y Zantedeschia aethiopica ?cala- en las perennes de porte herbáceo; no se han localizado, aunque se han recibido referencias de su existencia local, especímenes de plantas cultivadas más raras como Crataegus azarolus, Mespilus germanica o Ziziphus jujuba. No especificando el estudio de impacto ambiental, si estas especies están suficientemente representadas en el área prevista de reserva patrimonial.
  
En lo referente a la fauna, están representadas especies antropófilas, abundantes en la Comunidad Valenciana en cascos urbanos y sus entornos directos o bien en los agrosistemas, y no significativamente amenazadas conforme a los criterios científicos o técnicos habitualmente utilizados; algunas de ellas, aun siendo frecuentes o abundantes en la Comunidad Valenciana o en el entorno de la propia ciudad de Valencia, están protegidas por el Real Decreto 439/1990, de 30 de marzo (BOE de 5 de abril) en la categoría ?De Interés Especial'. Es razonable admitir que muchas de las especies establecidas pervivirán a las perturbaciones o recolonizarán las nuevas zonas generadas si se ejecuta el proyecto solicitado, encontrando en algunos casos puntuales hábitats más favorables (p. ej., es conocida la existencia habitual de grandes colonias de hérpetos antropófilos en las zonas portuarias de almacenamiento de mercancías); para el resto es recomendable conservar suficiente cantidad de entornos naturales o recrearlos artificialmente.
  
Debe señalarse el efecto ecotonal que implica la situación de la ZAL junto a un área que está incrementando progresivamente su capacidad de acogida para fauna silvestre, como es la desembocadura del cauce nuevo del Turia o Plan Sur. La fauna que se concentra en estas zonas puede utilizar puntualmente el área propuesta para la ZAL como área de campeo y alimentación complementaria. Esta presencia de fauna no proviene a menudo de los propios valores implícitos del ecosistema agrario, sino de la cercanía de otros de mayor valor naturalístico, por lo que siempre que se puedan mantener determinadas estructuras seminaturales en las zonas ecotonales, tal riqueza podrá prolongarse en el tiempo e incluso incrementarse.
  
En consecuencia, visto todo lo anterior, debe considerarse que el valor intrínseco de la fauna y flora silvestres de la zona no puede calificarse de elevado, en concordancia con el tipo de ecosistemas que se juzgan, pero deben abordarse medidas de compensación o amortiguación para asegurar en lo posible el efecto tampón de la zona sobre ecosistemas cercanos de mayor valor naturalístico, para minimizar el impacto de las obras o actividades sobre las especies silvestres, y para aumentar cuantitativa y cualitativamente la capacidad de acogida de tales hábitats en el futuro.
  
Por lo que se refiere a las posible afecciones al Parque Natural de la Albufera, los informes recabados al respecto, ponen de manifiesto que el Plan de Ordenación de Recursos Naturales (PORN) de la cuenca de la Albufera y el Plan Especial de Protección establecen unos límites concretos del ámbito del mismo, no siendo estos afectados por la actuación del proyecto que aquí se valora. Es decir, la actuación se ubica fuera de los límites actuales del Parque Natural, por lo que la afección no se produce.
  
Por otro lado la propia normativa del Parque establece una zonificación u ordenación de usos y actividades en su ámbito, de manera que las zonas más cercanas a los límites exteriores tienen unos tratamientos específicos más ajustados a sus necesidades propias, en el caso que nos ocupa son zonas agrícolas fundamentalmente que actúan como zonas de amortiguación de impactos o zonas tampón. Ello significa que el Parque Natural ya esta provisto de zonas que aislen y conserven los valores más interesantes de dicho lugar.
  
La zona de actuación del proyecto ZAL se ubica en unos terrenos con aprovechamiento fundamentalmente agrario que se han visto muy afectados por la actuación del hombre, de manera que sus sistemas naturales han sido degradados y alterados modificándose la diversidad presente en los mismos a la propia de sistemas agrarios con un tratamiento intensivo de sus recursos.
  
Dado que ello es así, las posibles afecciones que se pueden aventurar en el ámbito del Parque se pueden relacionar fundamentalmente con la presencia de poblaciones de aves, ya que la zona objeto del proyecto es susceptible de querencia y campeo por las mismas. No ocurre esta situación dado que la zona como corresponde a su aprovechamiento ?agrario- ha sido intensamente utilizada por el hombre y es utilizada como lugar complementario de alimentación por especies más cercanas al hombre, entre las que podemos destacar ciertas Ardeidas y Anátidas en su trayecto hacia otros lugares de mayor protección y cobertura como los existentes en el Parque Natural.
  
Además el nuevo cauce del río Turia ya viene actuando desde hace muchas décadas como una barrera física que limita la distribución de las especies (las terrestres) o las sitúa en las zonas circundantes en función de las necesidades muchas aves se sitúan en el marjal conformat en el nuevo cauce del río Turia o se distribuyen directamente al Parque Natural.
  
También las infraestructuras lineales ?la autopista V-15 fundamentalmente- ya viene actuando también como barrera física para la distribución de las especies.
  
Por último, se ha de considerar, que la masiva concentración humana en toda la cuenca circundante al parque natural ya es un hecho consumado desde hace muchas décadas, y ha determinado una forma de adaptación de las especies a ese entorno humanizado como única manera de poder seguir existiendo en la misma, de manera que una acción puntual ?como es el proyecto que nos ocupa- no deja de ser una acción que se produce en una zona ya muy alterada y en un contexto humanizado en el que la adaptabilidad de las especies es un hecho comprobado en este entorno tan problemático y a la vez tan importante como lo es el Parque Natural de la Albufera.
  
Visto el contenido de los Informes emitidos por la Dirección Territorial de la Conselleria de Cultura i Educación; y los Servicios de Espacios Naturales, de Protección de Especies y de Programación y Evaluación del Impacto Ambiental de esta Conselleria de Medio Ambiente, en los que se propone la adopción de una serie de medidas correctoras tendentes a garantizar la minimización del impacto ambiental generado por la ejecución del Plan Especial, medidas que se incorporan a la presente Declaración, en su parte dispositiva.
  
Considerando que el proyecto examinado constituye uno de los supuestos fácticos en los que resulta preceptiva la formulación de una Declaración de Impacto Ambiental, previa a la resolución administrativa que se adopte para la aprobación definitiva de aquél.
  
Considerando que en el expediente se han observado los trámites previstos en el Decreto 162/90, del 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana por el que se aprueba el Reglamento de Impacto Ambiental; en la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de la Generalitat Valenciana y en las demás disposiciones que le son de aplicación.
  
Considerando que el artículo quinto del Decreto 162/90, del 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 2/89, de Impacto Ambiental, atribuye la competencia al Órgano Ambiental, para las Declaraciones y Estimaciones de Impacto Ambiental de los proyectos a los que se aplique esta Ley.
  
Considerando que el Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Medio Ambiente, aprobado por Decreto 90/1999, de 30 de julio de 1999, del Gobierno Valenciano atribuye a la Dirección General de Planificación y Gestión del Medio la competencia para la tramitación y formulación de la Declaración de Impacto Ambiental.
  
En uso de las facultades que tengo legalmente atribuidas, resuelvo:
  
1. Formular con carácter favorable la presente Declaración de Impacto Ambiental del Plan Especial Modificativo del Plan General de Valencia con expediente de Homologación para desarrollo de la Zona de Actividades Logísticas (ZAL) del Puerto de Valencia promovido por la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes, a los efectos de lo que establece el artículo 5.1 de la Ley 2/89, de marzo de 1989.
  
2. Señalar la adopción de las medidas correctoras adicionales siguientes:
  
2.1 En orden a la protección del patrimonio cultural, se incorporan a la presente Declaración de Impacto Ambiental, el contenido del Informe de la Conselleria de Cultura y Educación.
  
2.2 En orden a la protección del patrimonio natural:
  
2.2.1 A los efectos del cumplimiento de la normativa específica sobre nidificación o cría de posibles especies protegidas, es conveniente evaluar con antelación a la ejecución de la actuación objeto del Plan Especial, la lista completa de las especies que nidifican efectivamente en la zona. Ha de incluirse este aspecto y las adecuadas medidas a adoptar al efecto, en un proyecto de restauración e integración paisajística a redactar por el promotor
  
2.2.2 Se han de reservar áreas de mantenimiento de ecotonos (antiguas acequias, inmediaciones de los cauces del Turia) o generar otras nuevas (balsas artificiales, pastizales hidrófilos, etc.) para albergar la fauna residual procedente de las áreas naturales cercanas y asegurarles futuras zonas adecuadas de campeo. Se deberá por tanto:
  
2.2.2.1 Respetar la presencia de vegetaciones naturales (cañaverales) o seminaturales (restos puntuales de choperas de lindes de terrenos) que existan en las áreas de reserva establecidas en el proyecto, y en general en las denominadas ?Sistemas de Espacios Libres' y ?Otros Espacios Libres No Computables' en el plano 10 del proyecto.
  
2.2.2.2 Que las zonas situadas al sur de la zona B-2 del proyecto previstas para área verde o de ajardinamiento, se diseñen y planten para formar vegetaciones naturales propias del litoral y montañas subcosteras valencianas, alejándose en consecuencia de la tipología sencilla de céspedes o parterres ornamentales. Para las especies vegetales a plantar, de distribución puntual o restringida con escasa capacidad migratoria de semillas, las plantas a introducir deberán provenir de los orígenes geográficos más cercanos posibles.
  
2.2.2.3 En ningún caso las áreas previstas como zonas verdes deben utilizarse como áreas de acopio de materiales en el desarrollo de las obras.
  
2.2.2.4 Debe desarrollarse un adecuado seguimiento a corto y medio plazo de la reinstalación de especies silvestres en la zona.
  
2.2.3 El mantenimiento o recreación de estas zonas ecotonales y de reserva biológica pueden permitir recuperar a pequeña escala especies que fueron desplazadas de la zona por la actividad humana hace siglos y que no existen localmente en la actualidad (p. ej., moluscos del género Unio o Psilunio, numerosos anfibios, especies vegetales preforestales, plantas endémicas o raras de diversos géneros propias del entorno natural de la ciudad de Valencia ?Limonium dufourii, Kosteletzkia pentacarpa, Spartina versicolor, Thalictrum maritimum, Centaurea dracunculifolia, etc.). En consecuencia, resulta necesario que:
  
2.2.3.1 El diseño de las actuaciones a efectuar, se haga en colaboración con los organismos oficiales que desarrollan trabajos de producción o conservación de estas especies o centros de investigación actualmente autorizados al efecto, fijándose con ellos una lista definitiva de especies a considerar. Ello permitiría una adecuada coordinación del proyecto con los planes de recuperación, manejo o gestión de estas especies.
  
2.2.3.2 Las actividades de seguimiento deben incluir una adecuado estudio a medio plazo de la evolución de las poblaciones de estas especies.
  
2.2.4 Es recomendable utilizar la zona para la experimentación en la creación y mantenimiento de estructuras artificiales alternativas para la conservación de especies, en particular para aquellas que, al menos temporalmente, pierden a nivel local hábitat de permanencia o campeo; es así importante que se diseñen estructuras favorables para aumentar la instalación y cría de especies de fauna (colocación de nidales, torretas de nidificación u otras estructuras de ?hacking') o para evitar accidentes (adecuación de las conducciones eléctricas para evitar choques y electrocución de aves). Se reitera para este caso lo indicado en el anterior apartado 3.1 sobre coordinación con centros oficiales y de investigación.
  
2.2.5 Se deberá evitar el sacrificio de árboles agrarios de especies raras o en abandono (Morus alba, Crataegus azarolus, Phoenix dactylifera, Mespilus germanica, Juglans regia, Ziziphus jujuba u otros), y en general de plantas perennes y bulbosas de interés etnoagrario (Zantedeschia aethiopica, Narcissus tazzeta, Citrus myrtifolius, etc.), reubicándolos en las zonas destinadas a áreas verdes, jardines, pasillos verdes u otras similares. Las plantaciones han de realizarse en épocas adecuadas, ubicando los especímenes en sitios propicios en función de las condiciones ecológicas que requieren y de las previsiones de riegos a recibir.
  
2.2.6 Se incorporaran a las Normas Urbanísticas y Ordenanzas Reguladoras del Plan Especial, en los puntos referentes a evacuación de aguas residuales, el modelo de ordenanza de vertido a la red municipal de alcantarillado, elaborado por la federación Valenciana de Municipios y Provincias y la Generalitat Valenciana.
  
2.2.7 En consecuencia: Se procederá a redactar un Proyecto de Restauración e Integración ambiental y paisajística, en el que se recojan las determinaciones y recomendaciones efectuadas. Este Proyecto será presentado ante esta Dirección General para su aprobación, en todo caso antes de dos meses del inicio de las obras de urbanización.
  
3. Establecer en relación al Programa de Vigilancia Ambiental, en cumplimiento de lo establecido el art. 12 del Decreto 162/90, del Consell de la Generalitat Valenciana, las condiciones fijadas en el Estudio de Impacto Ambiental, con las adendas que se determinen al aprobar el Proyecto de Restauración e Integración ambiental y paisajística.
  
4. Una vez aprobado el presente Plan Especial, y habida cuenta que en fecha 28 de mayo de 1998, la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes aprobó el Plan Especial de Infraestructura Eléctrica ?La Punta?, que contaba con Declaración de Impacto Ambiental favorable; decaen las circunstancias y prescripciones que motivaron la Declaración de Impacto Ambiental desfavorable en el expediente 035/95-AIA sobre proyecto de ?Ejecución de la línea eléctrica a 132 kv. Cuádruple circuito E.S/La Punta (Valencia)?, la cual queda modificada, por la presente resolución, habiendo de entenderse que la misma, a partir de ese momento, es favorable a los meros efectos ambientales.
  
5. Notificar a los interesados que contra la presente resolución, por ser un acto de trámite que no pone fin al procedimiento ni produce indefensión, no cabe recurso alguno; sin perjuicio de utilizar los medios que en defensa de su derecho se estimen pertinentes.
  
6. Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana la presente Declaración de Impacto Ambiental, de acuerdo a lo dispuesto en el artículo 28 del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento de ejecución de la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de Impacto Ambiental.
  
Valencia, 14 de diciembre de 1999.- La directora general de Planificación y Gestión del Medio: Amparo Monrós Chancosa.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML