Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 497, del 31-12-1986 (1986/807868)

LLEI de la Generalitat Valenciana 8/1986 de 29 de desembre, d'ordenació del Comerç i superficies Comerçials.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**DEROGADA**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/1986/12/29/8**

### Versions

 Text inicial: 20/01/1987 - Actualitat 

### Dades del document

Número de DOGV
:   497

Data del DOGV
:   31-12-1986

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1986/807868

CVE


Data del document
:   29-12-1986

Organisme emissor
:   Presidència de la Generalitat

Tipus de document
:   Llei

Anàlisi jurídica

![](assets/imgs/icones/ico_informacio.svg)

Els textos consolidats de les normes són de caràcter informatiu i no tenen valor jurídic.

Per Sentència del Tribunal Constitucional 225/1993, de 8 de juliol, es declara la inconstitucionalitat i nul·litat de l'article 9 i de l'incís “i els que si pertoca s'establisquen reglamentàriament” del paràgraf primer de l'article 4, Un d'esta Llei (BOE núm. 183 de 02/08/1993).

Llei de la Generalitat Valenciana 8/1986, de 29 de desembre, d'ordenació del comerç i superfícies comercials.  
  
Sia notori i manifest a tots els ciutadans que les Corts Valencianes han aprovat, i jo, d'acord amb el que estableixen la Constitució i l'Estatut d'Autonomia, en nom. del Rei, promulgue la Llei següent:   
  
PREÀMBUL  
  
L'article 34.1.5 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana atribueix a la Generalidad competència exclusiva en matèria de Comerç Interior, sense perjudici de la política general de preus i de la legislació sobre defensa de la competència d'acord amb les bases i l'ordenament de l'activitat econòmica general i la política monetària de l'Estat, en els termes que disposen els articles 38, 131 i en els números 11 i 13 de l'apartat I de l'article 149 de la Constitució.   
  
En aquest marc estatutari la present Llei ve a ser la via normativa per possibilitar una ordenació adient del comerç interior, perquè ateses les exigències pròpies de l'activitat comercial i de l'economia valenciana en general. Amb tot i això, hi queda respectada la competència estatal, competència que es delimita bé per la matèria- com la sanitat- bé per la naturalesa de la normativa- com la legislació mercantil, civil o processal.   
  
El comerç, és a dir, no solament la venda- a l'engròs i al detall- de béns sinó com la prestació de serveis, és un sector en el qual el predomini- absolut i relatiu- de las petites i mitjanes empreses dotades d'uns sistemes tradicionals de venda o prestació de serveis constituïa una de les seues característiques més genuïnes.   
  
D'altra part, durant l'última dècada estem. assistint a una modificació substancial de «l'status» comercial tradicional pel fet d'irrompre en el mercat no solament empreses de volum sensiblement més gran, sinó també sistemes de venda no coneguts anteriorment. Es urgent la regulació d'aquesta matèria a fi que les condicions d'igualtat entre els individus i els grups en els quals s'integren siguen reals i efectives, tal com ordena la Constitució als poders públics en l'article 9.2.   
  
Es evident que amb las modernes tècniques de venda, els sistemes de publicitat emprats, i les condicions actuals de vida no es pot pretendre una regulació detallada de la activitat comercial, però també és cert que s'ha d'aconseguir una gran transparència en las relacions dels consumidors o usuaris amb els comerciants, i la d'aquests entre si, atés que són interessos socials que justifiquen la intervenció dels poders públics.   
  
A la Comunitat Valenciana, més que en altres Comunitats Autònomes, existeix un més gran pes relatiu de les petites i mitjanes empreses. Aquest fet fa inexcusable la intervenció de la Generalitat envers una doble finalitat: a) aconseguir una més gran eficiència mitjançant una elevació de la seua capacitació professional; b) contemplar l'activitat comercial com a un sector que empra una part important de la població activa de la Comunitat en el qual la introducció de les noves formes de comerç i de les grans empreses es realitze d'una forma pacifica, equilibrada i ordenada.   
  
A fi d'acomplir aquestes finalitats, la Llei, després de delimitar el seu camp concret d'actuació, del qual queden excloses les activitats públiques i les privades amb normativa pròpia, regula en primer lloc els requisits administratius per a l'exercici del comerç interior i el règim administratiu de l'activitat comercial, en respectar en tot moment els drets reconeguts constitucionalment, en concret la llibertat d'empresa i el principi d'unitat de mercat que, a més d'estar garantida pel sistema de distribució de competències que estableix l'article 149 de la Constitució, no pot ignorar l'existència, des de sempre, de mercats regionals o locals i, sobretot, la indubtable facultat de les Comunitats Autònomes per crear ordenaments jurídics diferenciats als seus territoris.   
  
En aquesta mateixa línia d'actuació es procedeix amb la distribució comercial, tant pel que fa a les instal·lacions fixes com fora dels establiments comercials. Destaca en aquest punt la regulació de la venda no- sedentària i la incidència de la competència municipal respecte a la seua autorització. Quelcom de semblant ocorre en precisar els requisits legals per a l'obertura d'establiments comercials, on la intervenció dels Ajuntaments és necessària per a la concessió de les llicències corresponents, tret de la competència de la Generalitat Valenciana en el cas de les grans superfícies comercials.   
  
Així mateix la Llei es planteja el tema d'altres vendes especials i d'altres sistemes específics de distribució comercial a tenir en compte, ja que dóna una resposta concreta a problemes ja habituals en la pràctica. D'aquesta manera, queden definides i regulades les vendes promocionals en les seues diverses modalitats, les vendes amb ajornament i les fires comercials.   
  
D'altra banda i dins d'aquests objectius marcats per la Llei, s'estableixen els criteris genèrics de la publicitat comercial, en arbitrar les mesures necessàries que tendeixen a l'adequació d'aquesta a l'ordenament jurídic   
  
Igualment es contrau el compromís de vetlar per l'aplicació efectiva de la legislació en matèria de repressió de la competència deslleial.   
  
Darrerement i en l'àmbit d'allò que constitueix l'actuació pública sobre l'activitat comercial es determinen els instruments de foment i les Institucions que a través de la Generalitat Valenciana van a promoure la reforma de les estructures comercials així com la millora de les tècniques i mitjans de comercialització. També calen aquelles normes amb les quals s'han de classificar les infraccions i la consegüent imposició de sancions, sens afectar de cap manera les garanties procedimentals que preveu l'ordenament jurídic vigent.   
  
TITOL PRELIMINAR  
  
Objecte i àmbit d'aplicació  
  
Article 1r   
  
U La present Llei té per objecte la regulació administrativa de l'activitat comercial realitzada a l'àmbit territorial de la Comunitat Valenciana, i l'ordenament i millora de les seues estructures comercials.   
  
Dos Queden exclosos de l'àmbit de la present Llei aquelles activitats comercials que tinguen una legislació pròpia, com ara els transports, crèdit, assegurances, reparació, assessorament i assistència tècnica, entre altres.   
  
Article 2n  
  
U A efectes d'aquesta Llei, s'entén per activitat comercial la que consisteix a situar o oferir en el mercat interior productes, naturals o elaborats, per compte propi o aliè, així com serveis, sota qualsevol forma de comercialització, venda o prestació.   
  
Serà activitat comercial de caràcter majorista l'exercici professional d'adquisició de productes en nom. i per compte propis, i la seua revenda a altres comerciants majoristes o detallistes i/o empresaris industrials o artesans per a la seua transformació fins l'acabament del procés de producció.   
  
Serà activitat comercial de caràcter detallista l'exercici professional d'adquisició de productes, en nom. i per compte propis, per a la seua revenda al consumidor final.   
  
No es modificaran les anteriors qualificacions d'activitat comercial de caràcter majorista o detallista per l'eventual sotmetiment de les mercaderies a processos de transformació, tractament o acondicionament que siguen usuals al comerç.   
  
Dos També es considerarà activitat comercial sotmesa a aquesta Llei, aquella que realitze l'empresari o el professional que conclou operacions per compte d'una altra persona, en nom. d'aquesta o en el propi, o que de forma permanent concloga o promocione contractes en nom. del representat, o que aprope persones que vulguen contractar directament entre elles, prepare les seues operacions comercials o ajude a la seua conclusió.   
  
TITOL PRIMER  
  
Règim administratiu de l'activitat comercial  
  
CAPITOL I  
  
Regles generals  
  
Article 3r  
  
L'exercici de l'activitat comercial respon al principi de llibertat d'empresa, i es desenvolupa en el mercat de l'economia de mercat, i podrà realitzar-se pels qui tinguen la capacitat jurídica necessària i complesquen amb la legislació vigent en la matèria.   
  
Són requisits generals per a l'exercici de l'activitat comercial:  
  
a) Posseir la condició de comerciant.   
  
b) Estat donat d'alta, a efectes tributaris de seguretat social i complir les normes tècnico- sanitàries que li siguen d'aplicació.   
  
c) Observar les normes d'aquesta Llei, i la resta de la normativa vigent, i en especial en matèria de disciplina de mercat i de competència deslleial.   
  
Article 4t  
  
U Per a l'exercici de la activitat professional, tot comerciant haurà d'estar inscrit en el Registre General de Comerciants i de Comerç i reunir els següents requisits i els que si pertoca s'establesquen reglamentàriament:   
  
a) Estar donat d'alta en la llicència fiscal.   
  
b) Acreditar, si s'escau, la titulació i col·legiació oficial, així com la prestació de les fiances i altres garanties exigides per la legislació vigent per a la venda de determinats productes o la prestació de determinats serveis.   
  
Dos El Consell de la Generalitat Valenciana podrà exigir, de forma progressiva, sense perjudici del principi general de lliure accés al mercat i de la normativa estatal vigent, requisits de qualificació tècnica i si hi pertoca titulació.   
  
Article 5é  
  
Els estrangers podran exercir l'activitat comercial al territori de la Comunitat Valenciana en les condicions fixades per la legislació vigent en la matèria.   
  
Article 6é  
  
La Generalitat, les Corporacions Locals i altres entitats públiques, podran, d'acord amb la legislació que les regule, crear empreses o participar de les ja constituïdes per a l'exercici de l'activitat comercial, sempre que asseguren la transparència entre les relacions financeres de les citades empreses i els poders públics i no s'introduesca un tracte privilegiat i discriminatori en favor d'aquests i en perjudici dels comerciants competidors.   
  
CAPITOL II  
  
Sobre preus  
  
Article 7é  
  
U Els comerciants tindran llibertat per a fixar els preus dels productes i serveis, tret del cas de les limitacions establertes per la legislació vigent en matèria de preus i marges comercials i de defensa de la competència.   
  
En tot cas, els preus dels productes i serveis hauran de ser exhibits de forma pública, suficientment explicativa i que no induesca a confusió, en pessetes, i si s'escau per unitat de pes o mesura habitualment acceptats en el mercat. Si en el marcatge del preu d'un producte existiren dos o més preus diferents, el comerciant estarà obligat a vendre al preu més baix dels exhibits.   
  
En les vendes a terminis, el comerciant haurà en tots els casos, d'informar el comprador, si es tracte de productes, de l'import de cada termini, el nombre d'ells, la periodicitat dels pagaments i el preu total resultant en tal contracte.   
  
Dos Això no obstant, reglamentàriament, i fundamentalment per raons de seguretat, podrà rellevar-se d'aquesta obligació sectors concrets del comerç sense perjudici de garantir la informació dels compradors sobre preus i qualitats del producte ofertat.   
  
Article 8é  
  
U La Generalitat Valenciana participarà en la formació de preus vigilant l'aplicació de la normativa reguladora de la disciplina de mercat, especialment mitjançant la repressió de la competència deslleial, i la disciplina dels sistemes especials de venda, regulats en aquesta Llei.   
  
Dos Amb caràcter temporal i excepcional, el Consell podrà adoptar mesures d'intervenció en els processos de distribució i comercialització de productes i serveis de primera necessitat, amb audiència prèvia, si de cas, de la Comissió per a l'Ordenament de l'Activitat Comercial.   
  
CAPITOL III  
  
Dels horaris comercials  
  
Article 9é  
  
El règim d'horaris al qual haurà de cometre's l'exercici de l'activitat comercial, siga quin siga el seu règim jurídic i modalitat comercial adoptada, serà establert reglamentàriament. L'obertura setmanal màxima serà de seixanta hores, considerant-se inhàbils els diumenges i festius.   
  
No obstant això podran autoritzar-se horaris i dies excepcionals al règim general establert.   
  
Alio establert en els paràgrafs anteriors no podrà en cap cas perjudicar els drets reconeguts al treballador per la legislació laboral vigent.   
  
TITOL SEGON  
  
De la distribució comercial  
  
CAPITOL I  
  
De la distribució comercial en instal·lacions fixes  
  
Secció 1ª  
  
Obertura d'establiments comercials  
  
Article 10  
  
U L'activitat comercial, de caràcter detallista o a l'engròs, haurà de realitzar-se en establiment comercial, llevat de les excepcions que admet aquesta Llei.   
  
Dos A efectes d'aquesta Llei tindran la consideració d'establiments comercials els locals edificats i les construccions i instal·lacions fixes i permanents, cobertes o sense cobrir, exteriors o interiors a una edificació, exemptes o no, amb o sense aparadors, en els quals es realitze professionalment l'activitat comercial.   
  
Article 11  
  
U L'obertura d'un establiment comercial exigirà la prèvia inscripció al Registre General de Comerciants i de Comerç.   
  
Dos Per a la inscripció en aquest s'hauran de reunir els requisits següents i aquells que, si pertoca, s'establesquen reglamentàriament:   
  
a) Inscripció del titular de l'establiment en el Registre General.   
  
b) Autorització prèvia de la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme, en els supòsits establerts en la present Llei.   
  
c) Llicència municipal d'obertura.   
  
d) En els casos que reglamentàriament es determinen, acreditar que al front de l'establiment hi haurà una persona o persones que tinguen titulació professional o la formació que exigeixen les disposicions vigents.   
  
Tres Les autoritzacions a què fa referència aquesta Llei s'entendran concedides per silenci positiu, sense necessitat de denúncia de mora, transcorregut el termini de 2 mesos des de la presentació de la sol·licitud, en la forma i amb els requisits que reglamentàriament s'establesquen, sense perjudici que s'establirà un termini menor per la legislació vigent.   
  
Article 12  
  
Reglamentàriament es definiran las classes o categories bàsiques d'establiments comercials, tant en funció de les seues característiques tipològiques essencials de dimensió, equipament, serveis o altres condicions relatives als locals, com pel que fa a les modalitats o tècniques de venda emprades en aquests.   
  
Article 13  
  
U L'exercici de la llibertat d'empresa, entre altres, comprén la lliure utilització del sòl per a la construcció, instal·lació i obertura d'establiments comercials, que serà protegida pels poders públics, d'acord amb la política comercial, la normativa urbanística i la garantia de la sanitat, higiene i seguretat públiques.   
  
Dos D'acord amb la legislació vigent, els Ajuntaments concediran la llicència d'obertura d'establiments comercials, prèvia comprovació de l'existència dels requisits legals exigits, i exerciran la resta de competències que tenen en matèria de regulació, inspecció, ordenació i disciplina urbanística dels establiments comercials.   
  
Tres El Consell amb caràcter general, podrà establir les normes a les quals han d'ajustar-se les Ordenances Municipals en matèria d'obertura d'establiments comercials procurant sobretot els següents objectius:   
  
a) Un nivell adequat d'equipament comercial i de distribució territorial.   
  
b) La introducció harmònica dels nous sistemes de venda en l'estructura comercial.   
  
c) La llibertat de competència dins de la defensa de la petita i mitjana empresa.   
  
d) La seguretat i salubritat i estètica públiques, entre altres.   
  
Secció 2ª  
  
Normes especials per a la distribució detallista  
  
Article 14  
  
U Llevat de les excepcions previstes en aquesta Llei, el comerç al detall s'exercirà en establiments fixos, amb instal·lacions i organitzacions comercials adequades, d'acord amb els principis de professionalitat i especialització.   
  
Dos Això no obstant, també seran admissibles:   
  
a) La venda pels fabricants, dins del recinte industrial, dels residus i subproductes obtinguts en el procés de producció.   
  
b) La venda pels artesans, en el propi taller, dels productes resultants de la seua activitat artesanal.   
  
c) La venta directa pels agricultors i ramaders dels productes agropecuaris en estat natural i en el lloc de la seua producció, i aquella que realitzen les Cooperatives formades per agricultors i ramaders, en les condicions de la legislació aplicable.   
  
Article 15  
  
La venda al detall podrà exercir-se simultàniament amb la venda a l'engròs en un mateix establiment, sempre que es mantinguen degudament diferenciades i es respecten les normes específiques aplicables a la distribució a l'engròs i al detall.   
  
Article 16  
  
U Les Cooperatives de consumidors i usuaris, i altres que subministren béns i serveis als seus socis i a tercers, d'acord amb la legislació vigent en matèria de Cooperatives, estaran obligades a distingir l'oferta adreçada als socis d'aquella que tinga per destinatari el públic en general.   
  
Tanmateix, l'activitat de les Cooperatives realitzada amb el públic en general o amb els socis, quan no apareguen rigorosament diferenciats, estarà sotmesa a aquesta Llei, especialment pel que fa a la regulació de vendes promocionals.   
  
Dos Els economats o establiments que d'acord amb la legislació vigent subministren productes o serveis exclusivament a una col·lectivitat d'empleats, beneficiaris o socis no podran, en cap cas, subministrar-los al públic en general.   
  
Reglamentàriament s'establiran les condicions del subministrament de productes i serveis, així com les generals de funcionament, responsabilitat i qualsevol altres, necessàries per a l'exercici del comerç en aquest tipus d'establiments.   
  
Article 17  
  
U Per a l'obertura, modificació o ampliació de grans superfícies de venda al detall, caldrà l'autorització de la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme.   
  
Així mateix requerirà autorització l'ampliació d'aquelles superfícies que com a conseqüència d'aquesta asssolesquen l'extensió a la qual es refereix el paràgraf següent.   
  
Dos Es considerarà en tot cas establiments de gran superfície els que tinguen un superfície dedicada a la venda igual o superior a 1.000 metres quadrats, o en poblacions de menys de 40.000 habitants els que tinguen una superfície dedicada a la venda igual o superior a 600 metres quadrats.   
  
Tres El Consell establirà les normes que hauran de respectar-se per a la instal·lació d'aquestes grans superfícies de venda al detall valorant, entre altres extrems, el nombre d'habitants i la incidència en l'activitat comercial, del municipi o zona previsiblement afectada, així com la naturalesa dels productes oferits.   
  
CAPITOL II  
  
Vendes fora d'establiment comercial  
  
Secció la  
  
Venda no- sedentària  
  
Article 18  
  
A efectes d'aquesta Llei, es considera venda no- sedentària la venda ambulant i la realitzada en punts no estables per venedors habituals o ocasionals.   
  
Article 19  
  
L'oferta i la realització de la venda no- sedentària només podrà fer-se complint els següents requisits:   
  
a) Inscripció en el Registre General de Comerciants i de Comerç.   
  
b) Autorització de l'Ajuntament per a la venda no- sedentària en cada Municipi on es practique, d'acord amb aquesta Llei i disposicions que la desplegaren, i amb les Ordenances Municipals.   
  
Article 20  
  
U Les Ordenances Municipals, d'acord amb el que disposa aquesta Llei i disposicions que la desplegaren, regularan el règim de la venda no- sedentària, que necessàriament hauran d'especificar:   
  
a) Els perímetres o llocs determinats on es podrà realitzar la venda no- sedentària, i el límit màxim de les autoritzacions que podrà concedir l'Ajuntament, tot i considerant els interessos de la població i els equipaments comercials amb què hi compte.   
  
b) Les autoritzacions tindran caràcter personal i instranferible i el període de vigència no podrà ser superior a un any.   
  
c) El règim de les diferents modalitats de venda no- sedentària, i especialment:   
  
1. La realitzada en mercats fixos, annexos als mercats municipals de caràcter permanent.   
  
2. La venda realitzada en mercats periòdics, de caràcter tradicional o de nova autorització, sempre que es limiten a un dia determinat de la setmana.   
  
3. La venda realitzada en mercats ocasionals, en festes o esdeveniments populars.   
  
4. La venda realitzada en punts instal·lats a la via pública, limitada a productes estacionals o artesanals, venuts pels mateixos agricultors, artesans o productors en general, aïlladament o en forma cooperativa.   
  
5. La venda realitzada en camions- tenda, que podrà abastar articles diversos, en zones o pobles amb equipaments comercials escassos.   
  
Dos En tot cas queda prohibida la venda d'aquells productes, la regulació dels quals prohibesca aquest tipus de venda, en especial els alimentaris i aquells que per la forma de presentació o altres circumstàncies no complesquen els requisits de seguretat i tècnico- sanitaris.   
  
Secció 2ª  
  
Venda Domiciliària  
  
Article 21  
  
U A efectes d'aquesta Llei, s'entén per venda domiciliària la realitzada professionalment mitjançant la visita del venedor, o dels seus empleats o agents, al domicili dels possibles compradors, tant si es produeix el lliurament de la cosa venuda en el mateix moment o no.   
  
No es considerarà venda a domicili la venda per correspondència, ni la celebrada a l'establiment comercial o per telèfon i seguida del repartiment a domicili dels productes comprats.   
  
Dos Es consideraran vendes assimilades a la venda a domicili aquelles que es realitzen en el lloc de treball del comprador, l'anomenada «venda en reunió» d'un grup de persones convocades per una d'elles a petició del venedor i, en general, la venda al detall realitzada fora de l'establiment del comerciant i a iniciativa d'aquest o dels seus auxiliars.   
  
Article 22  
  
U Per a la pràctica de la venda domiciliària els comerciants hauran de complir amb els següents requisits:   
  
a) Autorització de la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme, i inscripció en el Registre General de Comerciants i de Comerç.   
  
b) Les empreses de venda a domicili hauran de dipositar una fiança caucional de garantia per la possible responsabilitat civil que puguen contraure en la pràctica d'aquest sistema de venda, en la forma que reglamentàriament es determine.   
  
c) Les empreses de venda a domicili hauran de remetre a la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme la relació de venedors que empren en les visites domiciliàries, fent constar les seues dades d'identificació personal.   
  
Dos No podran ser objecte de venda domiciliària aquells productes la regulació dels quals prohibesca aquest tipus de vendes, especialment els alimenticis i aquells que per la forma de presentació o altres circumstàncies no complesquen amb les normes tècnico- sanitàries o de seguretat.   
  
Tres En tots els casos de venda domiciliària, el comprador disposarà sempre d'un període de set dies per a rescindir el compromís de la compra, amb el simple requisit de fer- li'l constar al comerciant, tenint dret a la devolució de les quantitats que poguera haver abonat en el concepte de senyal o a compte.   
  
Secció 3ª  
  
Venda a distància  
  
Article 23  
  
U A efectes d'aquesta Llei, s'entén per venda a distància el sistema de distribució consistent en la formulació per correu d'ofertes de productes, sol·licitant que els destinataris facen encàrrecs mitjançant el correu, telèfon o qualsevol altre mitjà de comunicació.   
  
Dos Les empreses que practiquen aquest sistema de distribució hauran d'inscriure's al Registre de Comerciants i de Comerç.   
  
Tres Les ofertes hauran de ser clares i completes, incloent-hi, pel cap baix, les dades d'identificació de l'empresa oferent i la inscripció d'aquesta en el Registre abans esmentat, la descripció veraç i comprensible del producte oferit, el preu, les condicions de pagament, les despeses a càrrec del comprador i el termini de l'enviament.   
  
Quatre. Queda prohibit enviar, amb finalitats comercials, tota classe de productes o mostres al domicili de qualsevol persona que no siga comerciant sense la prèvia sol·licitud d'aquesta, la qual, en tal cas, no contraurà cap obligació de pagament, ni de dipòsit, ni de restitució dels objectes enviats.   
  
CAPITOL III  
  
De les fires comercials  
  
Article 24  
  
U A efectes de la present Llei, es consideren Fires Comercials les manifestacions de caràcter comercial que es realitzen a la Comunitat Valenciana de forma periòdica, l'objecte de la qual siga l'exposició de béns i de serveis, i en les quals no es realitzen vendes directes amb retirada de mercaderia del recinte firer. En casos especials i en virtut de les característiques de l'oferta exhibida, es podrà practicar la venda directa amb retirada de mercaderia, prèvia autorització expressa de la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme.   
  
Dos Reglamentàriament s'establiran, entre altres aspectes, la classificació, els requisits i d'altres formalitats a complir per les Entitats organitzadores, el procediment d'autorització i Registre i el règim de control de les Fires Comercials.   
  
CAPITOL IV  
  
De les vendes promocionals  
  
Secció 1ª  
  
Definició general  
  
Article 25  
  
U A efectes de la present Llei, es considera venda promocional l'activitat comercial d'oferta i realització de vendes o prestació de serveis, en condicions més avantatjoses per als compradores que les habituals.   
  
Dos. Només seran lícites quan respecten les normes establertes als articles següents i la resta de la legislació vigent aplicable.   
  
Secció 2ª  
  
Vendes a pèrdua  
  
Article 26  
  
U A efectes d'aquesta Llei, es consideren vendes a pèrdua la revenda que fa un comerciant a preu inferior al de compra o de reposició si el nou proveïment s'ha fet o es pot fer a la baixa.   
  
Dos S'entén per preu de compra per al comerciant, en els productes revenuts a pèrdua, aquell que en resulta de deduir del preu unitari de factura totes las bonificacions fetes pel subministrador i afegir els imposts directes sobre el producte i els ports que estiguen a càrrec del comerciant comprador, sempre que totes aquestes quantitats figuren a la factura o es justifiquen documentalment.   
  
No podran deduir-s'hi les retribucions i bonificacions que compensen serveis prestats al marge de la contaprestació corresponent al lliurament de la mercaderia, com la remuneració de l'activitat de promoció realitzada pels concessionaris, distribuïdors, venedores amb franquícia o altres exclusivistes.   
  
Si qui ven al consumidor és el mateix fabricant, o si es tracte d'avaluar la prestació d' un servei complementari de la revenda, el preu equivalent a la compra serà el cost de fabricació o de prestació del servei.   
  
Secció 3ª  
  
Vendes en rebaixa  
  
Article 27  
  
U S'entén per vendes en rebaixa la venda a preu reduït de la totalitat dels productes oferits en un establiment o en determinades seccions d'aquest, organitzades per un comerciant per motiu del canvi d'estació o de la fi de temporada.   
  
Dos L'oferta i realització de rebaixes, o vendes en rebaixa, hauran de complir els següents requisits:   
  
a) Les temporades per a la venda en rebaixa es faran dins dels períodes que establesca la normativa vigent.   
  
b) Les rebaixes només podran ser anunciades amb vuit dies de bestreta, com a màxim. Unicament durant els deu últims dies de les vendes en rebaixa les empreses o establiments podran utilitzar expressions publicitàries que facen referència concreta a l'oferta final de la venda de rebaixes.   
  
c) Els productes o articles seran els exhibits habitualment per a la venda, i no els que el comerciant haja adquirit espatllats o destinats a rebaixes, i hauran de formar part de les seues existències anteriors amb un mes d'antelació a la data d'inici de les vendes en rebaixa.   
  
d) Tant pel que fa a la publicitat anterior, i durant la rebaixa, així com pel que fa a la presentació dels productes a l'interior dels locals comercials, la reducció dels preu s haurà de manifestar-s'hi exhibint, juntament amb el preu habitual aplicat pel mateix comerciant, el preu rebaixat. En tot moment les Administracions Públiques podran exigir d'ofici, o a petició del comprador, la prova d'haver-s'hi aplicat els preus indicats com habituals.   
  
Secció 4ª  
  
Vendes en liquidació  
  
Article 28  
  
L'oferta i la realització de liquidacions, o vendes en liquidació, només es podrà fer en els següents casos:   
  
a) El cessament total o parcial de l'activitat comercial indicant en el segon cas la classe de mercaderies que no es vendran.   
  
b) El canvi de l'activitat, orientació o estructura del negoci, quan aquell obligue al tancament per un període que depasse el mes.   
  
c) La venda d'existències de l'establiment de un comerciant finat realitzada pels seus hereus o responsables del negoci.   
  
d) La venda d'existències en cas de traspàs del negoci, ja siga pel comerciant transmitent o per l'adquirent.   
  
e) En cas de força major que impidesca l'exercici normal de l'activitat comercial.   
  
f) En cas de desfeta que haja causat dany a la totalitat o a una part important de les existències.   
  
g) L'execució d'una resolució judicial, arbitral o administrativa.   
  
Article 29  
  
L'oferta i realització de vendes en liquidació haurà de complir amb els següents requisits:   
  
a) Comunicació a la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme, com a mínim. un mes abans de la data prevista per a iniciar la liquidació, tot indicant les causes que la motiven i que s'hi complesquen la resta dels requisits legals.   
  
La Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme podrà oposar-se a la realització de la liquidació, en el termini de quinze dies comptats des de la presentació de la comunicació, quan no reunesca les condicions establertes a l'article anterior o no hi complesca amb els requisits legals exigits.   
  
b) No fer publicitat abans del transcurs de quinze dies des de la presentació de l'anterior comunicació, ni abans dels vuit dies des l'inici de la liquidació.   
  
c) El comerciant exhibirà, en un lloc visible de l'establiment, una còpia de la comunicació presentada a la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme, degudament diligenciada.   
  
d) La venda en liquidació es limitarà als productes o articles que formen part de les existències de l'establiment.   
  
e) En cap cas l'oferta no podrà induir al comprador a creure que la venda en liquidació es fa a preus reduïts quan tal reducció no siga carta en relació als preus habitualment practicats abans de la liquidació.   
  
f) En qualsevol cas el període de liquidació no depassarà els sis mesos, llevat del cas que hi haja autorització expressa de la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme.   
  
Article 30  
  
En el cas que siga realitzada la liquidació, no podrà fer-se'n una altra al mateix establiment, sobre productes similars en el termini d'un any, tret dels supòsits e), f) i g) de l'article vint- i- vuit; i així mateix, el comerciant que ha procedit a la liquidació per motiu del cessament total o parcial en l'activitat, no podrà tornar a efectuar una altra liquidació durant un any sobre productes similars a aquells que han estat objecte de la liquidació.   
  
Secció 5ª  
  
Vendes de saldo  
  
Article 31  
  
L'oferta i realització de venda de saldos només podrà fer-se quan s'hi tracte de productes que, per haver perdut actualitat o utilitat objectiva o estar desaparellats, no es puguen vendre als preus habituals del mercat, o bé, per ser defectuosos o estar deteriorats, sempre que no comporten risc ni engany per als compradors, es venguen efectivament a preus inferiors als habituals.   
  
Article 32  
  
La venda de saldos haurà de complir els següents requisits:   
  
a) Si es tracte d'articles que han perdut actualitat o utilitat, hauran de formar part de l'estoc del venedor durant un període de temps no inferior a sis mesos.   
  
b) La venda de saldos es farà separant-los clarament de la resta de productes de l'establiment comercial, o bé en aquells establiments o excepcionalment en punts de venta no fixos, dedicats exclusivament a saldos, que comptaran amb la corresponent autorització.   
  
c) Tots els comerciants que desitgen dur a terme una venda de saldos, hauran de comunicar-ho a la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme amb una antelació mínima de set dies, indicant la data prevista i la concurrència als requisits legals.   
  
La Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme podrà oposar-se a la realització de la venda de saldos en el termini de tres dies comptats des de la presentació de la comunicació si no s'han acreditat els requisits legals exigits.   
  
d) No podrà fer-se publicitat de la venda de saldos mentre no passen tres dies des de la presentació de l'anterior comunicació.   
  
e) El comerciant haurà d'exhibir, en un lloc visible de l'establiment, la còpia de la comunicació degudament diligenciada per la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme.   
  
Secció 6ª  
  
Vendes amb descompte  
  
Article 33  
  
L'oferta i realització de vendes amb descompte sobre els preus practicats habitualment només podran fer-se complint els següents requisits:   
  
a) Els productes o articles seran aquells que normalment són posats a la venda, sense estar afectats per cap causa que reduesca el seu valor.   
  
b) La reducció del preu habitual de venda no constituirà, en cap de cas, venda a pèrdua.   
  
c) El comerciant tindrà a disposició de l'Administració Pública la relació completa dels descomptes i dels motius i condicions en els quals està disposat d'aplicar-los.   
  
d) L'aplicació del descompte no es traduirà, en cap de cas, en un tracte injustificadament discriminatori envers els diferents compradors, quan aquests complesquen les condicions previstes en relació amb els descomptes abans citats.   
  
e) L'oferta de descompte d'un determinat producte haurà de mantenir-se vint-i-quatre hores com a mínim..   
  
f) El comerciant, o l'establiment comercial, que fa una oferta de venda amb descompte per a un determinat període haurà d'acreditar la possessió de bastants estocs per satisfer la demanda previsible.   
  
Article 34  
  
El descompte podrà fer-se també en espècie, encara que siga mitjançant el lliurament de títols o bitllets de participació en jocs d'atzar, sorteigs o loteries, organitzats d'acord amb la legislació vigent, o pel pagament de primes en contractes d'assegurances per compte del comprador, sempre que els títols corresponents indiquen amb tota claredat l'equivalent en diner i la facultat que, en tot cas, assistirà al comprador d'exigir el pagament immediat d'aquest equivalent en efectiu.   
  
CAPITOL V  
  
Vendes amb ajornament  
  
Article 35  
  
U Sempre que el lliurament total o parcial de productes o la prestació de serveis complementaris siga diferida a un moment ulterior a l estipulació del contracte, el comerciant haurà d'estendre factura, tot fent-hi constar les prestacions degudes i la part del preu que haja rebut.   
  
Dos La Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme podrà establir el model de factura amb les indicacions que necessàriament hauran de complimentar-s'hi.   
  
TITOL TERCER  
  
De la publicitat i de la competència deslleial  
  
Article 36  
  
U A efectes de aquesta Llei, s'entén per publicitat tota activitat adreçada per qualsevol mitjà a atraure l'atenció del públic en general vers un establiment comercial, un producte o servei o una marca determinada.   
  
Dos. La publicitat, com a instrument ordenat per orientar la llibertat d'elecció, informar el consumidor i afavorir la lícita concurrència en el mercat, ha de ser carta i veraç.   
  
Article 37  
  
Queda prohibida tota aquella publicitat que sota qualsevol forma provoque, entre altres extrems, confusió respecte a productes, serveis, establiments, activitats industrials, comercials o professionals d'un competidor, induesca a error sobre la seua naturalesa, composició, origen, qualitats substancials o propietats dels productes o prestacions de serveis, o produesca el descrèdit dels competidors dels productes o serveis d'aquests.   
  
Article 38  
  
Correspon a la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme l'ordenament i la inspecció de l'activitat publicitària, així com la regulació de les condicions necessàries per al seu exercici, sense perjuici de les competències que corresponguen a altres òrgans sobre la forma en la qual ha de desplegar-se l'esmentada activitat respecte a determinats sectors i mitjans específics.   
  
Article 39  
  
U La Generalitat vetlarà pel compliment de la legislació en matèria de repressió de la competència deslleial.   
  
Dos La Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme, donarà compte dels actes de competència deslleial de què tinga coneixement, ja siga per ofici o per denúncia, als organismes competents per a la seua aplicació, si s'escau, de la legislació de la defensa de la competència.   
  
Article 40  
  
La Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme podrà exigir en tot moment al comerciant, o a l'anunciant, la demostració de la veracitat de les al·legacions fetes sobre les característiques substancials i comercials dels seus productes, i de tota mena d'informació a fi de determinar els fets que constituesquen competència deslleial.   
  
TITOL QUART  
  
De l'actuació pública sobre l'activitat comercial  
  
CAPITOL I  
  
Institucions i mitjans de foment de l'activitat comercial  
  
Article 41  
  
La Generalitat promourà l'activitat comercial a través de les següents Institucions:   
  
a) El Consell de la Generalitat.   
  
b) La Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme i les altres Conselleries dins de la seua competència.   
  
c) La Comissió per a l'Ordenament de l'Activitat Comercial.   
  
Article 42  
  
U La Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme estarà encarregada de regular i gestionar el Registre General de Comerciants i de Comerç de la Comunitat Valenciana.   
  
Dos Alhora, coordinarà l'exercici de les competències de la resta de Conselleries en matèria d'ordenament comercial. I amb aquesta finalitat podrà proposar la creació d'una Comissió Interdepartamental d'acord amb l'article 31 de la Llei de Govern Valencià.   
  
Article 43  
  
U La Comissió per a l'Ordenament de l'Activitat Comercial serà òrgan consultiu de la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme, tant pel que fa a l'aplicació d'aquesta Llei amb caràcter general, com, especialment, per a la preparació d'un pla de reformes d'estructures comercials on s'establiran les accions indispensables a emprendre.   
  
Dos Seran funcions de la Comissió:   
  
a) Dictaminar la concessió de llicències d'establiments comercials en els casos que reglamentàriament determine el Consell de la Generalitat.   
  
b) Realitzar qualsevol altra activitat de caràcter consultiu o d'impulsió de mesures en les matèries que li atorgue la seua regulació reglamentària.   
  
Tres La composició de la Comissió, el nombre dels membres i les normes de funcionament es determinaran reglamentàriament.   
  
2. Serà presidida pel Conseller o persona en qui delegue, i formaran part d'aquesta representants qualificats:   
  
a) Del Consell de la Generalitat.   
  
b) De les Corporacions Locals.   
  
c) Dels comerciants a través de les organitzacions i de les Cambres de Comerç, Indústria i Navegació.   
  
d) De les organitzacions sindicals més representatives.   
  
e) Dels consumidors i usuaris a través de les Associacions de Consumidors i Usuaris de la Comunitat Valenciana.   
  
f) De tècnics i experts nomenats per la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme.   
  
3. La designació dels representants inclosos en els apartats b), c), d) i e), es farà per les respectives organitzacions i institucions i el nomenament es farà pel Conseller d'Indústria, Comerç i Turisme, qui retrà comptes a la Comissió corresponent de les Corts Valencianes   
  
4. La representació a què es refereix l'apartat c) mai no serà en conjunt inferior al 25% dels membres de la Comissió.   
  
Article 44  
  
La Generalitat, a través de la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme, fomentarà la iniciativa privada i la pública per a la reforma de les estructures comercials, especialment amb l'estudi i elaboració de projectes concrets on figuraran els beneficis fiscals, els crèdits necessaris i les possibilitats de la seua obtenció, així com les subvencions previstes en la legislació estatal o autonòmica.   
  
Article 45  
  
La Generalitat, a través de la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme, i amb la col·laboració, si s'escau, de les Cambres Oficials de Comerç, Indústria i Navegació i de les Universitats de la Comunitat Valenciana i altres Organismes fomentarà el perfeccionament de la formació professional dels comerciants i dels directius i empleats del sector de distribució de béns i serveis.   
  
Article 46  
  
La Generalitat Valenciana, a través de la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme i amb la col·laboració, si s'escau, de les Universitats de la Comunitat Valenciana i de professionals titulats, facilitarà assistència tècnica a les empreses comercials, en especial a les petites i mitjanes empreses, a través de les següents modalitats:   
  
a) Assesorament sobre les mesures de foment i assistència que puguen sol·licitar i la preparació dels expedients a l'electe.   
  
b) Subvencions per a la contractació de titulats universitaris o professionals, ja siga en concepte de professionals independents o com a empleats assalariats.   
  
CAPITOL II  
  
Règim d'infraccions i sancions  
  
Article 47  
  
U Les infraccions a les normes d'aquesta Llei seran objecte de sancions administratives, prèvia instrucció del corresponent expedient sancionador iniciat d'ofici o per reclamació o per denúncia.   
  
De l'expedient iniciat, se'n retrà compte, si s'escau, a la jurisdicció penal, i a la resta dels òrgans administratius i judicials competents per a la depuració d'altres responsabilitats, i molí especialment per a l'aplicació de la legislació sobre defensa de la competència.   
  
Dos Les infraccions a les quals es refereix la present Llei prescriuran als cinc anys. El termini de la prescripció començarà a carrer des del dia en què s'hagués comès la infracció. La prescripció s'interromprà des del moment que el procediment vaja dirigit contra el presumpte infractor.   
  
L'acció caducarà per a perseguir les infraccions quan coneguda per l'Administració l'existència d'una infracció i finalitzades les diligències adreçades a l'esclariment dels fets, haguessen transcorregut sis mesos sense que l'autoritat competent hagués ordenat d'incoar l'oportú procediment.   
  
Article 48  
  
Constitueix infracció administrativa en matèria de comerç i de l'activitat comercial l'incompliment dels manaments i prohibicions establerts per aquesta Llei i les seues normes de desplegament, i en particular:   
  
a) L'incompliment dels requisits establerts en l'aplicació del que disposen els articles tercer i quart, llevat dels de matèria sanitària.   
  
b) L'exercici d'activitats de venda fora d'un establiment comercial amb incompliment del que disposa a l'article catorze.   
  
c) L'exercici simultani d'activitats de venda a l'engròs i al detall amb incompliment del que disposa l'article quinze.   
  
d) L'incompliment de les disposicions que sobre venda de béns o prestació de serveis, conté l'article setze.   
  
e) L'incompliment de les normes relatives a horaris comercials previstes a l'article nové.   
  
f) La informació o publicitat que induesca a engany o confusió, emmascare la vertadera naturalesa del producte o servei i produesca el descrèdit entre la resta dels competidors.   
  
g) L'incompliment de les normes sobre normalització, documentació i condicions de venda o subministrament.   
  
h) L'obertura, modificació o ampliació d'establiments comercials o de serveis sense l'autorització preceptiva establerta en l'article disset.   
  
i) La no inscripció en el Registre al qual es refereix la present Llei o l'incompliment de les disposicions referents a aquesta.   
  
Així mateix constitueix infracció a l'establert en aquesta Llei:   
  
A) Pel que fa a la venda no- sedentària.   
  
1. La venda practicada fora dels perímetres i/o llocs autoritzats, o la que transgredesca els dies o horaris establerts.   
  
2. La venda practicada per qualsevol persona no autoritzada o per comerciants que incomplesquen els requisits administratius que exigeix aquesta Llei.   
  
3. La venda practicada en llocs que no reunesquen les condicions establertes per aquesta Llei, els Reglaments o les Ordenances reguladores.   
  
4. La venda practicada sense exhibir de forma visible i permanent en el punt de venda la corresponent autorització.   
  
B) Pel que fa a la venda domiciliària.   
  
1. La venda practicada por empreses o comerciants que no tinguen els requisits administratius exigits per la present Llei.   
  
2. La venda practicada per empreses que no hagen consignat, amb caràcter previ, la fiança obligatòria.   
  
3. La falta d'exhibició del document que acredite l'exercici de l'activitat.   
  
C) Pel que fa a la venda en rebaixa.   
  
1. La venda que no implique autèntiques rebaixes d'acord amb la present Llei   
  
2. L'oferta de productes, en rebaixa, que no s'hagen posat a la venda, al seu preu habitual, abans de l'inici de les rebaixes.   
  
3. Les rebaixes fora de les temporades hàbils, legalment o reglamentàriament establertes.   
  
D) Pel que fa a la venda en liquidació.   
  
1. La venda sota l'anunci o la denominació de «venda en liquidació» o «liquidació» la naturalesa de la qual no responga al que estableix aquesta Llei.   
  
2. La repetició de venda en liquidació abans de consumar-se els períodes establerts a l'article trenta de la present Llei.   
  
3. La venda efectuada sense comunicació prèvia o sense exhibir-la en un lloc visible de l'establiment.   
  
4. La publicitat de la liquidació fora del termini establert a l'efecte per aquesta Llei.   
  
E) Pel que fa a la venda de saldo.   
  
1. La venda efectuada sense l'exhibició en l'establiment de manera visible de la comunicació preceptiva a la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme, així com la venda de saldos dins del mateix establiment sense fer-ho d'una manera clarament diferenciada de la resta de productes, o la venda d'aquests fora dels establiments i llocs no- sedentaris dedicats a aquesta finalitat.   
  
2. La venda d'articles o productes sota la denominació de «saldos» quan els articles o productes no s'ajusten a l'establert als articles trenta-u i trenta-dos de la present Llei.   
  
F) Pel que fa a la venda amb descompte.   
  
L'incompliment de qualsevol dels requisits establerts a l'article trenta-quatre de la present Llei, així com la negativa a satisfer l'opció del comprador d'exigir el pagament immediat de l'equivalent en efectiu, en el supòsit contemplat en l'article trenta - quatre.   
  
G) Pel que fa a la venda amb ajornament.   
  
L'incompliment per part del comerciant de l'extensió de la factura, fent constar les prestacions degudes i la part del preu que haja rebut.   
  
Article 49  
  
Altres infraccions:   
  
l La negativa o resistència a subministrar dades o a facilitar la informació requerida per les autoritats competents o els seus agents, en ordre al compliment de les funcions d'informació, vigilància, investigació, inspecció, tramitació i execució en les matèries a les quals es refereix la present Llei, així com el subministrament d'informació inexacta o documentació falsa.   
  
2. En general, l'incompliment dels requisits o obligacions establerts en aquesta Llei i la resta de disposicions reglamentàries en la matèria.   
  
Article 50  
  
Les infraccions a allò preceptuat en aquesta Llei podran considerar-se lleus, greus o molí greus.   
  
a) Seran infraccions lleus les simples inobservàncies de les disposicions contingudes a la present Llei, sempre que no tinguen transcendència directa de caràcter econòmic.   
  
b) Seran infraccions greus:   
  
1. La reincidència o la reiteració en la comissió d'infraccions lleus.   
  
2. Les infraccions previstes en l'article quaranta-vuit, apartats d) i h).   
  
3. Les infraccions a la present Llei quan, amb tot i el cas de tractar-s'hi de simples inobservàncies, tinguen transcendència directa de caràcter econòmic.   
  
4. Les infraccions a la present Llei quan l'empresa infractora es trobe en situació de predomini en un sector del mercat o en una de les seues parts substancials, així com quan existesca generalització en un sector determinat d'un mateix tipus d'infracció.   
  
5. Les infraccions previstes al número 1 de l'article quaranta-nou d'aquesta Llei.   
  
c) Seran considerades infraccions molt greus la reincidència o reiteració en la comissió de les infraccions a les quals es refereixen els apartats 3, 4 i 5 de l'apartat anterior b).   
  
Article 51  
  
U Les infraccions lleus i greus seran sancionades per la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme, i les infraccions molí greus pel Consell de la Generalitat Valenciana.   
  
Dos Seran aplicables les següents sancions:   
  
a) Les infraccions lleus seran sancionades amb multes de fins a 250.000 de pessetes, i un 10% més sobre la base, per cada dia que passe sense atendre la comunicació de cessar en l'activitat infractora.   
  
b) Les infraccions greus seran sancionades amb multes de fins 1.500.000 de pessetes, i un 10% més sobre la base, por cada dia que passe sense atendre la comunicació de cessar en l'activitat infractora.   
  
c) Les infraccions molí greus seran sancionades amb multes de fins 100.000.000 de pessetes, i d'un 10% a un 20% més sobre la base per cada dia que passe sense atendre la comunicació de cessar en l'activitat infractora.   
  
Tres El Consell de la Generalitat Valenciana podrà acordar, en casos especialment greus, el tancament de l'establiment on s'ha produït la infracció.   
  
Quatre. No tindrà caràcter de sanció la clausura o el tancament d'establiments que no compten amb les autoritzacions o registres preceptius o la suspensió del seu funcionament fins que es rectifiquen els defectes o s'acomplesquen els requisits exigits.   
  
Cinc. L'autoritat a la qual corresponga resoldre l'expedient podrà acordar, com a sanció accessòria, el decomís de la mercaderia falsificada, fraudulenta, no- identificada o que incomplesquen els requisits mínims establerts per a la seua comercialització. El decomís com a efecte accessori de la sanció seguirà les mateixes regles d'aquesta.   
  
Sense perjuici de l'anterior, l'autoritat que ordene la incoació de l'expedient podrà decidir, com a mesura precautòria, la intervenció cautelar de les mercaderies, quan de les diligències practicades es presumesca l'incompliment dels requisits mínims exigits per a la seua comercialització.   
  
Sis Els expedients iniciats i les resolucions recaigudes seran publicades en una Memòria Anual.   
  
Amb independència d'aquesta publicació general, el Consell de la Generalitat Valenciana podrà ordenar la publicació de les sancions aplicades a les infraccions molí greus al Diari Oficial de la Generalitat Valenciana   
  
Set. En tot cas, per a la graduació de les infraccions i de les sancions aplicables es tindrà en compte la trascendència social de la infracció, el comportament especulatiu de l'autor, la quantia global de l'operació objecte d'infracció, la quantia del benefici il·lícit obtingut amb ella, la naturalesa dels productes venuts, la zona afectada, la categoria i classe de l'establiment i solvència econòmica d'aquest.   
  
DISPOSICIO TRANSITÒRIA  
  
Fins que no es dicten les corresponents normes de desplegament de la present Llei seran d'aplicació les disposicions reglamentàries, estatals o autonòmiques, actualment vigents sobre les matèries regulades en aquesta.   
  
DISPOSICIONS FINALS  
  
Primera  
  
Els Ajuntaments que tinguen en vigor Ordenances que regulen la venda no - sedentària hauran d'adaptar- les a aquesta Llei en el termini de tres mesos comptats des del dia següent al de la seua publicació al Diari Oficial de la Generalitat Valenciana   
  
Segona  
  
En el termini de dos anys, des de l'entrada en vigor d'aquesta Llei, el Consell disposarà reglamentàriament la unificació de tots els tràmits que siguen necessaris per a l'obertura i funcionament dels establiments comercials o de prestació de serveis i els tràmits dels quals siguen competència de la Generalitat i Ajuntament, en tant en quant ho permeta la legislació de Règim Local.   
  
Per tant, ordene que tots els ciutadans, tribunals, autoritats i poders públics als quals pertoque, observen i facen complir aquesta Llei.   
  
València, a 29 de desembre de 1986.   
  
El President de la Generalitat,  
  
JOAN LERMA I BLASCO



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 497, del 31-12-1986 (1986/807868)

LEY de la Generalidad Valenciana 8/1986 de 29 de diciembre, de ordenación del comercio y superficies comerciales.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**DEROGADA**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/1986/12/29/8**

### Versiones

 Texto inicial: 20/01/1987 - Actualidad 

### Datos del documento

Número DOGV
:   497

Fecha DOGV
:   31-12-1986

Sección del DOGV
:   DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   1986/807868

CVE


Fecha del documento
:   29-12-1986

Organismo emisor
:   Presidencia de la Generalitat

Tipo de documento
:   Ley

Análisis jurídico

![](assets/imgs/icones/ico_informacio.svg)

Los textos consolidados de las normas son de carácter informativo y no tienen valor jurídico.

Por Sentencia del Tribunal Constitucional 225/1993, de 8 de julio, se declara la inconstitucionalidad y nulidad del artículo 9 y del inciso “y los que en su caso se establezcan reglamentariamente” del párrafo primero del artículo 4, Uno de esta Ley (BOE núm. 183 de 02/08/1993).

Ley de la Generalitat Valenciana 8/1986, de 29 de diciembre, de ordenación del comercio y superficies comerciales.  
  
Sea notorio y manifiesto a todos los ciudadanos, que las Cortes Valencianas han aprobado y yo, de acuerdo con lo establecido por la Constitución y el Estatuto de Autonomía, en nombre del Rey, promulgo la siguiente Ley:  
  
PREÁMBULO  
  
El artículo 34.1.5 del Estatuto de Autonomía de la Comunidad Valenciana atribuye a la Generalitat competencia exclusiva en materia de Comercio Interior, sin perjuicio de la política general de precios y de la legislación sobre defensa de la competencia de acuerdo con las bases y la ordenación de la actividad económica general y la política monetaria del Estado, en los términos de lo dispuesto en los artículos 38 y 131 y en los números 11 y 13 del apartado 1 del artículo 149 de la Constitución.  
  
En este marco estatutario la presente Ley viene a ser el cauce normativo que posibilite una adecuada ordenación del comercio interior atendiendo a las exigencias propias de la actividad comercial y de la economía valenciana en general. En todo momento queda respetada la competencia estatal, competencia que viene delimitada bien por la materia -como la sanidad- bien por la naturaleza de la normativa -como la legislación mercantil, civil o procesal.  
  
El comercio, entendiendo éste no solamente como la venta -al mayor y detall- de bienes sino como la prestación de servicios, es un sector en el que el predominio -absoluto y relativo- de las pequeñas y medianas empresas dotadas de unos sistemas tradicionales de venta o prestación de servicios constituía una de sus características más genuinas.  
  
Por otra parte, durante la última década estamos asistiendo a una modificación sustancial del status comercial tradicional al irrumpir en el mercado no solamente empresas de tamaño sensiblemente mayor, sino también sistemas de venta no conocidos anteriormente. Es urgente la regulación de esta materia para que las condiciones de igualdad entre los individuos y los grupos en que se integran éstos sean reales y efectivos, tal corno ordena la Constitución a los poderes públicos en su artículo 9.2.  
  
Es evidente que con las modernas técnicas de venta, los sistemas de publicidad empleados y las condiciones actuales de vida no se puede pretender una regulación pormenorizada de la actividad comercial, pero también es cierto que se ha de conseguir una gran transparencia en las relaciones de los consumidores o usuarios con los comerciantes y la de éstos entre sí, puesto que son intereses sociales que justifican la intervención de los poderes públicos.  
  
En la Comunidad Valenciana, más que en otras Comunidades Autónomas, existe un mayor peso relativo de las pequeñas y medianas empresas. Ello hace inexcusable la intervención de la Generalitat hacia una doble finalidad: a) conseguir una mayor eficiencia mediante una elevación de su capacitación profesional; b) contemplar la actividad comercial como un sector que emplea una parte importante de la población activa de la Comunidad y en el que la introducción de las nuevas formas de comercio y de las grandes empresas se realice de una forma pacífica, equilibrada y ordenada.  
  
Para dar cumplimiento a estas finalidades, la Uy una vez delimitado su campo concreto de actuación, del que quedan excluidas las actividades públicas y las privadas con normativa propia, regula en primer término los requisitos administrativos para el ejercicio del comercio interior y el régimen administrativo de la actividad comercial, respetando en todo momento los derechos reconocidos constitucionalmente, en concreto la libertad de empresa y el principio de unidad de mercado que, además de estar garantizada por el sistema de distribución de competencias que establece el artículo 149 de la Constitución, no puede ignorar la existencia desde siempre de mercados regionales o locales y, sobre todo, la indudable facultad de las Comunidades Autónomas para crear ordenamientos jurídicos diferenciados en sus territorios.  
  
En esta misma línea de actuación se trata la distribución comercial, tanto en instalaciones fijas como fuera de los establecimientos comerciales. Destaca en este punto la regulación de la venta no sedentaria y la incidencia de la competencia municipal en cuanto a su autorización. Algo similar ocurre al precisar los requisitos legales para la apertura de establecimientos comerciales, donde la intervención de los Ayuntamientos es necesaria para la concesión de las licencias correspondientes, exceptuándose la competencia de la Generalitat Valenciana en el caso de las grandes superficies comerciales.  
  
Asimismo la Ley se plantea el terna de otras ventas especiales y otros sistemas específicos de distribución comercial a tener en cuenta, dando respuesta concreta a problemas ya habituales en la práctica. De este modo, quedan definidas y reguladas las ventas promocionales en sus diversas modalidades, las ventas con aplazamiento y las ferias comerciales.  
  
Por otra parte y dentro de esos objetivos marcados por la Ley, se establecen los criterios genéricos de la publicidad comercial, arbitrándose las medidas necesarias tendentes a la adecuación de la misma al ordenamiento jurídico.  
  
Igualmente se contrae el compromiso de velar por la aplicación efectiva de la legislación en materia de represión de la competencia desleal.  
  
Finalmente y en el ámbito de lo que constituye la actuación pública sobre la actividad comercial se determinan los instrumentos de fomento y las Instituciones que a través de la Generalitat Valenciana van a promover la reforma de las estructuras comerciales así como la mejora de las técnicas y medios de comercialización. También se precisan las normas conforme a las cuales se han de clasificar las infracciones y la consiguiente imposición de sanciones, quedando a salvo en todo momento las garantías procedimentales que prevé el ordenamiento jurídico vigente.  
  
TITULO PRELIMINAR  
  
Objeto y ámbito de aplicación  
  
Artículo 1º  
  
Uno. La presente Ley tiene por objeto la regulación administrativa de la actividad comercial realizada en el ámbito territorial de la Comunidad Valenciana, y la ordenación y mejora de sus estructuras comerciales.  
  
Dos. Quedan excluidas del ámbito de la presente Ley aquellas actividades comerciales que tengan una normativa propia, como son los transportes, crédito, seguro, reparación, asesoramiento y asistencia técnica, entre otras.  
  
Artículo 2º  
  
Uno. A los efectos de esta Ley, se entiende por actividad comercial la consistente en situar u ofrecer en el mercado interior productos, naturales o elaborados, por cuenta propia o ajena, así como servicios, bajo cualquier forma de comercialización, venta o prestación.  
  
Será actividad comercial de carácter mayorista el ejercicio profesional de adquisición de productos en nombre y por cuenta propios, y su reventa a otros comerciantes mayoristas o minoristas y/o empresarios industriales o artesanos para su transformación hasta el término del proceso de producción.  
  
Será actividad comercial de carácter minorista el ejercicio profesional de adquisición de productos, en nombre y por cuenta propios, para su reventa al consumidor final.  
  
No se modificarán las anteriores calificaciones de actividad comercial de carácter mayorista o minorista por el eventual sometimiento de las mercancías a procesos de transformación, tratamiento o acondicionamiento que sean usuales en el comercio.  
  
Dos. También se considerará actividad comercial sometida a esta Ley, la que realice el empresario o el profesional que concluye operaciones por cuenta de otra persona, en nombre de ésta o en el propio, o que de forma permanente concluya o promocione contratos en nombre del representado, o que aproxime personas que quieran contratar directamente entre ellas, prepare sus operaciones comerciales o ayude a su conclusión.  
  
TITULO PRIMERO  
  
Régimen administrativo de la actividad comercial  
  
CAPITULO I  
  
Reglas generales  
  
Artículo 3º  
  
El ejercicio de la actividad comercial responde al principio de libertad de empresa, desarrollándose en el marco de la economía de mercado, y podrá realizarse por quienes tengan la capacidad jurídica necesaria y cumplan con la legislación vigente en la materia.  
  
Son requisitos generales para el ejercicio de la actividad comercial:  
  
a) Poseer la condición de comerciante.  
  
b) Estar dado de alta, a efectos tributarios de seguridad social y cumplir las normas técnico-sanitarias que le sean de aplicación.  
  
c) Observar las normas de esta Ley, y demás normativa vigente, y en especial en materia d¿ disciplina de mercado y de competencia desleal.  
  
Artículo 4º  
  
Una Para el ejercicio de la actividad profesional, todo comerciante deberá estar inscrito en el Registro General de Comerciantes y de Comercio y reunir los siguientes requisitos y los que en su caso se establezcan reglamentariamente:  
  
a) Estar dado de alta en la licencia fiscal.  
  
b) Acreditar, en su caso, la titulación y colegiación oficial, así como la prestación de las fianzas y otras garantías exigidas por la legislación vigente para la venta de determinados productos o la prestación de determinados servicios.  
  
Dos. El Consell de la Generalitat Valenciana podrá exigir, de forma progresiva, sin perjuicio del principio general de libre acceso al mercado y de la normativa estatal vigente, requisitos de cualificación técnica y en su caso titulación.  
  
Artículo 5º  
  
Los extranjeros podrán ejercer la actividad comercial en el territorio de la Comunidad Valenciana en las condiciones fijadas por la legislación vigente en la materia.  
  
Artículo 6º  
  
La Generalitat, las Corporaciones Locales y otras entidades públicas, podrán, de acuerdo con la legislación que las regule, crear empresas o participar en las ya constituidas para el ejercicio de la actividad comercial, siempre que aseguren la transparencia entre las relaciones financieras de las citadas empresas y los poderes públicos y no se introduzca trato privilegiado y discriminatorio en favor de estos y en perjuicio de los comerciantes competidores.  
  
CAPITULO II  
  
De los precios  
  
Artículo 7º  
  
Uno. Los comerciantes tendrán libertad para fijar los precios de los productos y servicios, sin perjuicio de las limitaciones establecidas por la legislación vigente en materia de precios y márgenes comerciales y de defensa de la competencia.  
  
En todo caso, los precios de los productos y servicios deberán ser exhibidos de forma pública, suficientemente explicativa y que no induzca a confusión, en pesetas, y en su caso por unidad de peso o medida habitualmente aceptados en el mercado. Si en el marcaje del precio de un producto existiesen dos o más precios diferentes, el comerciante estará obligado a vender al precio más bajo de los exhibidos.  
  
En las ventas a plazos, el comerciante deberá en todos los casos, informar al comprador, si se trata de productos, del importe de cada plazo, el número de ellos, la periodicidad de los pagos y el precio total resultante en tal contrato.  
  
Dos. No obstante, reglamentariamente, y fundamentalmente por razones de seguridad, podrá relevarse de esta obligación a sectores concretos del comercio, sin perjuicio de garantizar la información de los compradores sobre precios y calidades del producto ofertado.  
  
Artículo 8º  
  
Uno. La Generalitat Valenciana participará en la formación de precios vigilando la aplicación de la normativa reguladora de la disciplina de mercado, especialmente mediante la represión de la competencia desleal, y la disciplina de los sistemas especiales de venta, regulados en esta Ley  
  
Dos. Con carácter temporal y excepcional, el Consell podrá adoptar medidas de intervención en los procesos de distribución y comercialización de productos y servicios de primera necesidad, previa audiencia, en su caso, de la Comisión para la Ordenación de la Actividad Comercial.  
  
CAPITULO III  
  
De los horarios comerciales  
  
Artículo 9º  
  
El régimen de horarios al que deberá someterse el ejercicio de la actividad comercial, cualquiera que sea su régimen jurídico y modalidad comercial adoptada, será establecido reglamentariamente La apertura semanal máxima será de sesenta horas, considerándose inhábiles los domingos y festivos.  
  
No obstante lo anterior podrán autorizarse horarios y días excepcionales al régimen general establecido.  
  
Lo establecido en los párrafos anteriores en ningún caso podrá perjudicar los derechos reconocidos al trabajador por la legislación laboral vigente.  
  
TITULO SEGUNDO  
  
De la distribución comercial  
  
CAPITULO I  
  
De la distribución comercial en instalaciones fijas  
  
Sección 1ª  
  
Apertura de establecimientos comerciales  
  
Artículo 10  
  
Una La actividad comercial, de carácter minorista o mayorista, deberá realizarse en establecimiento comercial, salvo las excepciones que admite esta Ley.  
  
Dos. A los efectos de esta Ley tendrán la consideración de establecimientos comerciales los locales edificados y las construcciones e instalaciones fijas y permanentes, cubiertas o sin cubrir, exteriores o interiores a una edificación, exentas o no, con o sin escaparates, en los que se realice profesionalmente la actividad comercial.  
  
Artículo 11  
  
Uno. La apertura de un establecimiento comercial exigirá la previa inscripción en el Registro General de Comerciantes y de Comercio.  
  
Dos. Para la inscripción en el mismo se deberán reunir los siguientes requisitos y los que en su caso se establezcan reglamentariamente:  
  
a) Inscripción del titular del establecimiento en el Registro General.  
  
b) Autorización previa de la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo en los supuestos establecidos en la presente Ley.  
  
c) Licencia municipal de apertura.  
  
d) En los casos que reglamentariamente se determinen, acreditar que al frente del establecimiento estará una persona o personas que tengan titulación profesional o la formación que exigen las disposiciones vigentes.  
  
Tres. Las autorizaciones a que hace referencia la presente Ley se entenderán concedidas por silencio positivo, sin necesidad de denuncia de mora, transcurrido el plazo de 2 meses desde la presentación de la solicitud, en la forma y con los requisitos que reglamentariamente se establezcan, sin perjuicio de que se estableciera un plazo menor por la legislación vigente.  
  
Artículo 12  
  
Reglamentariamente se definirán las clases o categorías básicas de establecimientos comerciales, tanto en función de sus características tipológicas esenciales de dimensión, equipamiento, servicios u otras condiciones relativas a los locales, como por las modalidades o técnicas de venta empleadas en los mismos.  
  
Artículo 13  
  
Uno. El ejercicio de la libertad de empresa, entre otras, comprende la libre utilización del suelo para la construcción, instalación y apertura de establecimientos comerciales, que será protegida por los poderes públicos, de acuerdo con la política comercial, la normativa urbanística y la garantía de la sanidad, higiene y seguridad públicas.  
  
Dos. De acuerdo con la legislación vigente, los Ayuntamientos concederán la licencia de apertura de establecimientos comerciales, previa comprobación de la existencia de los requisitos legales exigidos, y ejercerán las demás competencias que tienen en materia de regulación, inspección, ordenación y disciplina urbanística de los establecimientos comerciales.  
  
Tres. El Consell con carácter general, podrá establecer las normas a las cuales deberán ajustarse las Ordenanzas Municipales en materia de apertura de establecimientos comerciales procurando sobre todo los siguientes objetivos:  
  
a) Un nivel adecuado de equipamiento comercial y de distribución territorial.  
  
b) La introducción armónica de los nuevos sistemas de venta en la estructura comercial.  
  
c) La libertad de competencia dentro de la defensa de la pequeña y mediana empresa.  
  
d) La seguridad, salubridad y estética públicas, entre otras.  
  
Sección 2ª  
  
Normas especiales para la distribución minorista  
  
Artículo 14  
  
Uno. Salvo las excepciones previstas en esta Ley, el comercio al detall se ejercerá en establecimientos fijos, con instalaciones y organizaciones comerciales adecuadas, de acuerdo con los principios de profesionalidad y especialización.  
  
Dos. No obstante, también serán admisibles:  
  
a) La venta por los fabricantes dentro del recinto industrial, de los residuos y subproductos obtenidos en el proceso de producción.  
  
b) La venta por los artesanos, en el propio taller, de los productos resultantes de su actividad artesanal.  
  
c) La venta directa por los agricultores y ganaderos de los productos agropecuarios en estado natural y en el lugar de su producción, y la que realicen las Cooperativas formadas por agricultores y ganaderos, en las condiciones de la legislación aplicable  
  
Artículo 15  
  
U venta al detall podrá ejercerse simultáneamente con la venta al por mayor en un mismo establecimiento, siempre que se mantengan debidamente diferenciadas y se respeten las normas específicas aplicables a la distribución mayorista y minorista.  
  
Artículo 16  
  
Una Las Cooperativas de consumidores y usuarios, y otras que suministren bienes y servicios a sus socios y a terceros, de acuerdo con la legislación vigente en materia de Cooperativas, estarán obligadas a distinguir la oferta dirigida a los socios de la que se dirija al público en general.  
  
No obstante, la actividad de las Cooperativas realizada con el público en general o con los socios, cuando no aparezcan rigurosamente diferenciadas, estará sometida a esta Ley, en especial por lo que respecta a la regulación de ventas promocionales.  
  
Dos. Los economatos o establecimientos que de acuerdo con la legislación vigente suministren productos o servicios exclusivamente a una colectividad de empleados, beneficiarios o socios no podrán, en ningún caso, suministrarlos al público en general.  
  
Reglamentariamente se establecerán las condiciones del suministro de productos y servicios, así como las generales de funcionamiento, responsabilidad y cualesquiera otras, necesarias para el ejercicio del comercio en este tipo de establecimientos.  
  
Artículo 17  
  
Una Para la apertura, modificación o ampliación de grandes superficies de venta al detall se requerirá la autorización de la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo.  
  
Asimismo requerirá autorización la ampliación de aquellas superficies que como consecuencia de la misma alcancen la extensión a que se refiere el párrafo siguiente.  
  
Dos. Se considerará en todo caso establecimiento de gran superficie los que tengan una superficie dedicada a la venta igual o superior a 1.000 metros cuadrados, o en poblaciones de menos de 40.000 habitantes los que tengan una superficie dedicada a la venta igual o superior a 600 metros cuadrados.  
  
Tres. El Consell establecerá las normas que deberán respetarse para la instalación de estas grandes superficies de venta al detall valorando, entre otros extremos, el número de habitantes y la incidencia en la actividad comercial, del municipio o zona previsiblemente afectada, así como la naturaleza de los productos ofrecidos.  
  
CAPITULO II  
  
Ventas fuera de establecimiento comercial  
  
Sección 1ª  
  
Venta no sedentaria  
  
Artículo 18  
  
A efectos de esta Ley, se considera venta no sedentaria la venta ambulante y la realizada en puntos no estables por vendedores habituales u ocasionales.  
  
Artículo 19  
  
La oferta y la realización de la venta no sedentaria sólo podrá hacerse cumpliendo los siguientes requisitos:  
  
a) Inscripción en el Registro General de Comerciantes y de Comercio.  
  
b) Autorización del Ayuntamiento para la venta no sedentaria en cada Municipio donde se practique, de acuerdo con esta Ley y disposiciones que la desarrollan y con las Ordenanzas Municipales.  
  
Artículo 20  
  
Uno. Las Ordenanzas Municipales, de acuerdo con lo dispuesto en esta Ley y disposiciones que la desarrollen, regularán el régimen de la venta no sedentaria, que necesariamente deberán especificar:  
  
a) Los perímetros o lugares determinados donde se podrá realizar la venta no sedentaria, y el límite máximo de las autorizaciones que podrá conceder el Ayuntamiento, considerando los intereses de la población y los equipamientos comerciales con los que cuente.  
  
b) Las autorizaciones tendrán carácter personal e intransferible y el periodo de vigencia no podrá ser superior a un año.  
  
c) El régimen de las diferentes modalidades de venta no sedentaria, y especialmente:  
  
1. La realizada en mercados fijos, anexos a los mercados municipales de carácter permanente.  
  
2. La venta realizada en mercados periódicos, de carácter tradicional o de nueva autorización, siempre que se limiten a un día determinado de la semana.  
  
3. La venta realizada en mercados ocasionales, en fiestas o acontecimientos populares.  
  
4. La venta realizada en lugares instalados en la vía pública, limitada a productos estacionales o artesanales, vendidos por los mismos agricultores, artesanos o productores en general, aisladamente o en forma cooperativa.  
  
5. La venta realizada en camiones-tienda, que podrá comprender artículos varios, en zonas o pueblos con escasos equipamientos comerciales.  
  
Dos. En todo caso queda prohibida la venta de aquellos productos cuya regulación prohiba este tipo de venta, en especial los productos de alimentación y aquellos que por la forma de presentación u otras circunstancias no cumplan los requisitos de seguridad y técnico-sanitarios.  
  
Sección 2ª  
  
Venta domiciliaria  
  
Artículo 21  
  
Uno. A los efectos de esta Ley, se entiende por venta domiciliaria la realizada profesionalmente mediante la visita del vendedor, o de sus empleados o agentes, al domicilio de los posibles compradores, tanto si se produce la entrega de la cosa vendida en el mismo momento o no.  
  
No se considerará venta a domicilio la venta por correspondencia, ni la celebrada en el establecimiento comercial o por teléfono y seguida del reparto a domicilio de los productos comprados.  
  
Dos. Se considerarán asimiladas a la venta a domicilio las que se realizan en el lugar de trabajo del comprador, la llamada «venta en reunión» de un grupo de personas convocadas por una de ellas a petición del vendedor y, en general, la venta al detall realizada fuera del establecimiento del comerciante y a iniciativa de éste o de sus auxiliares.  
  
Artículo 22  
  
Uno. Para la práctica de la venta domiciliaria los comerciantes deberán cumplir los siguientes requisitos:  
  
a) Autorización de la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo e inscripción en el Registro General de Comerciantes y de Comercio.  
  
b) Las empresas de venta a domicilio deberán depositar una fianza caucional de garantía por la posible responsabilidad civil que puedan contraer en la práctica de este sistema de venta, en la forma que reglamentariamente se determine.  
  
c) Las empresas de venta a domicilio deberán remitir a la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo la relación de vendedores que emplean en las visitas domiciliarias, haciendo constar sus señas de identificación personal.  
  
Dos. No podrán ser objeto de venta domiciliaria aquellos productos cuya regulación prohiba este tipo de ventas, especialmente los alimenticios y aquellos que por la forma de presentación u otras circunstancias no cumplan con las normas técnico-sanitarias o de seguridad.  
  
Tres. En todos los casos de venta domiciliaria, el comprador dispondrá siempre de un periodo de siete días para rescindir el compromiso de la compra, con el simple requisito de hacérselo constar al comerciante, teniendo derecho a la devolución de las cantidades que pudiera haber abonado en el concepto de señal o a cuenta.  
  
Sección 3ª  
  
Venta a distancia  
  
Artículo 23  
  
Uno. A efectos de esta Ley, se entiende por venta a distancia el sistema de distribución consistente en la formulación por correo de ofertas de productos, solicitando que los destinatarios hagan pedidos mediante el correo, teléfono o cualquier otro medio de comunicación.  
  
Dos. Las empresas que practiquen este sistema de distribución deberán inscribirse en el Registro de Comerciantes y de Comercio.  
  
Tres. Las ofertas deberán ser claras y completas, incluyendo, como mínimo, los datos de identificación de la empresa oferente y la inscripción de ésta en el Registro antes citado, la descripción veraz y comprensible del producto ofrecido, el precio, las condiciones de pago, los gastos a cargo del comprador y el plazo del envío.  
  
Cuatro. Queda prohibido enviar, con fines comerciales, toda clase de productos o muestras al domicilio de cualquier persona que no sea comerciante sin la previa solicitud de ésta, la cual, en tal caso, no contraerá ninguna obligación de pago, ni de depósito, ni de restitución de los objetos enviados.  
  
CAPITULO III  
  
De las ferias comerciales  
  
Artículo 24  
  
Uno. A los efectos de la presente Ley, se consideran Ferias Comerciales las manifestaciones de carácter comercial que se realicen en la Comunidad Valenciana de forma periódica, cuyo objeto sea la exposición de bienes y servicios, y en las cuales no se realicen ventas directas con retirada de mercancía del recinto ferial. En casos especiales y en virtud de las características de la oferta exhibida, se podrá practicar la venta directa con retirada de mercancía, previa autorización expresa de la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo.  
  
Dos. Reglamentariamente se establecerán, entre otros extremos, la clasificación, requisitos y demás formalidades a cumplir por sus Entidades organizadoras, el procedimiento de autorización y registro y el régimen de control de las Ferias Comerciales.  
  
CAPITULO IV  
  
De las ventas promocionales  
  
Sección 1ª  
  
Definición general  
  
Artículo 25  
  
Uno. A los efectos de esta Ley, se considera venta promocional la actividad comercial de oferta y realización de ventas o prestación de servicios en condiciones más ventajosas para los compradores que las habituales.  
  
Dos. Solamente serán lícitas cuando respeten las normas establecidas en los artículos siguientes y demás legislación vigente aplicable.  
  
Sección 2ª  
  
Ventas a pérdida  
  
Artículo 26  
  
Uno. A efectos de esta Ley, se consideran ventas a pérdida la reventa que hace un comerciante a precio inferior al de compra o de reposición si el nuevo aprovisionamiento se ha hecho o se puede hacer a la baja.  
  
Dos. Se entiende por precio de compra para el comerciante, en los productos revendidos a pérdida, el que resulta de deducir del precio unitario de factura todas las bonificaciones hechas por el suministrador y añadir los impuestos directos sobre el producto y los portes que estén a cargo del comerciante comprador, siempre que todas estas cantidades figuren en la factura o se justifiquen documentalmente.  
  
No podrán deducirse las retribuciones y bonificaciones que compensen servicios prestados al margen de la contraprestación correspondiente a la entrega de la mercancía, como la remuneración de la actividad de promoción realizada por los concesionarios, distribuidores, vendedores con franquicia u otros exclusivistas.  
  
Si el que vende al consumidor es el mismo fabricante, o si se trata de evaluar la prestación de un servicio complementario de la reventa, el precio equivalente a la compra será el costo de fabricación o de prestación del servicio.  
  
Sección 3.ª  
  
Ventas en rebaja  
  
Artículo 27  
  
Uno. Se entiende por ventas en rebaja la venta a precio reducido de la totalidad de los productos ofrecidos en un establecimiento o en determinadas secciones del mismo, organizadas por un comerciante con ocasión del cambio de estación o del fin de temporada.  
  
Dos. La oferta y realización de rebajas, o ventas en rebaja, deberán cumplir los siguientes requisitos:  
  
a) Las temporadas para la venta en rebajas deberán tener lugar dentro de los períodos que establezca la normativa vigente  
  
b) Las rebajas sólo podrán ser anunciadas con ocho días de antelación como máximo. únicamente durante los diez últimos días de las ventas en rebaja las empresas o establecimientos podrán utilizar expresiones publicitarias que hagan referencia concreta a la oferta final de la venta de rebajas.  
  
c) Los productos o artículos serán los exhibidos habitualmente para la venta, y no los que el comerciante haya adquirido deteriorados o destinados a rebajas, y deberán formar parte de sus existencias anteriores con un mes de antelación a la fecha de inicio de las ventas en rebaja.  
  
d) Tanto en la publicidad anterior, y durante la rebaja, así como en la presentación de los productos en el interior de los locales comerciales, la reducción de los precios deberá manifestarse exhibiendo, junto al precio habitual aplicado por el mismo comerciante, el precio rebajado. En todo momento las Administraciones Públicas podrán exigir de oficio, o a petición del comprador, la prueba de haberse aplicado los precios indicados como habituales.  
  
Sección 4ª  
  
Ventas en liquidación  
  
Artículo 28  
  
La oferta y la realización de liquidaciones, o ventas en liquidación, solamente se podrá hacer en los siguientes casos:  
  
a) El cese total o parcial de la actividad comercial, indicando en el segundo caso la clase de mercancías que no se venderán.  
  
b) El cambio de la actividad, orientación o estructura del negocio, cuando aquél obligue al cierre por un plazo superior a un mes.  
  
c) La venta de existencias del establecimiento de un comerciante fallecido realizada por sus herederos o responsables del negocio.  
  
d) La venta de existencias en caso de traspaso del negocio, ya sea por el comerciante transmitente o por el adquiriente.  
  
e) En caso de fuerza mayor que impida el ejercicio normal de la actividad comercial.  
  
f) En caso de siniestro que haya causado daño a la totalidad o a una parte importante de las existencias.  
  
g) La ejecución de una resolución judicial, arbitral o administrativa.  
  
Artículo 29  
  
La oferta y realización de ventas en liquidación deberá cumplir los siguientes requisitos:  
  
a) Comunicación a la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo, como mínimo un mes antes de la fecha prevista para iniciar la liquidación, indicando las causas que la motivan y que se cumplen los demás requisitos legales.  
  
La Conselleria de Industria, Comercio y Turismo podrá oponerse a la realización de la liquidación, en el plazo de quince días contados desde la presentación de la comunicación, cuando no reúna las condiciones establecidas en el artículo anterior o no cumpla los requisitos legales exigidos.  
  
b) No hacer publicidad antes del transcurso de quince días desde la presentación de la anterior comunicación, ni antes de los ocho días del inicio de la liquidación.  
  
c) El comerciante exhibirá, en un lugar visible del establecimiento, una copia de la comunicación presentada a la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo, debidamente diligenciada.  
  
d) La venta en liquidación se limitará a los productos o artículos que formen parte de las existencias del establecimiento.  
  
e) En ningún caso la oferta podrá inducir al comprador a creer que la venta en liquidación se hace a precios reducidos cuando tal reducción no sea cierta en relación a los precios habitualmente practicados antes de la liquidación.  
  
f) En cualquier caso el período de liquidación no sobrepasará los seis meses, salvo autorización expresa de la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo.  
  
Artículo 30  
  
En caso de que sea realizada la liquidación, no podrá hacerse otra en el mismo establecimiento, sobre productos similares en el plazo de un año, a excepción de los supuestos e), f) y g) del artículo veintiocho; y asimismo, el comerciante que ha procedido a la liquidación por motivo del cese total o parcial en la actividad, no podrá volver a efectuar otra liquidación durante un año sobre productos similares a los que hubieran sido objeto de liquidación.  
  
Sección 5ª  
  
Ventas de saldo  
  
Artículo 31  
  
La oferta y realización de venta de saldos sólo podrá hacerse cuando se trate de productos que, por haber perdido actualidad o utilidad objetiva o estar desparejados, no se puedan vender a los precios habituales del mercado, o bien, por ser defectuosos o estar deteriorados, siempre que no comporten riesgo ni engaño para los compradores, se vendan efectivamente a precios inferiores a los habituales.  
  
Artículo 32  
  
La venta de saldos deberá cumplir los siguientes requisitos:  
  
a) Si se trata de artículos que han perdido actualidad o utilidad, deberán formar parte de las existencias del vendedor durante un período de tiempo no inferior a seis meses.  
  
b) La venta de saldos se hará separándolos claramente del resto de productos del establecimiento comercial, o bien en aquellos establecimientos o excepcionalmente en puntos de venta no fijos, dedicados exclusivamente a saldos, que contarán con la correspondiente autorización.  
  
c) Todos los comerciantes que deseen llevar a cabo una venta de saldos, deberán comunicarlo a la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo con una antelación mínima de siete días, indicando la fecha prevista y la concurrencia de los requisitos legales.  
  
La Conselleria de Industria, Comercio y Turismo podrá oponerse a la realización de la venta de saldos en el plazo de tres días contados desde la presentación de la comunicación si no se han acreditado los requisitos legales exigidos.  
  
d) No podrá hacerse publicidad de la venta de saldos mientras no pasen tres días desde la presentación de la anterior comunicación.  
  
e) El comerciante deberá exhibir, en un lugar visible del establecimiento, la copia de la comunicación debidamente diligenciada por la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo.  
  
Sección 6ª  
  
Ventas con descuento  
  
Artículo 33  
  
La oferta y realización de ventas con descuento sobre los precios practicados habitualmente sólo podrán hacerse cumpliendo los siguientes requisitos:  
  
a) Los productos o artículos serán los normalmente puestos en venta, sin estar afectados por ninguna causa que reduzca su valor.  
  
b) La reducción del precio habitual de venta no constituirá, en ningún caso, venta a pérdida.  
  
c) El comerciante tendrá a disposición de la Administración Pública la relación completa de los descuentos y de los motivos y condiciones en que está dispuesto a aplicarlos.  
  
d) La aplicación del descuento no se traducirá, en ningún caso, en un trato injustificadamente discriminatorio hacia los diferentes compradores, cuando cumplan las condiciones previstas en relación con los descuentos antes citados.  
  
e) La oferta de descuento de un determinado producto deberá mantenerse veinticuatro horas como mínimo.  
  
f) El comerciante, o el establecimiento comercial, que hace una oferta de venta con descuento para un determinado período deberá acreditar la posesión de existencias suficientes para satisfacer la demanda previsible.  
  
Artículo 34  
  
El descuento podrá hacerse también en especie, bien sea mediante la entrega de títulos o billetes de participación en juegos de azar, sorteos o loterías, organizados de acuerdo con la legislación vigente, o por el pago de primas en contratos de seguros por cuenta del comprador, siempre que los títulos correspondientes indiquen con toda claridad el equivalente en dinero y la facultad que, en todo caso, asistirá al comprador de exigir el pago inmediato de este equivalente en efectivo.  
  
CAPITULO V  
  
Ventas con aplazamiento  
  
Artículo 35  
  
Uno. Siempre que la entrega total o parcial de productos o la prestación de servicios complementarios sea diferida a un momento ulterior a la estipulación del contrato, el comerciante deberá extender factura, haciendo constar las prestaciones debidas y la parte del precio que haya recibido.  
  
Dos. La Conselleria de Industria, Comercio y Turismo podrá establecer el modelo de factura con las indicaciones que necesariamente deberán cumplimentarse.  
  
TITULO TERCERO  
  
De la publicidad y de la competencia desleal  
  
Artículo 36  
  
Una A efectos de esta Ley, se entiende por publicidad toda actividad dirigida por cualquier medio a atraer la atención del público en general hacia un establecimiento comercial, un producto o servicio o una marca determinada.  
  
Dos. La publicidad, como instrumento ordenado para orientar la libertad de elección, informar al consumidor y favorecer la lícita concurrencia en el mercado, ha de ser cierta y veraz.  
  
Artículo 37  
  
Queda prohibida toda publicidad que bajo cualquier forma provoque, entre otros extremos, confusión respecto a productos, servicios, establecimientos, actividades industriales, comerciales o profesionales de un competidor, induzca a error sobre la naturaleza, composición, origen, cualidades sustanciales o propiedades de los productos o prestaciones de servicios, o produzca el descrédito de los competidores de los productos o servicios de los mismos.  
  
Artículo 38  
  
Corresponde a la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo la ordenación e inspección de la actividad publicitaria, así como la regulación de las condiciones necesarias para su ejercicio, sin perjuicio de las competencias que correspondan a otros órganos sobre la forma en que deba desarrollarse dicha actividad respecto a determinados sectores y medios específicos.  
  
Artículo 39  
  
Uno. La Generalitat velará por el cumplimiento de la legislación en materia de represión de la competencia desleal.  
  
Dos. La Conselleria de Industria, Comercio y Túrismo dará cuenta de los actos de competencia desleal de que tenga conocimiento, bien de oficio o por denuncia, a los organismos competentes para la aplicación, en su caso, de la legislación de la defensa de la competencia.  
  
Artículo 40  
  
La Conselleria de Industria, Comercio y Turismo podrá exigir en todo momento al comerciante, o al anunciante, la demostración de la veracidad de las alegaciones hechas sobre las características sustanciales y comerciales de sus productos, y de toda clase de información para determinar los hechos que constituyan competencia desleal.  
  
TITULO CUARTO  
  
De la actuación pública sobre la actividad comercial  
  
CAPITULO I  
  
Instituciones y medios de fomento de la actividad comercial  
  
Artículo 41  
  
La Generalitat promoverá la actividad comercial a través de las siguientes Instituciones:  
  
a) El Consell de la Generalitat.  
  
b) La Conselleria de Industria, Comercio y Turismo y las demás Consellerias dentro de su competencia.  
  
c) La Comisión para la Ordenación de la Actividad Comercial.  
  
Artículo 42  
  
Uno. La Conselleria de Industria, Comercio y Turismo estará encargada de regular y gestionar el Registro General de Comerciantes y de Comercio de la Comunidad Valenciana.  
  
Dos. Asimismo, coordinará el ejercicio de las competencias de las demás Consellerias en materia de ordenación comercial. Y con esta finalidad podrá proponer la creación de una Comisión Interdepartamental de acuerdo con el artículo 31 de la Ley de Gobierno Valenciano.  
  
Artículo 43  
  
Una La Comisión para la Ordenación de la Actividad Comercial será órgano consultivo de la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo, tanto para la aplicación de esta Ley con carácter general, como, especialmente, para la preparación de un plan de reformas de estructuras comerciales donde se establecerán las acciones indispensables a emprender.  
  
Dos. Serán funciones de la Comisión:  
  
a) Dictaminar la concesión de licencias de establecimientos comerciales en los casos que reglamentariamente determine el Consell de la Generalitat.  
  
b) Realizar cualquier otra actividad de carácter consultivo o de impulsión de medidas en las materias que le otorgue su regulación reglamentaria.  
  
Tres 1. La composición de la Comisión, el número de sus miembros y sus normas de funcionamiento se determinarán reglamentariamente.  
  
2. Será presidida por el Conseller o persona en quien delegue, y formarán parte de la misma representantes cualificados:  
  
a) Del Consell de la Generalitat.  
  
b) De las Corporaciones Locales.  
  
c) De los comerciantes a través de sus organizaciones y de las Cámaras de Comercio, Industria y Navegación.  
  
d) De las organizaciones sindicales más representativas.  
  
e) De los consumidores y usuarios a través de las Asociaciones de Consumidores y Usuarios de la Comunidad Valenciana.  
  
f) De técnicos y expertos nombrados por la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo.  
  
3. La designación de los representantes incluidos en los apartados b), c), d) y e), se hará por sus respectivas organizaciones e instituciones y su nombramiento se efectuará por el Conseller de Industria, Comercio y Turismo el cual dará cuenta a la Comisión correspondiente de las Cortes Valencianas.  
  
4. La representación a que se refiere el apartado c) nunca será en conjunto inferior al 25% de los miembros de la Comisión.  
  
Artículo 44  
  
La Generalitat, a través de la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo, fomentará la iniciativa privada y la pública para la reforma de las estructuras comerciales, especialmente con el estudio y elaboración de proyectos concretos donde figurarán los beneficios fiscales, los créditos necesarios y las posibilidades de su obtención, así como las subvenciones previstas en la legislación estatal o autonómica.  
  
Artículo 45  
  
La Generalitat, a través de la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo, y con la colaboración, en su caso, de las Cámaras Oficiales de Comercio, Industria y Navegación y de las Universidades de la Comunidad Valenciana, y otros Organismos fomentará el perfeccionamiento de la formación profesional de los comerciantes y de los directivos y empleados del sector de distribución de bienes y servicios.  
  
Artículo 46  
  
La Generalitat Valenciana, a través de la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo, y con la colaboración, en su caso, de las Universidades de la Comunidad Valenciana y de profesionales titulados, facilitará asistencia técnica a las empresas comerciales, en especial a las pequeñas y medianas empresas, a través de las siguientes modalidades:  
  
a) Asesoramiento sobre las medidas de fomento y asistencia que pueden solicitar y la preparación de los expedientes al efecto.  
  
b) Subvenciones para la contratación de titulados universitarios o profesionales, ya sea en concepto de profesionales independientes o como empleados asalariados.  
  
CAPITULO II  
  
Régimen de infracciones y sanciones  
  
Artículo 47  
  
Uno. Las infracciones a las normas de esta Ley serán objeto de sanciones administrativas, previa la instrucción del correspondiente expediente sancionador, iniciado de oficio o por reclamación o por denuncia.  
  
Del expediente iniciado se dará cuenta, en su caso, a la jurisdicción penal, y a los demás órganos administrativos y judiciales competentes para la depuración de otras responsabilidades, y muy especialmente para la aplicación de la legislación sobre defensa de la competencia.  
  
Dos. Las infracciones a que se refiere la presente Ley prescribirán a los cinco años. El término de la prescripción comenzará a correr desde el día en que se hubiera cometido la infracción. La prescripción se interrumpirá desde el momento en que el procedimiento se dirija contra el presunto infractor.  
  
Caducará la acción para perseguir las infracciones cuando conocida por la Administración la existencia de una infracción y finalizadas las diligencias dirigidas al esclarecimiento de los hechos, hubieran transcurrido seis meses sin que la autoridad competente hubiera ordenado incoar el oportuno procedimiento.  
  
Artículo 48  
  
Constituye infracción administrativa en materia de comercio y de la actividad comercial el incumplimiento de los mandatos y prohibiciones establecidos por esta Ley y sus normas de desarrollo, y en particular:  
  
a) El incumplimiento de los requisitos establecidos en la aplicación de lo dispuesto en los artículos tercero y cuarto, a excepción de los de materia sanitaria.  
  
b) El ejercicio de actividades de venta fuera de un establecimiento comercial con incumplimiento de lo dispuesto en el artículo catorce.  
  
c) El ejercicio simultáneo de actividades de venta mayorista y minorista con incumplimiento de lo dispuesto en el artículo quince  
  
d) El incumplimiento de las disposiciones que sobre venta de bienes o prestación de servicios contiene el artículo dieciséis.  
  
e) El incumplimiento de las normas relativas a horarios comerciales previstas en el artículo noveno.  
  
f) La información o publicidad que induzca a engaño o confusión, enmascare la verdadera naturaleza del producto o servicio y produzca el descrédito entre los demás competidores.  
  
g) El incumplimiento de las normas sobre normalización, documentación y condiciones de venta o suministro.  
  
h) La apertura, modificación o ampliación de establecimientos comerciales o de servicios sin la autorización preceptiva establecida en el artículo diecisiete.  
  
i) La no inscripción en el Registro a que se refiere la presente Ley o el incumplimiento de las disposiciones referentes al mismo.  
  
Asimismo constituye infracción a lo establecido en esta Ley:  
  
A) En cuanto a la venta no sedentaria.  
  
1. La venta practicada fuera de los perímetros y/o lugares autorizados, o bien transgrediendo las días u horarios establecidos.  
  
2. La venta practicada por cualquier persona no autorizada o por comerciantes que incumplan los requisitos administrativos que exige esta Ley.  
  
3. La venta practicada en lugares que no reúnan las condiciones establecidas por esta Ley, los Reglamentos o las Ordenanzas reguladoras.  
  
4. La venta practicada sin exhibir de forma visible y permanente en el punto de venta la correspondiente autorización.  
  
B) En cuanto a la venta domiciliaria.  
  
1. La venta practicada por empresas o comerciantes que no tengan los requisitos administrativos exigidos por la presente Ley  
  
2. La venta practicada por empresas que no hayan consignado, con carácter previo, la fianza obligatoria.  
  
3. La falta de exhibición del documento que acredite el ejercicio de la actividad.  
  
C) En cuanto a la venta en rebaja.  
  
1. La venta que no implique auténticas rebajas de acuerdo con la presente Ley.  
  
2. La oferta de productos, en rebaja, que no se hayan puesto a la venta, a su precio habitual, antes del inicio de las rebajas.  
  
3. Las rebajas fuera de las temporadas hábiles, legal o reglamentariamente establecidas.  
  
D) En cuanto a la venta en liquidación.  
  
1. La venta bajo el anuncio o la denominación de «venta en liquidación» o «liquidación» cuya naturaleza no responda a lo establecido en la Ley.  
  
2. La repetición de venta en liquidación antes de consumarse los períodos establecidos en el artículo treinta de la presente Ley  
  
3. La venta efectuada sin previa comunicación o sin exhibir la misma en un lugar visible del establecimiento.  
  
4. La publicidad de la liquidación fuera del plazo establecido al efecto por esta Ley.  
  
E) En cuanto a la venta de saldo.  
  
1. La venta efectuada sin la exhibición en el establecimiento de manera visible de la comunicación preceptiva a la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo, así como la venta de saldos dentro del mismo establecimiento sin hacerlo de una manera claramente diferenciada del resto de productos, o la venta de los mismos fuera de los establecimientos y puestos no sedentarios dedicados a esta finalidad.  
  
2. La venta de artículos o productos bajo la denominación de «saldos» cuando los artículos o productos no se ajusten a lo establecido en los artículos treinta y uno y treinta y dos de la presente Ley  
  
F) En cuanto a la venta con descuento.  
  
El incumplimiento de cualquiera de los requisitos establecidos en el artículo treinta y cuatro de la presente Ley, así como la negativa a satisfacer la opción del comprador de exigir el pago inmediato del equivalente en efectivo, en el supuesto contemplado en el artículo treinta y cuatro.  
  
G) En cuanto a la venta con aplazamiento.  
  
El incumplimiento por parte del comerciante de la extensión de la factura, haciendo constar las prestaciones debidas y la parte del precio que haya recibido.  
  
Artículo 49  
  
Otras infracciones:  
  
1. La negativa o resistencia a suministrar datos o a facilitar la información requerida por las autoridades competentes o sus agentes, en orden al cumplimiento de las funciones de información, vigilancia, investigación, inspección, tramitación y ejecución en las materias a que se refiere la presente Ley, así como el suministro de información inexacta o documentación falsa.  
  
2. En general, el incumplimiento de los requisitos u obligaciones establecidos en esta Ley y demás disposiciones reglamentarias en la materia.  
  
Artículo 50  
  
Las infracciones a lo preceptuado en esta Ley podrán considerarse leves, graves o muy graves.  
  
a) Serán infracciones leves las simples inobservancias de las disposiciones contenidas en la presente Ley, siempre que no tengan transcendencia directa de carácter económico.  
  
b) Serán infracciones graves:  
  
1. La reincidencia o la reiteración en la comisión de infracciones leves.  
  
2. Las infracciones previstas en el artículo cuarenta y ocho, apartados d) y h).  
  
3. Las infracciones a la presente Ley cuando, aún en el caso de tratarse de simples inobservancias, tengan transcendencia directa de carácter económico.  
  
4. Las infracciones a la presente Ley cuando la empresa infractora se halle en una situación de predominio en un sector del mercado o en una de sus partes sustanciales, así como cuando exista generalización en un sector determinado de un mismo tipo de infracción.  
  
5. Las infracciones previstas en el número 1 del artículo cuarenta y nueve de esta Ley.  
  
c) Serán consideradas infracciones muy graves la reincidencia o reiteración en la comisión de las infracciones a que se refieren los apartados 3, 4 y 5 del apartado anterior b).  
  
Artículo 51  
  
Una Las infracciones leves y graves serán sancionadas por la Conselleria de Industria, Comercio y Turismo, y las infracciones muy graves por el Consell de la Generalitat Valenciana.  
  
Dos. Serán aplicables las siguientes sanciones:  
  
a) Las infracciones leves serán sancionadas con multas de hasta 250.000 pesetas, y un 10% más sobre la base por cada día que pase sin atender la comunicación de cesar en la actividad infractora.  
  
b) Las infracciones graves serán sancionadas con multas de hasta 1.500.000 pesetas, y un 10% más sobre la base por cada día que pase sin atender a la comunicación de cesar en la actividad infractora.  
  
c) Las infracciones muy graves serán sancionadas con multas de hasta 100.000.000 de pesetas, y un 10% a un 20% más sobre la base por cada día que pase sin atender a la comunicación de cesar en la actividad infractora.  
  
Tres. El Consell de la Generalitat Valenciana podrá acordar, en casos especialmente graves, el cierre del establecimiento donde se ha producido la infracción.  
  
Cuatro. No tendrá carácter de sanción la clausura o cierre de establecimientos que no cuenten con las autorizaciones o registros preceptivos o la suspensión de su funcionamiento hasta tanto se rectifiquen los defectos o se cumplan los requisitos exigidos.  
  
Cinco. La autoridad a quien corresponda resolver el expediente podrá acordar, como sanción accesoria, el decomiso de la mercancía falsificada, fraudulenta, no identificada o que incumplan los requisitos mínimos establecidos para su comercialización. El decomiso como efecto accesorio de la sanción seguirá las mismas reglas que ésta.  
  
Sin perjuicio de lo anterior, la autoridad que ordene la incoación del expediente podrá decidir como medida precautoria la intervención cautelar de las mercancías, cuando de las diligencias practicadas se presuma el incumplimiento de los requisitos mínimos exigidos para su comercialización.  
  
Seis. Los expedientes iniciados y las resoluciones recaídas serán publicadas en una Memoria Anual.  
  
Con independencia de esta publicación general, el Consell de la Generalitat Valenciana podrá ordenar la publicación de las sanciones aplicadas a las infracciones muy graves en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
  
Siete. En todo caso, para la graduación de las infracciones y de las sanciones aplicables se tendrá en cuenta la transcendencia social de la infracción, el comportamiento especulativo del autor, la cuantía global de la operación objeto de infracción, la cuantía del beneficio lícito obtenido con ella, la naturaleza de los productos vendidos, la zona afectada, la categoría y clase del establecimiento y solvencia económica del mismo.  
  
DISPOSICION TRANSITORIA  
  
Hasta tanto se dicten las correspondientes normas de desarrollo de la presente Ley serán de aplicación las disposiciones reglamentarias, estatales o autonómicas, actualmente vigentes sobre las materias reguladas en la misma.  
  
DISPOSICIONES FINALES  
  
Primera  
  
Los Ayuntamientos que tengan en vigor Ordenanzas que regulen la venta no sedentaria deberán adaptarlas a esta Ley en el término de tres meses contados desde el día siguiente de su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
  
Segunda  
  
En el plazo de dos años, desde la entrada en vigor de la presente Ley, el Consell dispondrá reglamentariamente la unificación de cuantos trámites sean necesarios para la apertura y funcionamiento de los establecimientos comerciales o de prestación de servicios y cuyos trámites sean competencia de la Generalitat y Ayuntamiento, en tanto en cuanto lo permita la legislación de Régimen Local.  
  
Por tanto, ordeno que todos los ciudadanos, tribunales, autoridades y poderes públicos a los que corresponda, observen y hagan cumplir esta Ley.  
  
Valencia, a 29 de diciembre de 1986.  
  
El Presidente de la Generalidad,  
  
JOAN LERMA I BLASCO



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI