Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 1130, del 28-08-1989 (1989/814987)

RESOLUCIÓ de 31 de juliol de 1989, del Director General d'Administració Local de la Conselleria d'Administració Pública de la Generalitat Valenciana, per la qual s'ordena de publicar un text d'Ordenança Fiscal General de Gestió, Recaptació i Inspecció dels Tributs Locals.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   1130

Data del DOGV
:   28-08-1989

Secció del DOGV
:   ALTRES DISPOSICIONS

Número del document
:   1989/814987

CVE


Data del document
:   31-07-1989

Organisme emissor
:   Conselleria d'Administració Pública

Tipus de document
:   Resolució

Correcció d'errades

Resolució de 31 de juliol de 1989, del Director General d'Administració Local de la Conselleria d'Administració Pública de la Generalitat Valenciana, per la qual s'ordena de publicar un text d'Ordenança Fiscal General de la Gestió, Recaptació i Inspecció dels Tributs Locals.  
La Llei 39/88 de 28 de desembre que regula les Hisendes Locals, obliga a les Entitats Locals a adoptar abans de l'1 de gener de 1990 els acords necessaris per tal de renovar totes les Ordenances Fiscals fins aleshores vigents. La qual cosa els obligarà a efectuar un esforç normatiu considerable que, en el cas dels municipis de menor capacitat de gestió, minvarà durant un llarg període la resta de les seues activitats.  
La competència per a la imposició i ordenació està atribuïda als ens locals que han d'aprovar cadascuna de les Ordenances, i podran a més a més establir Ordenances generals de gestió com a recaptació i inspecció.  
L?establiment d'una Ordenança general pot simplificar, en gran mesura, l?ordenació i imposició singular de cada tribut, i també solucionar part dels problemes que es poden plantejar.  
Les nombroses consultes rebudes sobre el tema ha fet que per part d'aquesta Direcció General es redacte el text d'una Ordenança Fiscal General que és publicada amb la finalitat que puga ser utilitzat per aquells ens locals que consideren que aquest text conté les solucions que necessiten.  
La publicació no suposa l?eliminació de cap tràmit, i en conseqüència hauran d'aprovar-se i publicar-se en la forma prevista amb caràcter general per aquelles entitats que l'adopten.  
I per aquesta raó he resolt,  
Primer  
Publicar com a annex d'aquesta Resolució el text d'una Ordenança Fiscal General de Gestió, Recaptació i Inspecció dels Tributs Locals, per tal que puga ser utilitzat totalment o parcial per aquelles Entitats Locals que ho consideren escaient, per a l'aprovació mitjançant el procediment establert legalment.  
Segon  
Aquesta publicació es podrà utilitzar com a referència i substituir la publicació del text íntegre, en cas que alguna de les respectives redaccions dels Butlletins Oficials de la Província es veiés materialment impossibilitada de dur a terme la publicació del text íntegre abans de l'1 de gener de 1990. Amb aquesta finalitat quan es remetesca l?edicte al BOP es farà constar, si s'escau, que es correspon amb el publicat en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana i Butlletí Oficial de la Província corresponent i les seues dates.  
València, 31 de juliol de 1989. - El Director General d?Administració Local: Rafael de Juan i Fenollar.  
ANNEX  
Ordenança general de gestió, recaptació i inspecció dels tributs locals  
TITOL I  
Normes generals en matèria tributària  
CAPITOL I   
Principis generals  
Objecte  
Article 1  
Aquesta Ordenança Fiscal General té com a finalitat establir els principis bàsics i les normes de gestió, recaptació i inspecció comunes a totes les exaccions que constitueixen el règim fiscal d'aquesta Entitat Local, i es dicta fent ús de la potestat reglamentària específica que li atribueix l'article 106.2 LRBRL i d'acord amb el sistema de fonts establert en l'article 5.E de l'esmentada Llei bàsica. Les normes d'aquesta Ordenança es consideraran part integrant de les Ordenances dels tributs propis, en tot allò que no hi estiga especialment regulat.  
Article 2  
Ambit d'aplicació  
Aquesta Ordenança Fiscal General obligarà:  
a) Ambit territorial: en tot el territori del terme municipal.  
b) Ambit temporal: des de la seua aprovació fins la modificació o derogació.  
c) Ambit personal: a totes les persones físiques o jurídiques susceptibles de drets i obligacions fiscals i també als ens col·lectiu que sense personalitat jurídica siguen capaços de tributació per ser centre d'imputació de rendes, propietats o activitats, segons el que estableix l'article 33 de la Llei general Tributària.  
Interpretació de les Ordenances  
Article 3  
1. Exercint-se la potestat reglamentària de les Entitats Locals en matèria tributària a través de les ordenances fiscals, que regulen els seus tributs i el de l?ordenança general de recaptació i inspecció, el Ple en podrà dictar disposicions interpretatives i aclaratòries.  
2. No s'admetrà l'analogia per estendre més enllà dels seus termes estrictes l'àmbit del fet imposable o el de les exempcions o bonificacions.  
3. Per evitar el frau de llei s'entendrà, als efectes del número anterior, que no existeix extensió del fet imposable quan s'agreugen fets realitzats amb la finalitat provada d'eludir el tribut, sempre que produesquen un resultat equivalent al que es deriva del fet imposable. Per a declarar que existeix el frau de llei caldrà un expedient de l?Administració que aporte la prova corresponent i concedesca audiència a l'interessat.  
Article 4  
S'exigirà l'exacció amb la vertadera naturalesa jurídica i econòmica del fet imposable.  
CAPITOL II   
Elements de la relació tributària  
El fet imposable  
Article 5  
1. El fet imposable és el pressupost de naturalesa jurídica o econòmica fixada en la Llei i Ordenança Fiscal corresponent, si s'escau, per a configurar cada exacció i la realització de la qual origina el naixement de l?obligació de contribuir.  
2. Les Ordenances dels respectius tributs completaran, si s'escau, la determinació concreta del fet imposable mitjançant l?esment dels supòsits de no subjecció, així com les condicions en què naix l?obligació de contribuir.  
Subjecte passiu  
Article 6  
En tot allò relatiu al subjecte passiu (principis generals, responsables del tribut, capacitat d'obrar i domicili fiscal), s'atendrà a allò que disposen els articles 30 al 46 de la Llei General Tributària, i a les modificacions que amb posterioritat puguen promulgar-se sobre aquestes matèries.  
Especialment, i pel que fa al domicili fiscal, quan no s'efectue la preceptiva declaració del domicili dins el terme municipal, tindran la consideració de representants dels titulars de la propietat o activitat econòmica:  
a) Els administradors, apoderats o encarregats dels propietaris de béns o titulars d'activitats econòmiques.  
b) Si de cas hi manca, els masovers, arrendataris o parcers de finques rústiques, quan els seus propietaris o administradors no residesquen en el terme municipal.  
c) Els llogaters de finques urbanes, quan cadascuna d'elles estiguera llogada a una sola persona i no residira en la localitat l'amo, l'administrador o l?encarregat.  
Base de gravamen  
Article 7  
S'entén per base de gravamen, la qualificació del fet imposable com a mòdul d'imposició als efectes de fixar el deute tributari mitjançant l'aplicació d'una tarifa o d'una quantitat fixa assenyalada en cada cas.  
Article 8  
El règim d'estimació directa o indirecta que siga d'aplicació respecte de la determinació de les bases tributàries, es regirà per allò que disposen els articles 48, 50 i 51 Llei General Tributària, i s'estableix en l?ordenança pròpia de cada exacció els mitjans i els mètodes per determinar la base imposable dins els règims expressats.  
CAPITOL III  
Deute tributari  
Article 9  
1. El deute tributari és la quantitat que el subjecte passiu deu a l'Administració integrada per la quota tributària i incrementada, si s'escau, amb els conceptes següents:  
a) Els recàrrecs exigibles legalment sobre les bases o les quotes.  
b) L?interés de demora, que serà l?interés legal dels diners vigent el dia que comence el guany d'aquest, i s'incrementa en un vint-i-cinc per cent, tret que la Llei de Pressupostos Generals de L?Estat establesca un altre diferent.  
c) El recàrrec per ajornament, fraccionament o prórroga, fixat en el deu per cent.  
d) El recàrrec d'urgència que serà del vint per cent.  
e) Les sancions pecuniàries de caràcter fiscal.  
2. L?interés de demora s'aplicarà:  
a) Als ajornaments, fraccionaments i pròrrogues que es concedesquen per al pagament del deute.  
b) A les infraccions greus.  
3. Quan la Inspecció de tributs o el corresponent servei municipal que tinga atribuït aquesta comesa, no haja apreciat l?existència d'infraccions tributàries, computarà els interessos de demora des del dia d'acabament del termini voluntari de pagament fins la data de l'acta.  
Quan concórreguen infraccions tributàries greus, seran exigibles interessos de demora pel temps transcorregut entre l'acabament del termini voluntari de pagament i el dia en què se sancionen les infraccions.  
Determinació de la quota  
Article 10  
La quota serà determinada:  
a) Per quantitat fixa, assenyalada a l?efecte en la corresponent Ordenança com a mòdul de tributació.  
b) Mitjançant tarifes establertes en les Ordenances pròpies de cada tribut, que s'aplicaran sobre la base de gravamen.  
c) S'aplicarà al valor base d'imposició el tipus de gravamen que corresponga.  
d) Globalment en les contribucions especials, per al conjunt dels que estan obligats a contribuir, pel tant per cent del cost de les obres i instal·lacions que s'impute a l?interés particular, i es distribuirà la quota global entre els subjectes passius, d'acord amb mòduls que es fixen.  
Article 11  
1. Per a la determinació de la quantia de les taxes caldrà tenir-se en compte criteris genèrics de capacitat econòmica que responguen a paràmetres objectius de titularitat o gaudiment efectiu de renda i patrimoni dels subjectes obligats a satisfer-los.  
2. Les quantitats fixes o els percentatges sobre la base referits a categories vials, seran aplicats d'acord amb l?índex fiscal de carrers aprovat per aquest Ajuntament, amb caràcter general o per a cada tribut en especial.  
Extinció del deute tributari  
Article 12  
El deute tributari s'extingirà, totalment o parcial, segons els casos, per:  
a) Pagament.  
b) Prescripció.  
c) Compensació, segons el que estableix l'article 68 de la Llei General Tributària i l'article 109 de la Llei de Bases de Règim Local.  
d) Condonació.  
e) Insolvència provada del deutor.  
Del pagament  
Article 13  
Pel que fa al pagament dels deutes tributaris s'estarà, en general, a allà previst en el títol II, capítol V, secció 2a, de la Llei General Tributària i a allò previst en el títol III d'aquesta Ordenança.  
De la prescripció  
Article 14  
1. Prescriuran als cinc anys els drets i accions següents:  
1.1. En favor dels subjectes passius:  
a) El dret de l'Administració per a determinar el deute tributari mitjançant l?oportuna liquidació, aquest termini comptat des del dia del guany o, si s'escau, des del dia en què finalitze el termini reglamentari per tal de presentar la corresponent declaració o autoliquidació.  
b) L?acció per a exigir el pagament dels deutes tributaris liquidats, comptat des de la data en què finalitze el termini de pagament voluntari.  
c) L?acció per a imposar sancions tributàries, comptat des del moment en què es cometeren les respectives infraccions.  
1.2. En favor de l'Administració: el dret a la devolució d'ingressos indeguts, comptat des del dia en què es va realitzar aquest ingrés.  
2. Els terminis de prescripció a què es refereix l'apartat 1.1 del número anterior s'interrompen:  
a) Per qualsevol acció administrativa realitzada amb coneixement formal del subjecte passiu que condueix al reconeixement, regularització, inspecció, assegurança, comprovació, liquidació i recaptació de l?exacció produïda per cada fet imposable.  
b) Per la interposició de reclamacions o recursos de qualsevol classe; quan per culpa imputable a la pròpia Administració, aquesta no resolga dins del termini marcat per la legislació vigent el període de prescripció, tornarà a computar-se a partir del moment en què s'haja d'entendre transcorregut aquest termini.  
c) Per qualsevol actuació del subjecte passiu que condueix al pagament o liquidació del deute tributari.  
Per al cas de l'apartat 1.2 del número 1 anterior, el termini de prescripció s'interromprà per qualsevol acte fefaent del subjecte passiu que pretenga la devolució de l'ingrés indegut, o per qualsevol acte de l?Administració en què es reconega la seua existència.  
3. La prescripció s'aplicarà d'ofici, sense necessitat que la invoque o excepcione al subjecte passiu.  
De la condonació  
Article 15  
Els deutes tributaris sols podran ser objecte de condonació, rebaixa o perdó, d'acord amb Llei, en la quantia i amb els requisits que en aquesta es determine.  
Insolvència provada del deutor  
Article 16  
Els deutes tributaris que no hagen pogut fer-se efectius per insolvència provada del subjecte passiu i la resta de responsables, es declararan provisionalment extingits en la quantia procedent, mentre no es rehabiliten dins el termini de prescripció. Si després que el termini haja vençut no s'ha rehabilitat el deute, aquest quedarà definitivament extingit.  
CAPITOL IV   
Les infraccions tributàries i la seua sanció  
Article 17  
El concepte d'infracció tributària, les seues classes i tipificació, les sancions aplicables i els òrgans competents per a la seua imposició, la graduació, la quantia i condonació, si s'escau, i la resta de conseqüències jurídiques en matèria d'infraccions tributàries les regulen els articles 77.a 89 de la vigent Llei General Tributària i el Reial Decret 2631/85, de 18 de desembre, sobre procediment per a sancionar les infraccions tributàries, amb les peculiaritats que s'assenyalen en els articles següents.  
Concepte  
Article 18  
1. Són infraccions tributàries les accions i omissions tipificades i sancionades en les Lleis.  
2. Seran subjectes infractors les persones físiques o jurídiques que realitzen les accions o omissions tipificades com a infraccions en les Lleis i, en particular, aquelles a les quals es refereix l'apartat 3 de l'article 77 de la Llei General Tributària.  
Classes d'infraccions tributàries  
Article 19  
Les infraccions tributàries podran ser simples o greus.  
Article 20  
1. Constitueixen infraccions simples l'incompliment d'obligacions o deures tributaris exigits a qualsevol persona, siga o no subjecte passiu, per raó de la gestió dels tributs i quan no constituesquen infraccions greus.  
2. Dins els límits establerts per la Llei, les Ordenances dels tributs podran especificar supòsits d'infraccions simples, d'acord amb la naturalesa i les característiques de la gestió de cadascun d'ells.  
Article 21  
Constitueixen infraccions greus les conductes següents:  
a) Deixar d'ingressar, dins dels terminis reglamentaris assenyalats, la totalitat o part del deute tributari, dels pagaments a compte o fraccionats, així com de les quantitats retingudes o que hagueren hagut de retenir  
b) Gaudir o obtenir indegudament beneficis fiscals, exempcions, desgravacions o devolucions.  
c) Determinar o acreditar improcedentment partides positives o negatives a deduir o compensar en les bases o en la quota en declaracions liquidacions pròpies o d'altres.  
Sancions  
Article 22  
Les infraccions tributàries seran sancionades, segons els casos, mitjançant multa pecuniària fixa o proporcional, i seran acordades i imposades per l?òrgan que ha de dictar l'acte administratiu pel qual es practique la liquidació tributària.  
Article 23  
Les sancions tributàries seran graduades atenent a cada cas concret a:  
a) La bona o mala fe dels subjectes infractors.  
b) La capacitat econòmica del subjecte infractor.  
c) La sanció repetida d'infraccions tributàries.  
d) La resistència negativa o obstrucció a l'acció investigadora de l'Administració tributària.  
e) El compliment espontani de les obligacions o deures formals i el retard en aquest.  
f) La transcendència per a l?eficàcia de la gestió tributària de les dades, informes o antecedents no facilitats i, en general, l?incompliment de les obligacions formals, pel que fa a les comptables o registrats i de col·laboració o informació a l'Administració tributària.  
g) La quantia del perjudici econòmic ocasionat a la Hisenda municipal.  
h) La conformitat del subjecte passiu, o del responsable a la proposta de liquidació que li siga formulada.  
Límit de les sancions  
Article 24  
1. Cada infracció simple serà sancionada amb una multa de 1.000 a 150.000 pessetes, tret del que disposa els supòsits especials inclosos a l'article 83 de la Llei General Tributària.  
2. Les infraccions tributàries greus seran sancionades amb multa proporcional del mitjà al triple del deute tributari. Així mateix seran exigibles interessos de demora pel temps transcorregut entre la finalització del termini voluntari de pagament i el dia en què siguen sancionades les infraccions.  
Condonació de sancions  
Article 25  
Per causes justificades mitjançant expedient instruït a l'efecte, les multes imposades en concepte de sancions tributàries, podran reduir-se o deixar sense efecte mitjançant condonació graciable amb respecte, en qualsevol cas, d'allò que disposa la normativa tributària vigent.  
La condonació graciable la concediran discrecionalment els òrgans resolutius de la Corporació municipal, amb els límits següents:  
a) Per la Presidència, quan l?import de la sanció no excedesca de 100.000 pessetes.  
b) Pel Ple, les superiors a 100.000 pessetes.  
Caldrà, en qualsevol cas, la prèvia sol·licitud dels subjectes passius o responsables del tribut, i que aquests renuncien expressament a l?exercici de tota acció d'impugnació corresponent a l'acte administratiu pel qual s?aprove la liquidació que incloga, de la qual derive la sanció tributària, la condonació de la qual se sol·licite. En principi el benefici de la condonació no podrà aplicar-se a les persones que siguen reincidents, tret que concorregueren circumstàncies excepcionals que l?òrgan resolutori considere acceptable per tal d?atorgar el benefici.  
CAPITOL IV   
Règim de previsió d?actes en via administrativa i recursos  
Article 26  
Pel que fa a la revisió d'actes en matèria de gestió tributària i de recursos sobre actes d'aplicació i efectivitat dels tributs locals, serà d'aplicació el que disposa l'article 14 de la Llei 39/89, de 28 de desembre, relacionada amb els articles 108, 110 i 113 de la Llei vigent 7/85, de 2 d'abril.  
Article 27  
Contra els actes de les Entitats Locals sobre aplicació i efectivitat dels tributs locals, podrà formular-se, davant l?òrgan que els va dictar, el corresponent recurs de reposició previ al contenciós administratiu en el termini d'un mes, comptador des de l'endemà de la notificació expressa o exposició pública dels corresponents padrons o matricules de contribuents; contra la denegació d'aquest recurs els interessats podran interposar recurs contenciós administratiu, en el termini de dos mesos si la denegació fos expressa i d'un any si fos tàcita a comptar des de la data d'interposició del respectiu recurs de reposició.  
Article 28  
Els interessats podran interposar directament el recurs contenciós administratiu contra els actes que posen fi a les reclamacions formulades en relació amb els acords d'aquesta Corporació, en matèria d'imposició de tributs i aprovació i modificació d'Ordenances Fiscals, en el termini de dos mesos comptadors des de la publicació d'aquests en el Butlletí Oficial de la Província.  
Article 29  
El règim de suspensió d'actes i acords sobre aplicació i efectivitat dels tributs locals, serà el fixat per l'article 14 de la Llei 39/88, d'Hisendes Locals.  
Article 30  
L?Administració podrà rectificar, en qualsevol moment, d'ofici o a instància de l'interessat, i sempre que no hagen transcorregut cinc anys des que es va dictar l'acte objecte de rectificació, els errors materials o de fet, així com els aritmètics.  
TITOL II   
Normes de gestió tributària  
Ambit i caràcter de la gestió  
Article 31  
1. La Gestió de les exaccions comprén totes les actuacions necessàries per tal de determinar el deute tributari i la seua recaptació.  
2. Els actes de determinació de les bases i deutes tributaris gaudeixen de presumpció de legalitat que sols podrà destruir-se mitjançant revisió, revocació o anul·lació practicades d'ofici o per raó dels recursos pertinents.  
3. Aquests actes seran immediatament executius, tret que una disposició establesca expressament el contrari.  
Les consultes  
Article 32  
1. Els subjectes passius podran formular a l?Administració consultes degudament documentades pel que fi al règim o a la classificació tributària que, en cada cas, els corresponga. La contestació .tindrà caràcter d'informació i no el de l'acte administratiu, i no vincularà a l?Administració ni a l'administrat, tret dels supòsits previstos en el article 107.2 de la Llei General Tributària.  
2. Tanmateix, el subjecte passiu que, dins del termini, complirà amb les obligacions tributàries d'acord amb la contestació que a la seua consulta donés l'Administració, no incorrerà en responsabilitat si la consulta va reunir els requisits següents:  
a) Que hagués comprés tots els antecedents i circumstàncies necessàries per a la formació del judici de l'Administració.  
b) Que aquells antecedents i circumstàncies no hagueren patit alteració posterior; i  
c) Que s'hagués formulat la consulta abans de produir-se el fet imposable o dins el termini concedit per a la seua declaració.  
3. L?exenció de responsabilitat cessarà quan es modifique la legislació aplicable i no impedirà, en cap cas, l?exigència d'interessos de demora a més a més de les quotes, imports o recàrrecs pertinents.  
4. Els interessats no podran iniciar cap recurs contra la contestació, encara que puguen fer-ho posteriorment contra l'acte administratiu basat en aquesta.  
5. Correspon al President de l'Entitat Local l'evacuació de les consultes regulades en aquest article.  
Iniciació de la gestió tributària  
Article 33  
La gestió dels tributs s'iniciarà:  
a) Per declaració o iniciativa del subjecte passiu.  
b) D?ofici.  
c) Per actuació investigadora.  
d) Per denúncia pública.  
Declaració Tributària  
Article 34  
1. Serà considerada declaració tributària tot document pel qual es manifeste o reconega que s'han donat o produït les circumstàncies o elements d'un fet imposable, s'entén també com aquesta declaració la presentació del document en què continga o constituesca un fet imposable.  
2. En cap cas s'exigirà que les declaracions fiscals es formulen sota jurament o promesa.  
3. Al temps de la presentació es donarà als interessats un rebut acreditatiu d'aquesta, i podrà servir a aquests efectes el duplicat de la declaració.  
Obligatorietat de la seua presentació  
Article 35  
Serà obligatòria la presentació de la declaració dins dels terminis determinats en cada Ordenança particular, i en general, dins el termini de trenta dies comptadors des de l?endemà a aquell en què es produesca el fet imposable. La no presentació dins el termini serà considerada com a infracció simple i sancionada com a tal.  
Efectes de la presentació  
Article 36  
1. La presentació de la declaració davant l'Administració no comporta acceptació o reconeixement de la procedència del gravamen.  
2. L?Administració pot recaptar declaracions i l'ampliació d?aquestes, així com la subsanació dels defectes observats quan fos necessari per tal de liquidar l?exacció i per a la seua comprovació.  
Liquidació del deute tributari  
Article 37  
Determinades les bases imposables, la gestió continuarà mitjançant la pràctica de la liquidació per tal de fixar el deute tributari l'aprovació del qual correspondrà, tret si la disposició legal expressa el contrari, al President de l'Entitat Local.  
Article 38  
Tipus de liquidacions  
1. Les liquidacions seran provisionals o definitives.  
Tindran la consideració de definitives:  
a) Les practicades prèvia investigació administrativa del fet imposable i comprovació de la base de gravamen, tant si hi ha liquidació provisional o no.  
b) Aquelles que no hagen estat comprovades dins el termini de prescripció.  
2. Fora dels casos que s'indica en el número anterior, les liquidacions tindran caràcter de provisionals, siguen a compte, complementàries, caucionals, parcials o totals, així com les autoliquidacions.  
Comprovació a efectes de la liquidació  
Article 39  
1. L?Administració no està obligada a ajustar les liquidacions a les dades consignades en les seues declaracions pels subjectes passius. Amb aquesta finalitat l'Administració comprovarà, en practicar les liquidacions, tots els actes, elements i valoracions consignades en les declaracions tributàries a través de la seua activitat d'investigació regulada en el Títol IV d'aquesta Ordenança.  
2. L?augment de base tributària sobre aquella que resulta de la comprovació de les declaracions s'haurà de notificar al subjecte passiu, amb expressió concreta dels fets i elements addicionals que la motiven, conjuntament amb la liquidació que es practique.  
Notificació de la liquidació  
Article 40  
1. Les liquidacions seran notificades als subjectes passius amb expressió:  
a) Dels elements essencials d'aquestes.  
b) De les mesures d'impugnació que puguen ser exercitades, amb indicació de terminis i òrgans davant els quals hagen d'interposar-se.  
c) Del lloc, termini i forma en què ha de ser satisfet el deute tributari.  
2. Les notificacions defectuoses tindran efecte a partir de la data en què el subjecte passiu es done expressament per notificat, interpose el recurs pertinent o efectue l'ingrés del deute tributari.  
3. Tindran efecte pel transcurs de sis mesos les notificacions practicades personalment als subjectes passius que tot i contenir el text íntegre de l'acte hagueren omès algun altre requisit, tret que s'haja fet protesta formal dins d'aquest termini en sol·licitud que l?Administració rectifique la deficiència.  
Padró o matrícula de contribuents  
Article 41  
1. Podran ser objecte de padró o matrícula de contribuents, els tributs en els quals per la seua naturalesa, la realització del fet imposable tinga caràcter periòdic.  
2. Els subjectes passius estaran obligats a posar en coneixement de l'Administració, dins el termini de trenta dies hàbils següents a aquell en què es produesca, tota modificació sobrevinguda que puga originar alta, baixa o alteració en el padró.  
3. Les altes es produiran:  
a) Per declaració del subjecte passiu.  
b) D'ofici o per l'acció investigadora de l'Administració.  
Tindran efecte les altes des de la data que es practiquen o en altra que, per disposició de cada Ordenança particular, nasca l?obligació de contribuir.  
4. Les baixes hauran de ser sol·licitades pels subjectes passius, i després de ser comprovades, produiran, si s?escau, la definitiva eliminació del padró, amb efectes a partir del període següent a aquell en què hagueren estat presentades, tret les excepcions que s'establesquen en cada Ordenança particular.  
Aprovació, exposició al públic i reclamacions dels padrons.  
Article 42  
1. Els padrons o matricules se sotmetran cada exercici a l'aprovació de la Presidència i s'exposaran al públic a efectes d'examen, reclamació i correcció de dades per part dels legítimament interessats, durant el termini de quinze dies.  
2. L?exposició al públic es realitzarà fixant l'edicte en el tauler d'anuncis de la Casa Consistorial i se n'insertarà còpia en el Butlletí Oficial de la Província.  
Article 43  
L?exposició al públic dels padrons i matricules que continguen la quota tributària produirà els efectes de notificació de la corresponent liquidació, i els interessats podran interposar recurs de reposició contra aquesta en el termini d'un mes comptat des de l?endemà de la data de finalització del període d?exposició pública.  
Caràcter de registre públic  
Article 44  
El padró o matricula de contribuents tindrà la consideració d'un registre permanent i públic, que podrà dur-se mitjançant qualsevol procediment, fins i tot mecànic, que l'Entitat Local acorda establir. En els casos en què existesca fitxer o registre informatitzat, aquells que tinguen la condició d'interessats, segons la Llei de Procediment Administratiu, tindran dret a consultar-lo i a obtenir certificacions sobre les seues dades, les quals tindran el mateix valor que les lliurades a partir dels fitxers tradicionals.  
Refundició de la liquidació i recaptació de tributs  
Article 45  
1. Podrà refondre's la liquidació i la recaptació de les exaccions que afecten a un mateix subjecte passiu.  
2. La refosa requerirà els requisits següents:  
2.1. Pel que fa a la liquidació han de constar-hi les bases i els tipus o quotes de cada concepte, amb la qual cosa quedaran determinades i individualitzades cadascuna de les liquidacions que es refonen.  
2.2. Pel que fa a la recaptació, hauran de constar per separat les quotes relatives a cada concepte, la suma del qual determinarà la quota refosa a exaccionar mitjançant el document únic.  
3. Les quotes relatives a cada concepte tributari podran ser recurrides de forma independent respecte de la quota refosa i serà d?aplicació amb aquest efecte el règim general de suspensió i recurs.  
Cuotes la gestió de les quals resulta antieconòmica per als interessos municipals  
Article 46  
1. Deixaran de liquidar-se, seran anul·lades d?ofici o seran baixa, segons la situació del seu procés respectiu de gestió, aquelles quotes que pel seu valor resulten antieconómiques per a la Hisenda Local, per excedir l?import potencial de les seues despeses de gestió al de la respectiva quota.  
2. Cada Ordenança reguladora dels tributs propis fixarà, si s'escau, la quantia màxima del límit per tal que opere la previsió de l'apartat precedent.  
3. L?Entitat Local podrà excloure, sense cap limitació, els conceptes o quotes que, pels períodes de meritació, sistemes de cobrament o qualsevol altra circumstància, considere que no han de ser objecte de baixa automàtica, per raó de l'antieconomicitat de les quotes que es preveu a aquest article.  
TITOL III   
Normes de recaptació tributària  
Normes de recaptació  
Article 47  
Disposició general.  
1. La gestió recaptatòria consisteix en l?exercici de la funció administrativa adreçada a la realització de tots els recursos que constitueixen la Hisenda Local.  
2. La recaptació es podrà realitzar:  
a) En període voluntari.  
b) En període executiu.  
3. En període voluntari, aquells que estiguen obligats al pagament, faran efectius els deutes dins els terminis assenyalats amb aquesta finalitat. En període executiu, la recaptació serà realitzada coercitivament per via d'urgència sobre el patrimoni del que està obligat que no haja complert la seua obligació al període voluntari.  
Sistema de recaptació  
Article 48  
1. L?Administració podrà utilitzar per a la recaptació dels seus tributs qualsevol dels sistemes que autoritza la Llei.  
2. Tanmateix, preferentment els valors en rebut es recaptaran en període voluntari mitjançant entitats col·laboradores, tot i atenent les normes i bases aprovades, o que aprove aquesta Entitat Local.  
Classificació dels deutes a efectes recaptatoris  
Article 49  
Els deutes tributaris que resulten de liquidacions practicades pels òrgans competents seran classificats a efectes de recaptació en:  
a) Notificades: per tal que el deute siga exigible serà indispensable el requisit de la notificació de forma legal.  
b) Sense notificació: són aquells deutes que per derivar directament de padrons o matricules de contribuents no cal la seua notificació individual, malgrat que el deute tributari varie periòdicament per aplicació de recàrrecs o augments del tipus impositiu prèviament determinats en la respectiva Ordenança. Tampoc no caldrà notificació individualitzada quan es tracte de modificació del deute tributari inclós en padrons o matricules que tinga el seu origen en la modificació de la base tributària, quan aquesta haja estat notificada, individualment o col·lectiva, segons la normativa que regule cada tribut.  
c) Autoliquidats: són aquells en els quals el subjecte passiu, mitjançant efectes timbrats o declaracions-liquidacions, compleix el pagament simultani del deute tributari.  
d) Concertats: aquells que hagueren estat objecte de concert, en els casos no prohibits per la Llei, prèvia sol·licitud de l?interessat.  
Lloc de pagament  
Article 50  
1. Els deutes tributaris notificats, autoliquidats i concertats s'hauran de satisfer, amb caràcter general, a la Tresoreria, tret que la notificació, instruccions de l'autoliquidació o regulació del concert establesquen altre lloc específic de pagament.  
2. Els deutes tributaris sense notificació s'abonaran a través de les oficines de recaptació, mentre subsistesquen i així ho haja establert l?Entitat Local, o dels serveis específics que s'hagen creat o mitjançant entitats bancàries i de les caixes d'estalvis col·laboradores, i donarà sempre informació oportuna i reglamentària als contribuents dels sistema elegit.  
Terminis de pagament  
Article 51  
1. Dels deutes notificats.  
Aquests deutes que es deriven, per regla general, de liquidacions directes individualitzades s'abonaran en període voluntari des de l'endemà de la data de notificació fins a l?últim dia hàbil del mes natural següent al de la notificació.  
2. D'aquells que es puguen mitjançant efectes timbrats.  
Hauran d'abonar-se en el moment de realització del fet imposable.  
3. D'aquells autoliquidats pel mateix subjecte passiu.  
Hauran de pagar-se al temps de la presentació de les corresponents declaracions, en les dates i terminis que assenyalen les Ordenances particulars de cada tribut. Amb caràcter general i supletori del que disposa cada Ordenança particular, l'autoliquidació s'haurà de fer des que tinga lloc el fet imposable fins a l?últim dia hàbil del mes natural següent a aquell en el qual s'haja produït.  
4. D'aquells que es puguen mitjançant concert.  
4.1. Els deutes concertats s'hauran d'abonar en els terminis que assenyalen els seus respectius convenis.  
4.2. Finalitzats aquests terminis, l?Administració podrà lliurar certificacions de descobert per tal de fer efectiu el deute concertat per via d'urgència, sense perjudici de la facultat de l?Administració de rescindir el concert.  
5. D'aquells deutes periòdics o que es puguen mitjançant rebut.  
5.1. El termini d'ingrés del període voluntari dels deutes per rebut serà de dos mesos comptadors a partir de la data en la qual quede obert el respectiu cobrament, tret que en circumstàncies especials aconsellen l'ampliació d'aquest termini. Aquesta ampliació serà acordada, en supòsits excepcionals acreditats en l'expedient, per la Presidència, i a aquesta ampliació es donarà la publicitat escaient.  
6. Els deutes no pagats en període voluntari es faran efectius per via d'urgència, tret d'allò previst als articles 91 i 92 del Reglament General de Recaptació.  
Pla de distribució del cobrament  
Article 52  
1. El Ple fixarà un termini per a la distribució durant l'any de la recaptació de les diferents exaccions que s'hagen de cobrar mitjançant rebut, per tal que, tot i mantenint el cobrament de les quotes per períodes anuals, per tal d?evitar la proliferació dels rebuts, es distribuesca el cobrament del conjunt de les execcions progressivament durant l?exercici; amb la qual cosa s?evitarà que els contribuents suporten amb caràcter general el pagament de totes les seues quotes anuals en un sol període, alhora que es distribueix també, harmònicament, l?ingrés dels recursos en la Tresoreria.  
2. L?esmentat pla haurà d'estar degudament aprovat i publicat per al coneixement general, en el Butlletí Oficial de la Província abans de l'acabament de l?exercici immediat anterior a aquell que es concrete la planificació. Una vegada aprovat aquest pla, per als exercicis següents només caldrà sotmetre a aquest procediment aquelles exaccions que foren noves o aquelles en les quals s'alteràs el període de cobrament programat anteriorment.  
3. Per regla general, en el pla de cobrament mitjançant rebut es distribuiran els diferents tributs en els períodes següents: de l?u de març a l?u de maig i de l?u de setembre a l?u de novembre.  
Recursos recaptats a través de la Hisenda de l?Estat  
Article 53  
Els recursos, la gestió dels quals, en part o en la seua totalitat, es realitzen a través de la Hisenda de l?Estat o organismes autònoms, seran gestionats per aquests d'acord amb la normativa i amb els sistemes que aquests tinguen establerts per tal de desenvolupar-la.  
Forma de pagament  
Article 54  
El pagament dels deutes tributaris hauran de fer-se en efectiu, tret que l'Ordenança própia de cada tribut dispose la utilització d'altres mitjans.  
Pagament en efectiu  
Article 55  
1. El pagament dels deutes tributaris que s'haja de realitzar en efectiu es farà per qualsevol dels mitjans següents:  
a) Diners de curs legal.  
b) Gir postal o telegràfic.  
c) Xec de compte corrent bancari o de Caixa d'Estalvis, degudament conformat per l'entitat.  
d) Xec bancari.  
e) Carta d'abonament o de transferència bancària o de Caixa d'Estalvis en els comptes oberts amb aquesta finalitat a favor de l'Ajuntament.  
2. Pel que fa a la forma, requisits, efectes extintius del deute, lliurament de carta de pagament i la resta de qüestions referides al pagament, s'ajustarà a allò que es preveu en el Reglament General de Recaptació de la Hisenda Pública i disposicions de desenvolupament.  
3. Malgrat allò previst anteriorment, quan es tracte de deutes tributaris de venciment periòdic, dels que no s'exigiren notificació expressa, es podrà acordar la domiciliació bancària o en Caixa d'Estalvis dels esmentats deutes, de forma que l'entitat actue com a administrador del subjecte passiu, i pagarà els deutes que aquest li haja autoritzat; aquesta domiciliació no necessita altre requisit que el previ avis per escrit a la Tresoreria i al banc del qual es tracte, dels conceptes contributius als quals efecte l'esmentada domiciliació.  
4. Aquesta domiciliació mentre no siga anul·lada per l'interessat, o rebutjada per l'entitat, tindrà validesa per un temps indefinit.  
Pròrrogues, ajornaments, fraccionaments  
Article 56  
Aquestes matèries estaran subjectes al que disposa la legislació específica del Règim Local, Llei General Tributària, Reglament General de Recaptació i la resta de disposicions concordants i complementàries, i s'aplicarà en qualsevol cas el corresponent recàrrec, sense perjudici que en supòsits molt qualificats i excepcionals es puga acordar discrecionalment a instància de l'interessat la supressió o variació de determinades garanties, quan quede suficientment justificat en l'expedient la impossibilitat de prestar-les.  
Procediment d'urgència   
Article 57  
1. S'iniciarà quan, acabats els respectius terminis d'ingrés en període voluntari, no s'hagués pagat el deute.  
2. El procediment serà regit pel que disposa el Reglament General de Recaptació i la resta de disposicions concordants i complementàries, vigents en cada moment.  
Crèdits incobrables  
Article 58  
Les quotes legítimament imposades que no hagen pogut fer-se efectives en el període d'urgència, per ignorar-se el domicili del deutor o per insolvència d?aquest, es podran declarar crèdits incobrables mitjançant resolució de la Presidència a proposta de la Tresoreria, una vegada fets els tràmits i d'acord amb les normes que s'estableixen al Reglament General de Recaptació.  
De l?ingrés o dipòsit previ  
Article 59  
1. L?Administració podrà utilitzar el sistema d'ingrés o el dipòsit previ d'acord amb el que disposa l'article 26 de la Llei 39/88, sempre que així s?establesca en la respectiva Ordenança particular, reguladora del tribut, i d'acord amb el procediment regulat als apartats següents d'aquest article. En aquest supòsit, en sol·licitar-se la prestació del servei o la realització de l'activitat administrativa, haurà d'acreditar-se mitjançant l?escaient carta de pagament, l?ingrés de l?import de les quantitats corresponents.  
2. La liquidació que es practique per tal de realitzar aquest ingrés previ, tindrà el caràcter de provisional i en cap cas facultarà per a la prestació del servei o realització de l'activitat administrativa, de què es tracte, que només podrà dur-se a terme quan s'obtinga l'autorització corresponent.  
3. Als efectes del paràgraf anterior, els interessats presentaran a les oficines de l?Entitat Local declaració de les bases tributàries i la resta d'elements necessaris per a la liquidació de l?exacció.  
4. Una vegada arribat el moment de practicar la liquidació definitiva pels serveis o activitats que s'autoritzen o realitzen, segons els casos, es compensarà en aquesta liquidació l?import de l?ingrés o dipòsit previ.  
5. Si de la liquidació definitiva resultara quantitat a exaccionar per diferència a favor de l?Entitat Local, es notificarà a l?interessat i es seguirà els tràmits reglamentaris per a la seua gestió. Si no l?hagués, es considerarà automàticament definitiu l?ingrés previ, sense necessitat de cap altre tràmit. Si, pel contrari, es donara ròssec a favor del contribuent, aquest quedarà a la seua disposició i es tornarà d'ofici sense necessitat de petició de l?interessat.  
6. L?import de l?ingrés previ es tornarà a l?interessat, sempre que, per causes no imputables a aquest, es deixara de prestar el servei o de realitzar l'activitat administrativa. Amb tot açò, quan es tracte de llicències, el servei s?entendrà com a prestat, i meritada la taxa, pel fet de realitzar-se l'activitat adreçada a la seua concessió, malgrat que aquesta no hi tinguera lloc.  
TITOL IV   
Investigació i inspecció  
Investigació i inspecció  
Article 60  
1. L?Administració investigarà els fets, actes, situacions, activitats, explotacions i les altres circumstàncies que integren o condicionen el fet imposable, i comprovaran la valoració de la base de gravamen.  
2. La investigació serà realitzada mitjançant l'examen de documents, llibres, fitxers, factures, justificants i apuntacions de comptabilitat principal o auxiliar del subjecte passiu; també amb la inspecció de béns, elements, explotacions i qualsevol altre antecedent d'informació que calga per tal de determinar el tribut.  
3. A fi d'acomplir el que disposa els apartats anteriors, l'Entitat Local podrà establir, amb subjecció al seu Reglament Orgànic, els serveis d'inspecció de tributs.  
Deure de col·laboració  
Article 61  
1. Els subjectes passius estan obligats a dur i a conservar els llibres de comptabilitat, registre i els altres documents que en cada cas siga establert, així com a facilitar la pràctica de les inspeccions, proporcionant a l'Administració les dades, informes i antecedents o justificants que tinguen relació amb el fet imposable.  
2. Qualsevol persona natural o jurídica, privada o pública, per simple deure de col·laboració amb l'Administració, estarà obligada, a requeriment d?aquesta, a proporcionar tota classe de dades, informes o antecedents amb transcendència tributària deduïts de les seues relacions amb altres persones.  
Documentació de les actuacions de la inspecció  
Article 62  
Les actuacions de la inspecció, sempre que hagen de tenir alguna transcendència econòmica per als subjectes passius, seran documentades mitjançant:  
- Diligències: per tal de fer constar tots els fets o circumstàncies rellevants que es produesquen en el curs del procediment inspector, així com les manifestacions de les persones que hi intervenen.  
- Comunicacions: mitjans documentals, mitjançant els quals la inspecció és relacionada unilateralment amb qualsevol persona o organisme, en l'exercici de les seues funcions.  
- Actes prèvies o definitives: documents en els quals s'arrepleguen els resultats de les actuacions de la inspecció i és proposada la regularització de les situacions del subjecte passiu pel que fa a la Hisenda Local, amb expressió, si s'escau, de les infraccions observades, i s?inclourà quan pertoque, els interessos de demora i la sanció aplicable.  
Contingut de les actes de la inspecció  
Article 63  
1. A les actes d'inspecció serà consignat:  
a) El nom i cognoms de la persona amb la qual s'entén la diligència i el caràcter o representació amb què hi comparega.  
b) Els elements essencials del fet imposable i de la seua atribució al subjecte passiu.  
c) " regulació de les situacions tributàries que es considere procedent.  
d) La conformitat o disconformitat del subjecte passiu o del seu representant.  
2. Quan el subjecte passiu no subscriga l'acta o si la subscriu no prestara la seua conformitat a les circumstancies en ella consignades, de la mateixa manera que quan l'acta no es subscriguera per persona suficientment autoritzada per a fer-ho, s'incoarà l?expedient administratiu escaient al qual servirà de capçalera l'acta de referència en què es donarà al subjecte passiu un termini de quinze dies per tal de presentar les seues al·legacions.  
3. La resolució de l?expedient serà notificada a l?interessat conjuntament amb la liquidació que recaiga i es podrà formular, davant el mateix òrgan que dictà l'acte administratiu, el corresponent recurs de reposició.  
4. En qualsevol cas la inspecció serà regida per les normes contingudes als articles 140 i següents de la Llei General Tributària i pel Reial Decret 939/86, de 25 d?abril (BOE núm. 115, de 14 de maig), pel qual s'aprova el Reglament General d'Inspecció dels Tributs.  
La denúncia  
Article 64  
1. L?acció de denúncia pública és independent de l?obligació de col·laborar amb l'Administració.  
2. L?acció de denúncia serà pública, i per tal que produesca drets a favor del denunciant s'haurà d'estendre, signar-se i ratificar-se per escrit. S'acreditarà la personalitat i es constituirà un dipòsit del deu per cent de l?import de la infracció denunciada.  
3. Si la comprovació de la denúncia produira despeses es cobriran amb l?import del dipòsit, sinó resultara certa, s'ingressarà aquest import en la Caixa de la Corporació, una vegada deduïda la quantitat necessària per tal de satisfer, si s?escau, les despeses originades.  
4. Si la denúncia resultara certa, i una vegada realitzat l?ingrés del deute tributari, el denunciant tindrà dret, a més a més del cinquanta per cent de la multa, que resulte definitivament imposada a la devolució del dipòsit que haguera fet o del que sobra en haver-se originat despeses en la comprovació de la denúncia, per a la qual cosa l'Administració haurà de presentar-li el compte escaient.  
DISPOSICIO ADDICIONAL  
Per a allò que no disposa aquesta Ordenança regirà la Llei Reguladora de les Hisendes Locals, així com la Legislació General Tributària de l?Estat, de les quals serà supletòria la Llei General Pressupostària, i les respectives Lleis que dicte la Generalitat Valenciana en el marc i d'acord a l?esmentada Legislació Estatal.  
DISPOSICIO FINAL  
1. Aquesta Ordenança, que consta de 64 articles i una Disposició Addicional, fou aprovada pel Ple.  
- Provisionalment en data   
- Definitivament en data   
2. Aquesta Ordenança vigirà a partir de L?1 de gener de 1990 i continuarà d'ara endavant fins que l?ajuntament aprove la seua modificació o derogació.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 1130, del 28-08-1989 (1989/814987)

RESOLUCIÓN de 31 de julio de 1989, del Director General de Administración Local de la Conselleria de Administración Pública de la Generalitat Valenciana, por la que se ordena publicar un texto de Ordenanza Fiscal General de Gestión, Recaudación e Inspección de los Tributos Locales.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   1130

Fecha DOGV
:   28-08-1989

Sección del DOGV
:   OTRAS DISPOSICIONES

Número del documento
:   1989/814987

CVE


Fecha del documento
:   31-07-1989

Organismo emisor
:   Conselleria de Administración Pública

Tipo de documento
:   Resolución

Corrección de errores

Resolución de 31 de julio de 1989, del Director General de Administración Local de la Conselleria de Administración Pública de la Generalitat Valenciana, por la que se ordena publicar un texto de Ordenanza Fiscal General de Gestión, Recaudación e Inspección de los Tributos Locales.  
La Ley 39/88, de 28 de diciembre, reguladora de las Haciendas Locales, obliga a las Entidades Locales a adoptar antes del 1 de enero de 1990 los acuerdos necesarios para renovar todas las Ordenanzas Fiscales hasta entonces vigentes. Ello les va a obligar a efectuar un esfuerzo normativo considerable que, en el caso de los municipios de menor capacidad de gestión, va a ralentizar durante un largo período el resto de sus actividades.  
La competencia para la imposición y ordenación viene atribuida a los propios entes locales que deben aprobar cada una de las Ordenanzas, pudiendo además establecer Ordenanzas Generales de Gestión, Recaudación e Inspección.  
El establecimiento de una Ordenanza General puede simplificar, en gran medida, la ordenación e imposición singular de cada tributo y solucionar parte de los problemas que se pueden plantear.  
Las numerosas consultas recibidas sobre el tema ha hecho que por parte de esta Dirección General se redacte el texto de una Ordenanza Fiscal General que se publica al objeto de que pueda ser utilizado por aquellos entes locales que consideren que el mismo contiene las soluciones que precisan.  
La publicación no supone la eliminación de ningún trámite, debiendo en consecuencia aprobarse y publicarse en la forma prevista con carácter general por aquellas Entidades que la adopten.  
En su virtud resuelvo,  
Primero  
Publicar como anexo de esta resolución el texto de una Ordenanza Fiscal General de Gestión, Recaudación e Inspección de los tributos locales, al objeto de que pueda ser utilizado total o parcialmente por aquellas Entidades Locales que lo consideren conveniente, para la aprobación mediante el procedimiento legalmente establecido.  
Segundo  
La presente publicación podrá utilizarse como referencia y sustituir la publicación del texto íntegro en el caso de que alguna de las respectivas redacciones de los Boletines Oficiales de la Provincia se viera materialmente imposibilitada de llevar a cabo la publicación del texto íntegro antes del 1 de enero de 1990. A tal efecto cuando se remita el edicto al BOP se hará constar, en su caso, que se corresponde con el publicado en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana y Boletín Oficial de la Provincia correspondiente y sus fechas.  
Valencia, a 31 de julio de 1989. - El Director General de Administración Local: Rafael Juan i Fenollar.  
ANEXO  
Ordenanza general de gestión, recaudación e inspección de los tributos locales  
TITULO I  
Normas generales en materia tributaria  
CAPITULO I  
Principios generales  
Objeto  
Artículo 1  
La presente Ordenanza Fiscal General tiene por objeto establecer los principios básicos y las normas de gestión, recaudación e inspección comunes a todas las exacciones que constituyen el régimen fiscal de esta Entidad Local, y se dicta en uso de la potestad reglamentaria específica que le atribuye el artículo 106.2 LRBRL y con respeto al sistema de fuentes establecido en el artículo 5.E de dicha Ley básica. Las normas de esta Ordenanza se considerarán parte integrante de las Ordenanzas de los tributos propios, en todo lo que no esté especialmente regulado en éstas.  
Ambito de aplicación  
Artículo 2  
Esta Ordenanza Fiscal General obligará:  
a) Ambito territorial: en todo el territorio del término municipal.  
b) Ambito temporal: desde su aprobación hasta su nueva modificación o derogación.  
c) Ambito personal: a todas las personas físicas o jurídicas susceptibles de derechos y obligaciones fiscales, así como a los entes colectivos que sin personalidad jurídica sean capaces de tributación por ser centro de imputación de rentas, propiedades o actividades, según lo establecido en el artículo 33 de la Ley General Tributaría.  
Interpretación de las Ordenanzas  
Artículo 3  
1. Ejerciéndose la potestad reglamentaria de las Entidades Locales en materia tributaría a través de las ordenanzas fiscales reguladoras de sus tributos propios y de la ordenanza general de gestión, recaudación e inspección, el Pleno podrá dictar disposiciones interpretativas y aclaratorias de las mismas.  
2. No se admitirá la analogía para extender más allá de sus términos estrictos el ámbito del hecho imponible o el de las exenciones o bonificaciones.  
3. Para evitar el fraude de Ley se entenderá, a los efectos del número anterior, que no existe extensión del hecho imponible cuando se graven hechos realizados con el propósito probado de eludir el tributo, siempre que produzcan un resultado equivalente al derivado del hecho imponible. Para declarar que existe el fraude de Ley será necesario un expediente en el que se aporte por la Administración la prueba correspondiente y se dé audiencia al interesado.  
Artículo 4  
La exacción se exigirá con arreglo a la verdadera naturaleza jurídica y económica del hecho imponible.  
CAPITULO II  
Elementos de relación tributaria  
El hecho imponible  
Artículo 5  
1. El hecho imponible es el presupuesto de naturaleza jurídica o económica fijada en la Ley y Ordenanza Fiscal correspondiente, en su caso, para configurar cada exacción y cuya realización origina el nacimiento de la obligación de contribuir.  
2. Las Ordenanzas de los respectivos tributos completarán, en su caso, la determinación concreta del hecho imponible mediante la mención de los supuestos de no sujeción, así como de las condiciones en que nace la obligación de contribuir.  
Sujeto pasivo  
Artículo 6  
En todo lo relativo al sujeto pasivo (principios generales, responsables del tributo, capacidad de obrar y domicilio fiscal) se estará a lo dispuesto en los artículos 30 al 46 de la Ley General Tributaría, y a las modificaciones que con posterioridad puedan promulgarse sobre tales materias.  
En especial, y por lo que se refiere al domicilio fiscal, cuando no se efectúe la preceptiva declaración del domicilio dentro del término municipal, tendrán la consideración de representantes de los titulares de la propiedad o actividad económica:  
a) Los administradores, apoderados o encargados de los propietarios de bienes o titulares de actividades económicas.  
b) En su defecto, los colonos, arrendatarios o aparceros de fincas rústicas, cuando sus propietarios o administradores no residieran en el término municipal.  
c) Los inquilinos de fincas urbanas, cuando cada una de ellas estuviere arrendada a una sola persona o no residiere en la localidad el dueño, administrador o encargado.  
Base de gravamen  
Artículo 7  
Se entiende por base de gravamen la calificación del hecho imponible como módulo de imposición a los efectos de fijar la deuda tributaria mediante la aplicación de una tarifa o de una cantidad fija señalada en cada caso.  
Artículo 8  
El régimen de estimación directa o indirecta que sea de aplicación respecto de la determinación de las bases tributarías se regirá por lo dispuesto en los artículo 48, 50 y 51 de la Ley General Tributaria, estableciéndose en la ordenanza propia de cada exacción los medios y métodos por determinar la base imponible dentro de los regímenes expresados.  
CAPITULO III  
Deuda tributaria  
Artículo 9  
1. La deuda tributaria es la cantidad debida por el sujeto pasivo a la Administración, integrada por la cuota tributaría e incrementada, en su caso, con los siguientes conceptos:  
a) Los recargos exigibles legalmente sobre las bases o las cuotas.  
b) El interés de demora, que será el interés legal del dinero vigente el día que comience el devengo de aquel, incrementado en un veinticinco por cien, salvo que la Ley de Presupuestos Generales del Estado establezca uno diferente.  
c) El recargo por aplazamiento, fraccionamiento o prórroga, fijado en el diez por ciento.  
d) El recargo de apremio que será del veinte por ciento.  
e) Las sanciones pecuniarias de carácter fiscal.  
2. El interés de demora se aplicará:  
a) A los aplazamientos, fraccionamientos y prórrogas que se concedan para el pago de la deuda.  
b) A las infracciones graves.  
3. Cuando la inspección de tributos o el correspondiente servicio municipal que tenga atribuido este cometido no haya apreciado la existencia de infracciones tributarías, computará los intereses de demora desde el día de finalización del plazo voluntario de pago hasta la fecha del acta.  
Cuando concurran infracciones tributarías graves, serán exigibles intereses de demora por el tiempo transcurrido entre la finalización del plazo voluntario de pago y el día en que se sancionen las infracciones.  
Determinación de cuota  
Artículo 10  
La cuota se determinará:  
a) Por cantidad fija, señalada al efecto en la correspondiente Ordenanza como módulo de tributación.  
b) Mediante tarifas establecidas en las Ordenanzas propias de cada tributo, que se aplicarán sobre la base de gravamen.  
c) Aplicando al valor base de imposición el tipo de gravamen que corresponda.  
d) Globalmente en las contribuciones especiales, para el conjunto de los obligados a contribuir, por el tanto por ciento del coste de las obras e instalaciones que se impute al interés particular, distribuyéndose la cuota global entre los sujetos pasivos, conforme a módulos que se fijen.  
Artículo 11  
1. Para la determinación de la cuantía de las tasas deberán tenerse en cuenta criterios genéricos de capacidad económica que correspondan a parámetros objetivos de titularidad o goce efectivo de renta y patrimonio de los sujetos obligados a satisfacerlos.  
2. Las cantidades fijas o los porcentajes sobre la base referidos a categorías viales, serán aplicados de acuerdo con el índice fiscal de calles aprobado por este Ayuntamiento, con carácter general o para cada tributo en especial.  
Extinción de la deuda Tributaría  
Artículo 12  
La deuda tributaría se extinguirá, total o parcialmente, según los casos, por:  
a) Pago.  
b) Prescripción.  
c) Compensación, según lo establecido en el artículo 68 de la Ley General Tributaría y el artículo 109 de la Ley de Bases de Régimen Local.  
d) Condonación.  
e) Insolvencia probada del deudor.  
Del pago  
Artículo 13  
Respecto del pago de las deudas tributarias se estará, en general, a lo previsto en el título II, capítulo V, sección 2ª, de la Ley General Tributaría, y a lo dispuesto en el título III de la presente Ordenanza.  
De la prescripción  
Artículo 14  
1. Prescribirán a los cinco años los siguientes derechos y acciones:  
1.1. En favor de los sujetos pasivos:  
a) El derecho de la Administración para determinar la deuda tributaria mediante la oportuna liquidación, contado dicho plazo desde el día del devengo o, en su caso, desde el día en que finalice el plazo reglamentario para presentar la correspondiente declaración o autoliquidación.  
b) La acción para exigir el pago de las deudas tributarias liquidadas, contado desde la fecha en que finalice el plazo de pago voluntario.  
c) La acción para imponer sanciones tributarías, contado desde el momento en que se cometieren las respectivas infracciones.  
1.2. En favor de la Administración: El derecho a la devolución de ingresos indebidos, contado desde el día en que se realizó dicho ingreso.  
2. Los plazos de prescripción a que se refiere el apartado 1.1 del número anterior se interrumpen:  
a) Por cualquier acción administrativa realizada con conocimiento formal del sujeto pasivo conducente al reconocimiento, regularización, inspección, aseguramiento, comprobación, liquidación y recaudación de la exacción devengada por cada hecho imponible.  
b) Por la interposición de reclamaciones o recursos de cualquier clase: cuando por culpa imputable a la propia Administración ésta no resuelva dentro del plazo marcado por la legislación vigente, el período de prescripción volverá a computarse a partir del momento en que deba entenderse transcurrido dicho plazo.  
c) Por cualquier actuación del sujeto pasivo conducente al pago o liquidación de la deuda tributaría.  
Para el caso del apartado 1.2 del número 1 anterior, el plazo de prescripción se interrumpirá por cualquier acto fehaciente del sujeto pasivo que pretenda la devolución del ingreso indebido, o por cualquier acto de la Administración en que se reconozca su existencia.  
3. La prescripción se aplicará de oficio, sin necesidad de que la invoque o excepcione al sujeto pasivo.  
De la condonación  
Artículo 15  
Las deudas tributarías sólo podrán ser objeto de condonación, rebaja, o perdón, en virtud de Ley, en la cuantía y con los requisitos que en la misma se determine.  
Artículo 16  
Las deudas tributarías que no hayan podido hacerse efectivas por insolvencia probada del sujeto pasivo y demás responsables, se declararán provisionalmente extinguidas en la cuantía procedente, en tanto no se rehabiliten dentro del plazo de prescripción. Si, vencido este plazo, no se hubiere rehabilitado la deuda, quedará ésta definitivamente extinguida.  
Insolvencia probada del deudor  
CAPITULO IV  
Las fracciones tributarias y su sanción  
Artículo 17  
El concepto de infracción tributaría, sus clases y tipificación, las sanciones aplicables y los órganos competentes para su imposición, la graduación de las mismas, su cuantía y condonación en su caso y resto de consecuencias jurídicas en materia de infracciones tributarias serán las reguladas en los artículos 77 a 89 de la vigente Ley General Tributaria y en el Real Decreto 2631/85 de 18 de diciembre, sobre procedimiento para sancionar las infracciones tributarías, con las peculiaridades que se señalan en los artículos siguientes.  
Concepto  
Artículo 18  
1. Son infracciones tributarías las acciones y omisiones tipificadas y sancionadas en las Leyes.  
2. Serán sujetos infractores las personas físicas o jurídicas que realicen las acciones u omisiones tipificadas como infracciones en las Leyes y, en particular, a las que refiere el apartado 3 del artículo 77 de la Ley General Tributaría.  
Clases de infracciones tributarias  
Artículo 19  
Las infracciones tributarías podrán ser simples o graves.  
Artículo 20  
1. Constituyen infracciones simples el incumplimiento de obligaciones o deberes tributarios exigidos a cualquier persona, sea o no sujeto pasivo, por razón de la gestión de los tributos y cuando no constituyan infracciones graves.  
2. Dentro de los límites establecidos por la Ley, las Ordenanzas de los tributos podrán especificar supuestos de infracciones simples, de acuerdo con la naturaleza y las características de la gestión de cada uno de ellos.  
Artículo 21  
Constituyen infracciones graves las conductas siguientes:  
a) Dejar de ingresar, dentro de los plazos reglamentariamente señalados, la totalidad o parte de la deuda tributaria, de los pagos a cuenta o fraccionados, así como de las cantidades retenidas o que hubieran debido de retener.  
b) Disfrutar u obtener indebidamente beneficios fiscales, exenciones, desgravaciones o devoluciones.  
c) Determinar o acreditar improcedentemente partidas positivas o negativas a deducir o compensar en las bases o en la cuota en declaraciones- liquidaciones propias o de terceros.  
Sanciones  
Artículo 22  
Las infracciones tributarías se sancionarán, según los casos, mediante multa pecuniaria fija o proporcional, siendo acordadas e impuestas por el órgano que debe dictar el acto administrativo por el que practique la liquidación tributaria.  
Artículo 23  
Las sanciones tributarías se graduarán atendiendo en cada caso concreto a:  
a) La buena o mala fe de los sujetos infractores.  
b) La capacidad económica del sujeto infractor.  
c) La sanción repetida de infracciones tributarías.  
d) La resistencia negativa y obstrucción a la acción investigadora de la Administración tributaría.  
e) El cumplimiento espontaneo de las obligaciones o deberes formales y el retraso en el mismo.  
f) La transcendencia para la eficacia de la gestión tributaría de los datos, informes o antecedentes no facilitados y, en general, el incumplimiento de las obligaciones formales, de las de índole contable o registral y de colaboración o información a la Administración tributaría.  
g) La cuantía del perjuicio económico ocasionado a la Hacienda municipal.  
h) La conformidad del sujeto pasivo, o del responsable a la propuesta de liquidación que le formule.  
Límite de las sanciones  
Artículo 24  
1. Cada infracción simple será sancionada con multa de 1.000 a 150.000 pesetas, salvo lo dispuesto en los especiales supuestos recogidos en el artículo 83 de la Ley General Tributaría.  
2. Las infracciones tributarías graves serán sancionadas con multa proporcional del medio al triple de la deuda tributaría. Asimismo, serán exigibles intereses de demora por el tiempo transcurrido entre la finalización del plazo voluntario de pago y el día en que se sancione las infracciones.  
Condonación de sanciones  
Artículo 25  
Por causas justificadas mediante expediente instruido al efecto, las multas impuestas en concepto de sanciones tributarías se podrán reducir o dejar sin efecto mediante condonación graciable con respeto, en todo caso, de lo dispuesto en la normativa tributaría vigente-  
La condonación graciable se concederá discrecionalmente por los órganos resolutivos de la Corporación municipal, dentro de los siguientes límites:  
a) Por la Presidencia, cuando el importe de la sanción no exceda de 100.000 pesetas.  
b) Por el Pleno, las superiores a 100.000 pesetas.  
Será necesaria, en todo caso, la previa solicitud de los sujetos pasivos o responsables del tributo, y que éstos renuncien expresamente al ejercicio de toda acción de impugnación correspondiente al acto administrativo por el que se apruebe la liquidación en la que se comprenda o de la que derive la sanción tributaría cuya condonación se solicite. En principio, el beneficio de la condonación no podrá aplicarse a quienes sean reincidentes, salvo que se dieren circunstancias excepcionales que el órgano resolutorio considerare aceptables para otorgar el beneficio.  
CAPITULO V  
Régimen de revisión de actos en vía administrativa y recursos  
Artículo 26  
Respecto de la revisión de actos en materia de gestión tributaria y de recursos sobre actos de aplicación y efectividad de los tributos locales será de aplicación lo dispuesto en el artículo 14 de la Ley 39/88 de 28 de diciembre , en relación con los artículos 108, 110 y 113 de la vigente Ley 7/85 de 2 de abril.  
Artículo 27  
Contra los actos de las Entidades Locales sobre aplicación y efectividad de los tributos locales podrá formularse, ante el mismo órgano que los dictó, el correspondiente recurso de reposición, previo al contencioso administrativo, en el plazo de un mes, a contar desde el día siguiente de la notificación expresa o exposición pública de los correspondientes padrones o matrículas de contribuyentes; contra la denegación de dicho recurso los interesados podrán interponer recurso contencioso- administrativo, en el plazo de dos meses si la denegación fuese expresa, y de un año si fuese tácita a contar desde la fecha de interposición del respectivo recurso de reposición.  
Artículo 28  
Los interesados podrán interponer directamente el recurso contencioso- administrativo contra los actos que pongan fin a las reclamaciones formuladas en relación con los acuerdos de esta Corporación en materia de imposición de tributos y aprobación y modificación de Ordenanzas Fiscales en el plazo de dos meses contados desde la publicación de los mismos en el Boletín Oficial de la Provincia.  
Artículo 29  
El régimen de suspensión de actos y acuerdos sobre aplicación y efectividad de los tributos locales, será el fijado por el artículo 14 de la Ley 39/88, de Haciendas Locales.  
Artículo 30  
La Administración podrá rectificar, en cualquier momento, de oficio o a instancia del interesado, y siempre que no hayan transcurrido cinco años desde que se dictó el acto objeto de rectificación, los errores materiales o de hecho, así como los aritméticos.  
TITULO II  
Normas de gestión tributaria  
Ambito y carácter de la gestión  
Artículo 31  
1. La Gestión de las exacciones comprende todas las actuaciones necesarias para la determinación de la deuda tributaría y su recaudación.  
2. Los actos de determinación de las bases y deudas tributarias gozan de presunción de legalidad que sólo podrá destruirse mediante revisión, revocación o anulación practicadas de oficio o a virtud de los recursos pertinentes.  
3. Tales actos serán inmediatamente ejecutivos, salvo que una disposición establezca expresamente lo contrario.  
Las consultas  
Artículo 32  
1. Los sujetos pasivos podrán formular a la Administración consultas debidamente documentadas respecto al régimen o a la clasificación tributaría que, en cada caso, les corresponda. La contestación tendrá carácter de mera información y no el de acto administrativo, y no vinculará a la administración ni al administrado, salvo en los supuestos previstos en el artículo 107.2 de la Ley General Tributaria.  
2. No obstante, el sujeto pasivo que, dentro de plazo, cumpliera con las obligaciones tributarías de acuerdo con la contestación que a su consulta diera la Administración , no incurrirá en responsabilidad alguna si la consulta reunió los siguientes requisitos:  
a) Que hubiera comprendido todos los antecedentes y circunstancias necesarias para la formación del juicio de la Administración.  
b) Que aquellos antecedentes y circunstancias no hubieran sufrido alteración posterior; y  
c) Que se hubiera formulado la consulta antes de producirse el hecho imponible o dentro del plazo concedido para su declaración.  
3. La exención de responsabilidad cesará cuando se modifique la legislación aplicable y no impedirá, en ningún caso, la exigencia de intereses de demora además de las cuotas, importes o recargos pertinentes.  
4. Los interesados no podrán entablar recurso alguno contra la contestación, aun cuando puedan hacerlo posteriormente contra el acto administrativo basado en ella.  
5. Corresponde al Presidente de la Entidad Local la evacuación de las consultas reguladas en el presente artículo.  
Iniciación de la gestión tributaria  
Artículo 33  
La gestión de los tributos se iniciará:  
a) Por declaración o iniciativa del sujeto pasivo.  
b) De oficio.  
c) Por actuación investigadora.  
d) Por denuncia pública.  
Declaración tributaria  
Artículo 34  
1. Se considerará declaración tributaria todo documento por el que se manifieste o reconozca que se han dado o producido las circunstancias o elementos de un hecho imponible, entendiéndose también como tal declaración la simple presentación del documento en que se contenga o constituya un hecho imponible.  
2. En ningún caso se exigirá que las declaraciones fiscales se formulen bajo juramento o promesa.  
3. al tiempo de la presentación se dará a los interesados un recibo acreditativo de la misma, pudiendo servir a estos efectos el duplicado de la declaración.  
Obligatoriedad de su presentación  
Artículo 35  
Será obligatoria la presentación de la declaración dentro de los plazos determinados en cada Ordenanza particular, y, en general, dentro del plazo de treinta días hábiles contados desde el siguiente a aquel en que se produzca el hecho imponible. La no presentación dentro del plazo será considerada como infracción simple y sancionada como tal.  
Efectos de la presentación  
Artículo 36  
1. La presentación de la declaración ante la Administración no implica aceptación o reconocimiento de la procedencia del gravamen.  
2. La Administración puede recabar declaraciones y la ampliación de éstas, así como la subsanación de los defectos advertidos en cuanto fuere necesario para la liquidación de la exacción y para su comprobación.  
Liquidación de la deuda tributaria  
Artículo 37  
Determinadas las bases imponibles, la gestión continuará mediante la práctica de la liquidación para fijar la deuda tributaria cuya aprobación corresponderá, salvo disposición legal expresa en contrario, al Presidente de la Entidad Local.  
Tipos de liquidaciones  
Artículo 38  
1. Las liquidaciones serán provisionales o definitivas.  
Tendrán la condición de definitivas:  
a) Las practicadas previa investigación administrativa del hecho imponible y comprobación de la base de gravamen, haya mediado o no liquidación provisional.  
b) Las que no hayan sido comprobadas dentro del plazo de prescripción.  
2. Fuera de los casos que se indican en el número anterior, las liquidaciones tendrán carácter de provisionales, sean a cuenta, complementarias, caucionales, parciales o totales así como las autoliquidaciones.  
Comprobación a efectos de liquidación  
Artículo 39  
1. La Administración no está obligada a ajustar las liquidaciones a los datos consignados en sus declaraciones por los sujetos pasivos. A tal fin la Administración comprobará, al practicar las liquidaciones, todos los actos, elementos y valoraciones consignadas en las declaraciones tributarías a través de su actividad de investigación regulada en el Título IV de la presente Ordenanza.  
2. El aumento de base tributaría sobre la resultante de la comprobación de las declaraciones deberá notificarse al sujeto pasivo, con expresión concreta de los hechos y elementos adicionales que la motiven, conjuntamente con la liquidación que se practique.  
Notificación de la liquidación  
Artículo 40  
1. Las liquidaciones se notificarán a los sujetos pasivos con expresión:  
a) De los elementos esenciales de aquéllas.  
b) De los medios de impugnación que puedan ser ejercitados, con indicación de plazos y órganos ante quienes hayan de interponerse.  
c) Del lugar, plazo y forma en que deba ser satisfecha la deuda tributaria.  
2. Las notificaciones defectuosas surtirán efecto a partir de la fecha en que el sujeto pasivo se dé expresamente por notificado, interponga el recurso pertinente o efectúe el ingreso de la deuda tributaria.  
3. Surtirán efecto por el transcurso de seis meses las notificaciones practicadas personalmente a los sujetos pasivos que, conteniendo el texto íntegro del acto, hubieran omitido algún otro requisito, salvo que se haya hecho protesta formal dentro de ese plazo, en solicitud de que la Administración rectifique la deficiencia.  
Padrón o matrícula de contribuyentes  
Artículo 41  
1. Podrán ser objeto de padrón o matrícula de contribuyentes, los tributos en los que por su naturaleza la realización del hecho imponible tenga carácter periódico.  
2. Los sujetos pasivos estarán obligados a poner en conocimiento de la Administración, dentro del plazo de treinta días hábiles siguientes a aquel en que se produzcan, toda modificación sobrevenida que pueda originar alta, baja o alteración en el padrón.  
3. Las altas se producirán:  
a) Por declaración del sujeto pasivo.  
b) De oficio o por la acción investigadora de la Administración.  
Surtirán efecto las altas desde la misma fecha que se practiquen o en aquella otra que, por disposición de cada Ordenanza particular, nazca la obligación de contribuir  
4. Las bajas deberán ser solicitadas por los sujetos pasivos, y una vez comprobadas, producirán, en su caso, la definitiva eliminación del padrón, con efectos a partir del período siguiente a aquel en que hubiesen sido prestadas, salvo las excepciones que se establezcan en cada Ordenanza particular.  
Aprobación, exposición al público y reclamaciones de los padrones  
Artículo 42  
1. Los padrones o matrículas se someterán cada ejercicio a la aprobación de la Presidencia y se expondrán al público a efectos de examen, reclamación y corrección de datos por parte de los legítimamente interesados, durante el plazo de quince días.  
2. La exposición al público se realizará fijando el edicto en el tablón de anuncios de la Casa Consistorial e insertando copia del mismo en el «Boletín Oficial de la Provincia».  
Artículo 43  
La exposición al público de los padrones y matrículas que contengan la cuota tributaría producirá los efectos de notificación de la correspondiente liquidación pudiendo interponerse por los interesados recurso de reposición contra la misma en el plazo de un mes contado desde el día siguiente a la fecha de la finalización del período de exposición pública.  
Carácter de registro público  
Artículo 44  
El padrón o matrícula de contribuyentes tendrá la consideración de un registro permanente y público, que podrá llevarse por cualquier procedimiento, incluso mecánico, que la Entidad Local acuerde establecer. En los casos en que exista fichero o registro informatizado, los que tengan la condición de interesados según la Ley de Procedimiento Administrativo, tendrán derecho a consultarlo y a obtener certificaciones sobre sus datos, las cuales tendrán el mismo valor que las expedidas a partir de ficheros tradicionales.  
Refundición de la liquidación y recaudación de tributos  
Artículo 45  
1. Podrán refundirse la liquidación y la recaudación de las exacciones que afecten a un mismo sujeto pasivo.  
2. La refundición requerirá los siguientes requisitos:  
2.1 En cuanto a la liquidación, han de constar en la misma las bases y los tipos o cuotas de cada concepto, con lo que quedarán determinadas e individualizadas cada una de las liquidaciones que se refunden.  
2.2 Respecto de la recaudación, deberán constar por separado las cuotas relativas a cada concepto, cuya suma determinará la cuota refundida a exaccionar mediante el documento único.  
3. Las cuotas relativas a cada concepto tributario podrán ser recurridas de modo independiente respecto de la cuota refundida, siendo de aplicación a tal efecto el régimen general de suspensión y recursos.  
Cuotas cuya gestión resulta antieconómica para los intereses municipales  
Artículo 46  
1. Dejarán de liquidarse, se anularán de oficio o serán baja, según la situación de su respectivo proceso de gestión, aquellas cuotas que por su cuantía resultan antieconómicas para la hacienda local, por exceder el potencial importe de sus gastos de gestión al de la respectiva cuota.  
2. Cada Ordenanza reguladora de los tributos propios fijará, en su caso, la cuantía máxima del límite para que opere la previsión del apartado precedente.  
3. La Entidad Local podrá excluir, sin limitación alguna, los conceptos o cuotas que, por los períodos de devengo, sistemas de cobro o cualquier otra circunstancia estime no deben ser objeto de baja automática, en razón de la antieconomicidad de las cuotas que se prevé en el presente artículo.  
TITULO III  
Normas de recaudación tributaria  
Normas de recaudación  
Artículo 47  
Disposición General.  
1. La gestión recaudatoria consiste en el ejercicio de la función administrativa conducente a la realización de todos los recursos que constituyen la Hacienda Local.  
2. La recaudación podrá realizarse:  
a) En período voluntario.  
b) En período ejecutivo.  
3. En período voluntario, los obligados al pago harán efectivas sus deudas dentro de los plazos señalados al efecto. En período ejecutivo, la recaudación se realizará coercitivamente por vía de apremio sobre el patrimonio del obligado que no haya cumplido la obligación a su cargo en el período voluntario.  
Sistemas de recaudación  
Artículo 48  
1. La Administración podrá utilizar para la recaudación de sus tributos cualesquiera de los sistemas autorizados por la Ley.  
2. No obstante, preferentemente los valores en recibo se recaudarán en período voluntario a través de entidades colaboradoras con sujeción a las normas y bases aprobadas a que apruebe esta Entidad Local.  
Clasificación de las deudas a efectos recaudatorios  
Artículo 49  
Las deudas tributarías resultantes de liquidaciones practicadas por los órganos competentes se clasificarán a efectos de su recaudación en:  
a) Notificadas: para que la deuda sea exigible será indispensable el requisito de la notificación en forma legal.  
b) Sin notificación: son aquellas deudas que por derivar directamente de padrones o matrículas de contribuyentes, no se precisa su notificación individual, aunque la deuda tributaría varíe periódicamente por aplicación de recargos o aumentos del tipo impositivo previamente determinados en la respectiva Ordenanza. Tampoco se precisará notificación individualizada cuando se trate de modificación de la deuda tributaría incluida en padrones o matrículas que tengan su origen en la modificación de la base tributaría, cuando ésta haya sido notificada, individual o colectivamente, según la normativa que regule cada tributo.  
c) Autoliquidadas: son aquellas en las que el sujeto pasivo, por medio de efectos timbrados o a través de declaraciones- liquidaciones, procede al pago simultáneo de la deuda tributaría.  
d) Concertada: las que hubieran sido objeto de concierto, en los casos no prohibidos por la Ley, previa solicitud del interesado.  
Lugar de pago  
Artículo 50  
1. Las deudas tributarías notificadas, autoliquidadas y concertadas deberán satisfacerse, con carácter general, en la Tesorería, salvo que la notificación, instrucciones de la autoliquidación o regulación del concierto establezcan otro lugar de pago específico.  
2. Las deudas tributarias sin notificación se abonarán a través de las oficinas de recaudación, mientras subsistan y así lo haya establecido la Entidad Local, o de los servicios específicos que se hayan creado o a través de Entidades bancarias y de las Cajas de Ahorros colaboradoras dando siempre la oportuna y reglamentaria información a los contribuyentes del sistema elegido.  
Plazos de pago  
Artículo 51  
1. De las deudas notificadas.  
Estas deudas que se derivan por regla general de liquidaciones directas individualizadas se abonarán en período voluntario desde el día siguiente de la fecha de la notificación hasta el último día hábil del mes natural siguiente al de la notificación.  
2. De las que se satisfacen mediante efectos timbrados.  
Deberán abonarse en el momento de la realización del hecho imponible.  
3. De las autoliquidadas por el propio sujeto pasivo.  
Deberán satisfacerse al tiempo de la presentación de las correspondientes declaraciones, en las fechas y plazos que señalan las Ordenanzas particulares de cada tributo. Con carácter general y supletorio de lo dispuesto en cada Ordenanza particular la autoliquidación deberá hacerse desde que tenga lugar el hecho imponible hasta el último día hábil del mes natural siguiente a aquel en que se haya producido.  
4. De las que se satisfacen mediante concierto.  
4.1. Las deudas concertadas deberán abonarse en los plazos que señalen sus respectivos convenios.  
4.2. Vencidos tales plazos, la Administración podrá expedir certificaciones de descubierto para hacer efectiva la deuda concertada por vía de apremio, sin perjuicio de la facultad de la Administración de rescindir el concierto.  
5. De las deudas periódicas o que se satisfacen mediante recibo.  
5.1. El plazo de ingreso del período voluntario de las deudas por recibo, será el de dos meses contados a partir de la fecha en que quede abierta su respectiva cobranza, salvo que circunstancias especiales aconsejen la ampliación de este plazo. Dicha ampliación será acordada, en supuestos excepcionales acreditados en el expediente, por la Presidencia y a la misma se le dará la debida publicidad.  
6. Las deudas no satisfechas en período voluntario se harán efectivas en vía de apremio, salvo lo previsto en los artículos 91 y 92 del Reglamento General de Recaudación.  
Plan de distribución de la cobranza  
Artículo 52  
1. El Pleno fijará un plazo para la distribución durante el año de la recaudación de las distintas exacciones que hayan de cobrarse mediante recibo, a fin de que, aun manteniendo el cobro de las cuotas por períodos anuales, para evitar la proliferación de los recibos, se distribuya la cobranza del conjunto de las exacciones escalonadamente durante el ejercicio; con lo que se evitará el que soporten los contribuyentes con carácter general el pago de todas sus cuotas anuales en un solo período, a la par que se distribuye también, armonicamente, el ingreso de los recursos en la Tesorería.  
2. El referido plan deberá estar debidamente aprobado y publicado para general conocimiento, en el Boletín Oficial de la Provincia antes del final del ejercicio inmediato anterior al que se concrete la planificación. Una vez aprobado tal plan, para los ejercicios siguientes sólo se requerirá someter a tal procedimiento aquellas exacciones que fueran nuevas o respecto de las que se alterase el período de cobranza programado anteriormente.  
3. Por regla general, en el plan de cobranza mediante recibo se distribuirán los diferentes tributos en los períodos siguientes: del uno de marzo al uno de mayo y del uno de septiembre al uno de noviembre.  
Recursos recaudados a través de la Hacienda del Est a d o  
Artículo 53  
Los recursos cuya gestión, en todo o en parte, se realice a través de la Hacienda del Estado u organismos autónomos se gestionarán por éstos conforme a la normativa y sistemas que los mismos tengan establecidos para desarrollarla.  
Forma de pago  
Artículo 54  
El pago de las deudas tributarías habrá de realizarse en efectivo, salvo que la Ordenanza propia de cada tributo disponga el empleo de efectos de otra clase.  
Pago en efectivo  
Artículo 55  
1. El pago de las deudas tributarías que deba realizarse en efectivo se hará por alguno de los medios siguientes:  
a) Dinero de curso legal.  
b) Giro postal o telegráfico.  
c) Cheque de cuenta corriente bancaria o de Caja de Ahorros, debidamente conformado por la entidad.  
d) Cheque bancario.  
e) Carta de abono o de transferencia bancaria o de Caja de Ahorros en las cuentas abiertas al efecto a favor del Ayuntamiento.  
2. En cuanto a la forma, requisitos, efectos extintivos de la deuda, entrega de carta de pago y resto de cuestiones referidas al pago, se estará a lo prevenido en el Reglamento General de Recaudación de la Hacienda Pública y disposiciones de desarrollo.  
3. No obstante lo previsto anteriormente, cuando se trate de deudas tributarías de vencimiento periódico, de las que no exigieren notificación expresa, podrá acordarse la domiciliación bancaria o en Caja de Ahorros de dichas deudas, de modo que la Entidad actúe como administrador del sujeto pasivo pagando las deudas que éste le haya autorizado; tal domiciliación no necesita de más requisito que el previo aviso escrito a la tesorería y al Banco de que se trate de los conceptos contributivos a que afecte dicha domiciliación.  
4. Dicha domiciliación en tanto no sea anulada por el interesado, o rechazada por la entidad, tendrá validez por tiempo indefinido.  
Prórrogas, aplazamientos, fraccionamientos  
Artículo 56  
Estas materias estarán sujetas a lo dispuesto en la legislación específica del Régimen Local, Ley General Tributaria, Reglamento General de Recaudación y demás disposiciones concordantes y complementarias, aplicándose en todo caso el correspondiente recargo, sin perjuicio de que en supuestos muy cualificados y excepcionales se pueda acordar discrecionalmente a instancia del interesado la supresión o variación de determinadas garantías cuando quede suficientemente justificado en el expediente la imposibilidad de prestarlas.  
Procedimiento de apremio  
Artículo 57  
1. Se iniciará cuando, vencidos los respectivos plazos de ingreso en período voluntario, no se hubiese satisfecho la deuda.  
2. El procedimiento se regirá por lo dispuesto en el Reglamento General de Recaudación y demás disposiciones concordantes y complementarias, vigentes en cada momento.  
Créditos incobrables  
Artículo 58  
1. Las cuotas legítimamente impuestas que no hayan podido hacerse efectivas en el período de apremio, por ignorarse el domicilio del deudor o por insolvencia del mismo, podrán declararse créditos incobrables mediante resolución de la Presidencia a propuesta de la tesorería, y previos los trámites y con arreglo a las normas que se establecen en el Reglamento General de Recaudación.  
Del ingreso o depósito previo  
Artículo 59  
1. La Administración podrá utilizar el sistema de ingreso o el depósito previo al amparo de lo dispuesto en el artículo 26 de la Ley 39/88, siempre que así se establezca en la respectiva Ordenanza particular reguladora del tributo y de conformidad con el procedimiento regulado en los apartados siguientes de este artículo. En tal supuesto, al solicitarse la prestación del servicio o la realización de la actividad administrativa, deberá acreditarse, mediante la oportuna carta de pago, el ingreso del importe de las cantidades correspondientes.  
2. La liquidación que se practique para realizar este ingreso previo tendrá el carácter de provisional y en ningún caso facultará para la prestación del servicio o realización de la actividad administrativa de que se trate, que sólo podrá llevarse a cabo cuando se obtenga la correspondiente autorización.  
3. A los efectos del párrafo anterior, presentarán los interesados en las oficinas de la Entidad Local declaración de las bases tributarías y demás elementos necesarios para la liquidación de la exacción.  
4. Llegado el momento de practicar la liquidación definitiva por los servicios o actividades que se autoricen o realicen, según los casos, se compensará en esta liquidación el importe del ingreso o depósito previo.  
5. Si de la liquidación definitiva resultara cantidad a exaccionar por diferencia a favor de la Entidad Local, se notificará al interesado y se seguirán los trámites reglamentarios para su gestión, si no lo hubiera se considerará automáticamente elevado a definitivo el ingreso previo, sin necesidad de ningún otro trámite. Si, por el contrario, se diera saldo a favor del contribuyente, quedará éste a su disposición y se devolverá de oficio sin necesidad de petición del interesado.  
6. El importe del ingreso previo se devolverá al interesado, siempre que, por causas no imputables al mismo, se dejara de prestar el servicio o de realizar la actividad administrativa. A estos efectos, tratándose de licencias, el servicio se entenderá prestado, y devengada la tasa, por el hecho de efectuarse la actividad conducente a su concesión, aunque ésta no tuviera lugar.  
TITULO IV  
Investigación e inspección  
Investigación e Inspección  
Artículo 60  
1. La Administración investigará los hechos, actos, situaciones, actividades, explotaciones y demás circunstancias que integren o condicionen el hecho imponible, y comprobará la valoración de la base de gravamen.  
2. La investigación se realizará mediante el examen de documentos, libros, ficheros, facturas, justificantes y asientos de contabilidad principal o auxiliar del sujeto pasivo; también con la inspección de bienes, elementos, explotaciones y cualquier otro antecedente de información que sea necesario para la determinación del tributo.  
3. A los efectos de lo dispuesto en los apartados anteriores, la Entidad Local podrá establecer, con sujeción a su propio Reglamento Orgánico, los servicios de Inspección de Tributos.  
Deber de colaboración  
Artículo 61  
1. Los sujetos pasivos están obligados a llevar y conservar los libros de contabilidad, registro y demás documentos que en cada caso se establezca y a facilitar la práctica de las inspecciones, proporcionando a la Administración los datos, informes y antecedentes o justificantes que tengan relación con el hecho imponible.  
2. Toda persona natural o jurídica, privada o pública, por simple deber de colaboración con la Administración, estará obligada, a requerimiento de ésta, a proporcionar toda clase de datos, informes o antecedentes con trascendencia tributaría deducidos de sus relaciones con otras personas.  
Documento de las actuaciones de la Inspección  
Artículo 62  
Las actuaciones de la inspección, en cuanto hayan de tener alguna trascendencia económica para los sujetos pasivos, se documentará a través de:  
- Diligencias: para hacer constar cuantos hechos o circunstancias relevantes se producen en el curso del procedimiento inspector, así como las manifestaciones de las personas que intervienen en el mismo.  
- Comunicaciones: medios documentales mediante los cuales la inspección se realiza unilateralmente con cualquier persona u organismo, en el ejercicio de sus funciones.  
- Actas previas o definitivas: documentos en los que se recogen los resultados de las actuaciones de la Inspección y se propone la regularización de las situaciones del sujeto pasivo respecto a la Hacienda Local, con expresión, en su caso, de las infracciones apreciadas, incluyendo, cuando proceda, los intereses de demora y sanción aplicable.  
Contenido de las actas de la Inspección  
Artículo 63  
1. En las actas de inspección se consignará:  
a) El nombre y apellidos de la persona con la que se entienda la diligencia y el carácter o representación con que comparezca en la misma.  
b) Los elementos esenciales del hecho imponible y de su atribución al sujeto pasivo.  
c) La regularización de las situaciones tributarías que se estime procedente.  
d) La conformidad o disconformidad del sujeto pasivo o de su representante.  
2. Cuando el sujeto pasivo no suscriba el acta, o suscribiéndola no preste su conformidad a las circunstancias en ella consignadas, así como cuando el acta no se suscribiera por persona suficientemente autorizada para ello, se incoará el oportuno expediente administrativo al que servirá de cabeza el acta de referencia, en el que se le dará al sujeto pasivo un plazo de quince días para que presente sus alegaciones.  
3. La resolución del expediente se notificará al interesado conjuntamente con la liquidación que recaiga y podrá formularse, ante el mismo órgano que dictó el acto administrativo, el correspondiente recurso de reposición.  
4. En todo caso la Inspección se regirá por las normas contenidas en los artículos 140 y siguientes de la Ley General Tributaría y por el Real Decreto 939/86, de 25 de abril (BOE núm. 115, de 14 de mayo) por el que se aprueba el Reglamento General de la Inspección de los Tributos.  
La denuncia  
Artículo 64  
1. La acción de denuncia pública es independiente de la obligación de colaborar con la Administración.  
2. La acción de denuncia será pública, y para que produzca derechos a favor del denunciante habrá de extenderse, firmarse y ratificarse por escrito, acreditando la personalidad y constituyendo un depósito de un 10% del importe de la infracción denunciada.  
3. Si la comprobación de la denuncia ocasionara gastos se cubrirán con el importe del depósito, sino resultare cierta, se ingresará dicho importe en la Caja de la Corporación, una vez deducida la cantidad necesaria para satisfacer en su caso los gastos originados.  
4. En caso de resultar cierta la denuncia, y una vez realizado el ingreso de la deuda tributaría, el denunciante tendrá derecho, además del 50% de la multa que resulte definitivamente impuesta a la devolución del depósito que hubiere hecho o del sobrante de haberse originado gastos en la comprobación de la denuncia, para lo cual la Administración deberá presentarle la oportuna cuenta.  
DISPOSICION ADICIONAL  
Para lo no previsto en esta Ordenanza regirá la Ley Reguladora de las Haciendas Locales, así como la legislación general tributaría del Estado, de las que será supletoria la Ley General Presupuestaria; y las respectivas Leyes que dicte la Generalitat Valenciana en el marco y de conformidad con la aludida legislación estatal.  
DISPOSICION FINAL  
1. La presente Ordenanza, que consta de 64 artículos y una disposición adicional, fue aprobada por el Pleno:  
- Provisionalmente en fecha   
- Definitivamente en fecha   
2. La presente Ordenanza empezará a regir a partir del uno de enero de 1990 y continuará en lo sucesivo hasta que el Ayuntamiento aprueba su modificación o derogación.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML