Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 9127, del 14-07-2021 (2021/7642)

DECRET 94/2021, de 9 de juliol, del Consell, de declaració de la col·lecció «Ulkes d'orfebreria antiga» com a col·lecció de béns mobles d'interés cultural.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   9127

Data del DOGV
:   14-07-2021

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2021/7642

CVE


Data del document
:   09-07-2021

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Decret

Descriptors 

:   * [Conselleria d'Educació, Cultura i Esport](javascript:void(0))
    * [Conselleria d'Educació, Cultura i Esport](javascript:void(0))
    * [manifestació cultural](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))
    * [patrimoni cultural](javascript:void(0))
    * [art popular](javascript:void(0))

DECRET 94/2021, de 9 de juliol, del Consell, de declaració de la col·lecció «Ulkes d'orfebreria antiga» com a col·lecció de béns mobles d'interés cultural. [2021/7642]  
L'article 49.1.5é de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana estableix la competència exclusiva de la Generalitat en matèria de patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic, arqueològic i científic. Així mateix, l'article 26.2 de Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del patrimoni cultural Valencià, disposa que la declaració d'un bé d'interés cultural es farà mitjançant un decret del Consell, a proposta de la conselleria competent en matèria de cultura. Tot això sense perjudici de les competències que l'article 6 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del patrimoni històric espanyol, atribueix a l'Administració general de l'Estat.  
L'article 1.2 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià estableix que el patrimoni cultural valencià està constituït pels béns mobles i immobles de valor històric, artístic, arquitectònic, arqueològic, paleontològic, etnològic, documental, bibliogràfic, científic, tècnic, o de qualsevol altra naturalesa cultural, existents al territori de la Comunitat Valenciana. A l'efecte de reforçar la tutela del patrimoni cultural valencià predomina, per tant, el criteri de la territorialitat sobre altres estatuts que hi puguen resultar aplicables.  
La Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, en l'article 2, estableix que són béns d'interés cultural valencià aquells que per les seues singulars característiques i rellevància per al patrimoni cultural siguen objecte de les especials mesures de protecció, divulgació i foment que deriven de la seua declaració com a tals. L'article 26 d'aquesta norma estableix que els béns d'interés cultural seran declarats atenent la classificació que aquest precepte estableix. Els béns mobles poden ser declarats individualment, com a col·lecció o com a fons de museus i col·leccions museogràfiques.  
Mitjançant un escrit amb registre d'entrada a l'Ajuntament de Benidorm de 23 de setembre de 2015 i dirigit a la llavors Direcció General de Cultura de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport de la Generalitat, Viktor Ulyanitskyy va sol·licitar la inclusió de les joies que integren la col·lecció «Ulkes d'orfebreria antiga» «en l'Inventari de Béns Culturals que corresponga, o bé de la Comunitat Valenciana o bé del Ministeri de Cultura», sense concretar en cap cas l'específica categoria protectora per la qual s'optava d'entre les tipificades per la llei per als béns mobles, i que necessàriament, si se'n considerava viable la inclusió i consegüent protecció, havia de resoldre's després de la instrucció, una vegada avaluats contrastadament els valors que incorporava.  
Mitjançant la Resolució de 8 de juliol de 2020 (DOGV 8854, 08.07.20) de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, es va acordar tindre per incoat l'expedient per a declarar la col·lecció «Ulkes d'orfebreria antiga» com a col·lecció de béns mobles d'interés cultural, encomanant-ne la tramitació a la Direcció General de Cultura i Patrimoni.  
En el punt quart d'aquesta resolució i de conformitat amb el que s'estableix en l'article 56 de la Llei 39/2015, de 30 de desembre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, i en Llei 1/2017, de 18 d'abril, sobre restitució de béns culturals que hagen eixit de manera il·legal d'algun Estat membre de la Unió Europea, o d'un altre amb el qual Espanya tinga subscrit un conveni en vigor sobre el particular, tenint en compte l'excepcional valor de la col·lecció de joies de l'antiguitat, l'interés públic de la conservació de la col·lecció com un tot, la liquidació i l'exigibilitat a qui corresponga, si és el cas, del cost de les perícies o expertitzacions practicades, que es van revelar com a imprescindibles per a determinar la rellevància patrimonial de les peces, únicament a l'efecte de procedir a incloure-les «en l'Inventari de béns culturals que corresponga», i sobretot l'efectivitat de l'acció de restitució que, si escaiguera, podria exercitar un altre estat del qual procediren, pel fet de no constar acreditades les formes exigides amb caràcter constitutiu per al trànsit internacional, es va adoptar com a mesura cautelar el depòsit provisional d'aquestes peces en el Museu Arqueològic Provincial d'Alacant, amb la particularitat que podrien exhibir-se temporalment al públic, únicament en la seu del Museu, els béns que la integren, tenint en compte que abans d'extingir-se el depòsit provisional, que no en prejutjava la titularitat, seria procedent liquidar i satisfer per qui corresponguera l'import a què ascendeixen les perícies practicades per a determinar la rellevància patrimonial dels béns i, si és el cas, el plus-valor o millora que hagueren experimentat de resultes de la seua autenticació, reintegrant-lo a la Generalitat, i restaurar el desequilibri patrimonial que aquesta ha experimentat de resultes de la instrucció de l'expedient d'inclusió promogut a instàncies de part, conferint-se tràmit d'audiència als interessats en relació amb la mesura cautelar esmentada.  
A això se sumava com a motivació addicional la circumstància que la transmissió dels títols representatius del capital social de la mercantil a què es pretenia transmetre la col·lecció en propietat com a aportació no dinerària, amb subjecció a l'àgil llei de circulació d'aquests últims, afavoriria amb facilitat el seu desplaçament i deslocalització i faria il·lusòria l'efectivitat dels drets legals d'adquisició preferent que incumbeixen les administracions publiques sobre els béns culturals.  
  
En el context del que es preceptua en l'article 3 de la Llei 1/2017, de 18 d'abril, sobre restitució de béns culturals que hagen eixit de manera il·legal d'algun estat membre de la Unió Europea, o d'un altre qualsevol amb el qual Espanya tinga subscrit conveni en vigor sobre el particular; a través d'un escrit de la Direcció General de Cultura i Patrimoni de data 10 de juliol de 2020 es va sol·licitar a l'Administració general de l'Estat en el qual descansa aquesta competència, l'informe preceptiu i la col·laboració a què es refereix aquest precepte amb vista a saldar o restaurar, si és el cas, la legalitat internacional vulnerada, i possibilitar de resultes d'aquest tràmit l'esbrinament de la seua procedència i, si escau, la reivindicació d'aquestes pels possibles països d'origen, amb els quals s'haurien d'entaular els contactes pertinents, en virtut del títol competencial que atorga l'article 62 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana, conforme al qual correspon a la Generalitat executar, en el seu propi àmbit territorial, els tractats i convenis internacionals, així com les resolucions i decisions, de les organitzacions internacionals de les quals Espanya siga part en tot allò que afecte les matèries que la Comunitat Valenciana tinga atribuïdes en l'Estatut d'Autonomia.  
Per la Resolució d'aquesta direcció general de 24 de juliol de 2020, atés que concorre el supòsit de fet previst en l'article 22.1 de la Llei 39/2015, es va suspendre el termini legalment previst per a resoldre i notificar en el procediment incoat fins que no es materialitzara la col·laboració i l'informe de l'Administració general de l'Estat, al qual s'havien remés tots els antecedents de l'expedient administratiu amb vista que establira els contactes oportuns amb els possibles estats de procedència, la qual cosa es va comunicar als interessats als efectes legals procedents. Ha transcorregut el termini legalment previst sense que l'Administració General de l'Estat haja efectuat cap comunicació sobre aquest tema, per la qual cosa és procedent concloure l'expedient declarant bé d'interés cultural la col·lecció, fent abstracció de la sort de l'acció de restitució que, si escau, entaule el país de procedència.  
En la tramitació de l'expedient s'ha conferit tràmit d'audiència a tots els possibles titulars de possibles drets sobre els béns mobles protegits, els quals han efectuat al·legacions, que han sigut respostes raonadament i desestimades quan versen sobre una qüestió aliena a la declaració de bé d'interés cultural i a l'especial protecció o règim jurídic que aquesta comporta, com és l'acreditació de la titularitat dominical de les joies de la col·lecció, ometent-se qualsevol referència al trànsit internacional de què pogueren haver sigut objecte aquestes peces, i ometent-se, en el seu desplaçament possessori, les formalitats que les lleis internacionals sancionen amb caràcter constitutiu.  
En compliment del que es disposa en l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, figuren en l'expedient els informes favorables a la declaració del Consell Valencià de Cultura i de la Universitat d'Alacant, que han prestat la seua conformitat a la proposta declarativa que se'ls ha elevat.  
En conseqüència, i d'acord amb l'article 28.c de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, de la Generalitat, del Consell, a proposta del conseller d'Educació, Cultura i Esport, prèvia deliberació del Consell en la reunió de 9 de juliol de 2021,  
  
DECRETE  
  
Article 1. Objecte  
Aquest decret té com a objecte declarar la col·lecció «Ulkes d'orfebreria antiga» com a col·lecció de béns mobles d'interés cultural.  
Article 2. Descripció del bé i valors  
La descripció dels béns i valors que incorpora es fan constar en l'annex d'aquest decret.  
  
Article 3. Normativa de protecció  
Resulta aplicable als béns que integren la col·lecció «Ulkes d'Orfebreria antiga» el règim tutelar que estableixen els articles del 41 al 44 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, per als béns mobles d'interés cultural, sense perjudici, a més, de l'exigibilitat del règim general estatuït per als béns inclosos en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià en els articles 18 i següents de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, i del que disposa la Llei 16/1985, de 25 de juny, de patrimoni fistòric espanyol, i la seua normativa de desplegament.  
  
Article 4. Vigència de la mesura cautelar de depòsit decretada  
Es mantindrà el depòsit provisional de les peces de la col·lecció «Ulkes d'orfebreria antiga» en el Museu Arqueològic Provincial d'Alacant, i es procedirà a tornar-les a qui acredite la seua titularitat o, si és el cas, millor dret quan concórreguen acumulativament dues circumstàncies:  
1. Que els països d'origen dels quals, si és el cas, procedisquen les peces il·legalment exportades no exerciten l'acció de restitució en el termini de tres anys que els confereix la llei, o bé renuncien expressament a exercir-la amb anterioritat al venciment d'aquest termini.  
2. Que es restaure el desequilibri inferit a la Generalitat i el correlatiu enriquiment per part de qui resulte titular, a conseqüència de l'expertització de les joies, en els termes en què ja es va expressar la resolució incoadora.  
  
DISPOSICIONS ADDICIONALS  
  
Primera. Publicació i inscripció  
Aquest decret es publicarà en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana i en el Boletín Oficial del Estado, i la declaració s'inscriurà en la secció primera de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, i es comunicarà, així mateix, al Registre General de Béns d'Interés Cultural del Ministeri d'Educació, Cultura i Esport.  
  
Segona. Absència d'incidència en la despesa pública d'aquesta disposició  
L'aplicació i el desplegament d'aquest decret no podran tindre cap incidència en la dotació dels capítols de despesa assignada a la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, i, en tot cas, hauran de ser atesos amb els mitjans personals i materials de la conselleria competent per raó de la matèria.  
  
DISPOSICIÓ FINAL  
  
Única. Eficàcia  
Aquest decret tindrà efectes l'endemà de la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
  
Contra aquest acte, que esgota la via administrativa, les persones interessades podran interposar un recurs contenciós administratiu, en el termini de dos mesos a comptar des de l'endemà de publicar-se, davant de la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, d'acord amb el que s'estableix en els articles 10.1.a i 46.1 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa, sense perjudici que puguen interposar-ne qualsevol altre que estimen procedent.  
  
  
València, 9 de juliol de 2021  
  
El president de la Generalitat,  
XIMO PUIG I FERRER  
  
El conseller d'Educació, Cultura i Esport,  
VICENT MARZÀ I IBÁÑEZ  
  
ANNEX  
Relació i descripció de les peces de la col·lecció Ulkes i determinació dels valors singulars que justifiquen declarar-la com a bé moble d'interés cultural  
  
Descripció i valoració cultural de la col·lecció  
La col·lecció Ulkes d'orfebreria antiga està integrada per peces fabricades en aliatges de base or. En la seua descripció s'empra la numeració d'inventari assignada pel Departament de Col·leccions del Museu Arqueològic Provincial d'Alacant (MARQ).  
Les observacions amb lupa binocular i les anàlisis per fluorescència de raigs X de dispersió i amb microscòpia electrònica d'escombratge i microanàlisis efectuades per la doctora Alicia Perea Caveda amb el concurs del doctor David Juanes Barber, tècnic de l'Institut Valencià de Conservació, Restauració i Investigació, han permés a la doctora Perea concloure que dènou són peces originals, íntegrament autèntiques (núm. 1, 3, 4, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 25, 26, 27 i 29); set són peces originals que presenten lleugeres manipulacions i/o afegits de reintegració de pèrdues, que no impedeixen apuntar una possible procedència o context arqueològic (núm. 5, 6, 7, 28, 30, 31 i 32); sis són peces molt manipulades (pastitxos) que inclouen parts originals i afegits figuratius orientats a potenciar el seu valor, a criteri del falsificador, però de les quals es pot apuntar una procedència o context arqueològic (núm. 2, 8, 9, 10, 22 i 24), i una és sospitosa de ser íntegrament falsa (núm. 8), mentre que únicament tres són joies completament falses (núm. 33, 34 i 35), i, per tant, no han sigut objecte de troballa arqueològica, sinó fruit complet del criteri del falsificador.  
  
Les peces íntegrament autèntiques i lleugerament manipulades configuren un subconjunt de 26 joies amb unes característiques tipològiques, iconogràfiques i tècniques que permeten adscriure-les a diferents àmbits cronoculturals, a saber:  
- Les agulles responen als cànons grecs, però algunes presenten detalls compositius i iconogràfics d'inspiració escita, per la qual cosa es poden adscriure a l'horitzó cultural grecoescita de la ribera nord de la mar Negra entre els segles IV i III aC.  
- El collar de cadenes convergents i penjolls en forma de bellota o capoll és una tipologia de joieria grega freqüent a la Mediterrània oriental, el Pròxim Orient i les riberes de la mar Negra des del segle IV aC.  
  
- El parell d'arracades acabades en una corona egípcia de tipus atef, corresponent a models de l'Egipte ptolemaic, va ser moda a la Mediterrània oriental i les riberes de la mar Negra entre els segles III i II a C.  
  
Les joies originals íntegrament autèntiques, les joies originals lleugerament manipulades i les parts originals de les peces falsificades presenten un extraordinari valor com a testimoniatge de l'obra d'orfebres que dominaven les tècniques d'orfebreria més avançades de l'època, com ara la filigrana i la granulació.  
Les vint-i-nou agulles ornamentals -dènou originals íntegrament autèntiques, quatre originals lleugerament manipulades i sis pastitxos que incorporen parts originals- constitueixen un conjunt de joies extraordinari i infreqüent, pel seu nombre, la seua homogeneïtat i la raresa d'aquesta classe de conjunts de joieria arqueològica (sense perjudici que un dels pastitxos siga sospitós de ser una completa falsificació).  
  
Els sis pastitxos que incorporen fragments de joies antigues originals i les tres peces completament falses (perquè són íntegrament de nova factura) presenten un gran interés, des de l'òptica de l'estudi de la producció de falsa joieria arqueològica, ja que l'estil, el maneig de la iconografia de referència i les tècniques aplicades contribueixen a la identificació de sofisticats tallers de falsificació.  
  
Inventari descriptiu  
1. Agulla d'una sola peça, formada per una tija de secció circular, treballada en la part superior fins a formar una llengüeta que es doblega en bucle. L'extrem treballat s'afina fins a formar un fil que s'enrotlla per a tancar-lo. Té restes de terra roja en els intersticis.  
2. Agulla de capitell. Està formada per una tija de secció circular i un cap en forma de capitell amb roleus de filigrana. Damunt hi ha un cilindre laminar on reposen dos ocells enfrontats. Probablement aquestes figures són afegits moderns. Lleugera rubefacció en la superfície. Restes de terra roja en els intersticis i concrecions blanquinoses.  
3. Agulla formada per una tija i un cap en forma de con invertit sobre el qual descansa una esfera. La tija té secció quadrada torçuda. L'estructura del cap és buida i presenta ornamentació de rosetes amb pètals estufats i remats en filigrana. En la part superior de l'esfera, granat xicotet encastat, envoltat de línia de grànuls. Restes de terra roja en els intersticis i concrecions calcàries.  
  
4. Agulla de cap circular pla i tija de secció circular. El cap presenta una decoració pels dos costats de cinc rosetes de dos pisos amb pètals estufats i filigrana. La vora s'acaba amb una sanefa de roleus i diverses línies de fils de diferent configuració disposats en paral·lel. Concrecions rogenques en la superfície.  
5. Agulla amb tija de secció circular. El remat del cap es compon de dues parts, una gemma esfèrica, translúcida i de color melós, que està perforada per a contindre l'extrem superior de la tija. D'una plataforma circular sorgeix la figura d'Hermes amb tots els seus atributs. Falta una ala del pètasus, probablement per fallada del buidatge a la cera perduda. En el pol inferior de la gemma, remat esfèric amb ornamentació de roseta en filigrana. Restes de terra gruixuda i rogenca en els intersticis.  
  
6. Agulla amb tija buida de secció quadrangular torçuda. El cap és pla i s'adapta a la forma d'una doble làmina repujada amb el cap d'un cavall pels dos costats. Les empremtes de llimada que hi ha a les vores i la seua tipologia atípica fan dubtar de la seua autenticitat total o parcial. Restes de terra roja en els intersticis i brutícia.  
  
7. Agulla amb tija de secció circular. El cap acaba en dues parts, una gemma de perfil angular, color ataronjat amb vetes fosques, translúcida i perforada; es remata dalt i baix amb sengles discos, ornamentat l'inferior amb un motiu de triangles en filigrana i granulat. Sobre el disc superior, figura d'Eros, amb els seus atributs. La figura està buidada a la cera perduda, i les ales s'hi van afegir amb soldadura. La corda de l'arc és un fil afegit amb posterioritat a la fosa. Tota la superfície presenta empremtes d'ús, incloent-hi la gemma, que està bastant rodada i té un petit descantellament. Restes de terra gruixuda i rogenca en els intersticis.  
8. Agulla amb tija buida de secció circular. El cap es compon d'una estructura buida formada per tres esferes, de major a menor, rematades per una àguila amb les ales esteses. Els detalls tècnics de la filigrana són atípics, igual que la iconografia del conjunt i el color de l'aliatge, per la qual cosa que pensem que es tracta d'un fals total o parcial. Lleugeres taques superficials que no cobreixen els intersticis.  
9. Pastitx format per una agulla de capitell original i una figura moderna afegida damunt. Els elements originals són: tija de secció circular; remat de raïms de raïm i fulles d'acant en filigrana i granulat; seient de la figura; part posterior del cànter. Els elements moderns són: estructura de roleus del capitell, coll i anses del cànter i figura femenina sedent amb cànter. El modelatge de la figura és molt semblant al de la figura de les peces núm. 10 i 22. S'hi ha observat cola, que fixa alguns dels elements descrits entre la base del seient i l'estructura del capitell. Terra rogenca en els intersticis.  
10. Pastitx format per una agulla original amb remat cònic sobre el qual es va afegir una figura de sàtir portant una àmfora. Els elements originals són: tija de secció circular i cap en forma de con invertit, buit, amb decoració de filigrana. Els elements moderns són: figura de sàtir assegut sobre escambell, amb àmfora. El modelatge de la figura és molt semblant al de la figura de les peces núm. 9 i 22. Terra rogenca en els intersticis.  
11. Agulla amb tija de secció quadrangular i cap format per una esfera agallonada sobre la qual s'assenta una estructura en caixa cilíndrica. Els laterals del cilindre es decoren amb arcuació de filigrana i, sobre el cercle superior, una roseta de quatre pisos amb pètals quadrats i brots de filigrana. Rubefacció i restes de terra en els intersticis.  
  
12. Agulla formada per una tija de secció quadrangular torçuda i rematada en la part superior amb un fil enrotllat. Sobre aquest fil es va soldar una anella on s'enganxa un aret tipus nezem. Restes de terra rogenca i concrecions blanquinoses.  
13. Agulla formada per una tija de secció quadrangular i cap en forma de brot de fulles allargades. Aquest remat és molt complex i es compon d'un capoll interior de quatre fulles i un altre més gran exterior, que ho cobreix quasi per complet, tots decorats amb filigrana. Coronant l'àpex, un tercer capoll més xicotet. Rubefacció en tota la superfície i concrecions rogenques a l'interior del capoll.  
14. Agulla de capitell amb tija de secció quadrangular torçuda. El cap adopta la forma d'un capitell amb volutes de cordó de fil i decoració de rosetes de tres pisos i fulles d'acant. Descansa sobre una esfereta ornamentada que serveix d'unió amb la tija. Sobre el capitell, una esfera acabada en roseta. Rubefacció en superfície i concrecions rogenques.  
  
15. Agulla amb tija de secció quadrangular i cap format per tres esferes agallonades sobre les quals s'assenta una estructura en caixa cilíndrica. Els laterals del cilindre es decoren amb arcuació de filigrana i, sobre el cercle superior, una roseta de quatre pisos amb pètals quadrats i brots de filigrana. Rubefacció i restes de terra en els intersticis.  
  
16. Agulla d'una sola peça, formada per una tija de secció circular l'extrem superior de la qual es va treballar per a aplanar-lo i generar una llengüeta que s'enrotlla sobre si mateixa fins a formar un cilindre. L'anvers del cilindre s'ha decorat amb línies incises fent zig-zag. Restes de terra rogenca en els intersticis.  
17. Agulla d'una sola peça formada per una fina tija de secció circular l'extrem superior de la qual es doblega fins a tancar un trau.  
18. Agulla amb tija de secció quadrangular torçuda fins a formar grans ondes. El cap està format per un quars blanc, tallat en prisma troncocònic i perforat, lleugerament rodat en superfície. La gemma es troba encastada en un element cilíndric i un altre esfèric en la part inferior, amb decoració de filigrana. La part superior es tanca amb una lamineta decorada amb aplicacions de rosetes. Aquesta zona s'ha netejat amb algun producte abrasiu, operació que no s'ha realitzat en la zona inferior, on queden restes de terra.  
  
19. Agulla d'una sola peça formada per una fina tija de secció circular que s'enrotlla en espiral plana per a formar el cap. Concrecions rogenques en superfície.  
20. Agulla d'una sola peça, formada per una vareta de secció quadrangular la part superior de la qual es va treballar i va dividir fins a formar dues volutes. La base de les volutes es va rematar amb fil enrotllat i una llàgrima de filigrana. Restes de terra roja en els intersticis.  
21. Agulla d'una sola peça, formada per una vareta de secció circular la part superior de la qual es va enrotllar en moll fins a formar un cilindre transversal a l'eix de la peça. Restes de terra rogenca en els intersticis.  
22. Pastitx format per una agulla de capitell original, sobre la qual es va afegir una figura d'Hermes. Els elements originals són: la tija de secció quadrangular torçuda irregularment, el capitell troncocònic amb ornamentació de rosetes i l'esfera que descansa sobre el capitell. Els elements moderns són: la figura d'Hermes, amb característiques molt similars a les figures que apareixen en les peces núm. 9 i 10. Restes de terra rogenca.  
23. Agulla amb tija de secció quadrangular i cap format per tres esferes agallonades sobre les quals s'assenta una estructura en caixa cilíndrica. Els laterals del cilindre es decoren amb arcuació de filigrana i, sobre el cercle superior, una roseta de quatre pisos amb pètals quadrats i brots de filigrana que es troba lleugerament desplaçada del centre. Rubefacció i restes de terra en els intersticis.  
24. Pastitx format per parts d'una agulla original a la qual han afegit certs elements ornamentals i una figura d'Atenea. Els elements originals són: tija de secció circular i peça cilíndrica sobre la qual descansa la figura. Els elements moderns són: figura d'Atenea amb els seus atributs, de característiques similars a les de les figures en les peces núm. 9, 10 i 22, i element en forma de capoll de pètals allargats que sosté el cilindre. Restes de terra roja en els intersticis.  
  
25. Agulla d'una sola peça, formada per una tija de secció quadrangular torçuda en un breu tram de la seua longitud. L'extrem superior es va doblegar per a formar un trau. Restes de terra rogenca.  
  
26. Agulla amb tija de secció circular i cap en forma de con invertit rematat per una gran roseta de dos pisos que té com a centre un cercle de fil enroscat en moll i una piràmide de grànuls. El con s'ornamenta amb línies i triangles de filigrana i granulat. Lleugera rubefacció en superfície.  
27. Agulla amb tija complexa composta per quatre varetes buides de secció circular, torçudes amb un fil de filigrana i treballades en la part inferior fins a formar un element apuntat únic. El cap, igualment complex, inclou un cos central amb tres bulbs coronat per una caixa triangular, realitzada en fils de filigrana, que conté en l'extrem superior un granat. La zona que separa el cap de la tija es resol amb elements cilíndrics afiligranats i un anell de semiesferes. La peça presenta empremtes de desgast per ús en diferents zones. Restes de terra rogenca en els intersticis.  
28. Agulla amb tija de secció circular i cap amb gemma esfèrica, translúcida, de color melós, encastada amb deu grapes en forma de llàgrima. L'encast es remata dalt i baix amb sengles elements cònics ornamentats per rosetes de dos pisos. Concrecions rogenques i blanquinoses.  
  
29. Agulla amb tija de secció circular i cap en forma de raqueta, en el centre del qual es veu el rostre frontal repujat d'una dona, per l'anvers i pel revers simètricament. S'adorna amb un pentinat delineat per cordons, arracades i diadema de grànuls. En la zona inferior del coll, una roseta. La vora de la raqueta es remata amb sanefa de roleus, fils de filigrana en paral·lel i, finalment, línia de grànuls. Restes de terra rogenca.  
  
30. Collar amb cadenes convergents i capolls. Està format per una cinta de malla de la qual pengen cadenetes convergents rematades per bellotes o capolls formant un triangle de quatre nivells. En total es compten 34 bellotes, distribuïdes en 12, 11, 6 i 5 exemplars per alineació. Les del nivell superior, més xicotetes, conserven restes d'esmalt en les fulles de la cúpula, alternant el color verd i el blau. Les dels nivells inferiors, que van augmentant de mida, s'ornamenten fent ressaltar les parts del fruit amb el cisellat, la filigrana i el granulat. Tots els encreuaments de cadenetes, dels quals pengen les bellotes, es cobreixen amb un disc o una roseta de dos pisos. Els extrems de la cinta de malla es rematen amb sengles peces ovalades ornamentades amb una palma de pètals apuntats i llàgrima d'esmalt verd; en l'extrem, una anella per a facilitar la subjecció. Concrecions blanquinoses en superfície.  
  
31 i 32. Parella d'arracades amb corona atef. Cadascuna es compon de dos cossos articulats mitjançant xarnera i pern. El cos superior forma la corona egípcia atef, amb dues plomes d'àgata coronant el disc solar, en pedra blava, tot això rematat per un caboixó circular de pedra verda, i roseta baix. El cos inferior té forma de llàgrima i conté un granat amb forma de cor, envoltat per una sanefa de fulles esmaltades que alternen el verd i el blau, molt perdut. Del vèrtex inferior penja una esfereta de pedra ataronjada perforada amb un remat inferior ovalat d'or. El revers és de làmina llisa, i el sistema de suspensió, en ganxo. Restes de terra rogenca.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 9127, del 14-07-2021 (2021/7642)

DECRETO 94/2021, de 9 de julio, del Consell, de declaración de la colección «Ulkes de orfebrería antigua» como colección de bienes muebles de interés cultural
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   9127

Fecha DOGV
:   14-07-2021

Sección del DOGV
:   III. ACTOS ADMINISTRATIVOS - C) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2021/7642

CVE


Fecha del documento
:   09-07-2021

Organismo emisor
:   Conselleria de Educación, Cultura y Deporte

Tipo de documento
:   Decreto

Descriptores 

:   * [Conselleria de Educación, Cultura y Deporte](javascript:void(0))
    * [Conselleria de Educación, Cultura y Deporte](javascript:void(0))
    * [manifestación cultural](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))
    * [patrimonio cultural](javascript:void(0))
    * [arte popular](javascript:void(0))

DECRETO 94/2021, de 9 de julio, del Consell, de declaración de la colección «Ulkes de orfebrería antigua» como colección de bienes muebles de interés cultural [2021/7642]  
El artículo 49.1.5º del Estatuto de Autonomía de la Comunitat Valenciana, establece la competencia exclusiva de la Generalitat en materia de patrimonio histórico, artístico, monumental, arquitectónico, arqueológico y científico. Asimismo, el artículo 26.2 de Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del patrimonio cultural Valenciano dispone que la declaración de un bien de interés cultural se hará mediante decreto del Consell, a propuesta de la conselleria competente en materia de cultura. Todo ello sin perjuicio de las competencias que el artículo 6 de la Ley 16/1985, de 25 de junio, del patrimonio histórico español atribuye a la Administración general del Estado.  
El artículo 1.2 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural Valenciano establece que: el patrimonio cultural valenciano está constituido por los bienes muebles e inmuebles de valor histórico, artístico, arquitectónico, arqueológico, paleontológico, etnológico, documental, bibliográfico, científico, técnico, o de cualquier otra naturaleza cultural, existentes en el territorio de la Comunitat Valenciana. A los efectos de reforzar la tutela del patrimonio cultural valenciano predomina pues el criterio de la territorialidad sobre otros estatutos que pudieran resultar de aplicación.  
La Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural Valenciano, en su artículo 2, establece que son bienes de interés cultural valenciano aquellos que por sus singulares características y relevancia para el patrimonio cultural son objeto de las especiales medidas de protección, divulgación y fomento que se derivan de su declaración como tales. El artículo 26 de la citada norma establece que los bienes de interés cultural serán declarados atendiendo a la clasificación que este precepto establece. Los bienes muebles pueden ser declarados individualmente, como colección o como fondos de museos y colecciones museográficas.  
Mediante escrito con registro de entrada en el Ayuntamiento de Benidorm el 23 de septiembre de 2015 y dirigido a la entonces Dirección General de Cultura de la Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte de la Generalitat, Viktor Ulyanitskyy solicitó la inclusión de las joyas que integran la Colección «Ulkes de orfebrería antigua» «en el inventario de bienes culturales que corresponda, o bien de la Comunitat Valenciana o bien del Ministerio de Cultura», no concretando en ningún caso la específica categoría protectora por la que se optaba de entre las tipificadas por la ley para los bienes muebles, y que necesariamente de considerarse viable su inclusión y consiguiente protección, debía resolverse tras la instrucción, una vez evaluados contrastadamente los valores que la misma incorporaba.  
Mediante Resolución de 8 de julio de 2020 (DOGV 8854, 08.07.20), de la Conselleria de Educación, Cultura y Deporte se acordó tener por incoado expediente para declarar la colección «Ulkes de orfebrería antigua» como colección de bienes muebles de interés cultural, encomendando su tramitación a la Dirección General de Cultura y Patrimonio.  
En el punto cuarto de esta resolución y de conformidad con lo establecido 56 de la Ley 39/2015, de 30 de diciembre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas, y Ley 1/2017, de 18 de abril, sobre restitución de bienes culturales que hayan salido de forma ilegal de algún Estado miembro de la Union Europea, o de otro cualquiera con el que España tuviese suscrito convenio en vigor sobre el particular, habida cuenta el excepcional valor de la colección de joyas de la antigüedad, el interés público de la conservación de la colección como un todo, la liquidación y exigibilidad a quien correspondiera en su caso, del coste de las pericias o expertizaciones practicadas, que se revelaron como imprescindibles para determinar la relevancia patrimonial de las piezas, a los solos efectos de proceder a su inclusión «en el Inventario de bienes culturales que corresponda», y sobre todo la efectividad de la acción de restitución que en su caso pudiera ejercitarse por otro estado del que procedieran, al no constar acreditadas las formas exigidas con carácter constitutivo para el tráfico internacional, se adoptó como medida cautelar el depósito provisional de estas piezas en el Museo Arqueológico Provincial de Alicante, con la particularidad de que podrían exhibirse temporalmente al público, únicamente en la sede del Museo, los bienes que integraban la misma, teniendo en cuenta que antes de extinguirse el referido depósito provisional, que no prejuzgaba la titularidad, procedería liquidar y satisfacer en su caso por quien correspondiera el importe a que ascendiesen las pericias practicadas para determinar su relevancia patrimonial y en su caso, el plus-valor o mejora que hubieren experimentado las mismas de resultas de su autentificación, reintegrando el mismo a la Generalitat y restaurando el desequilibrio patrimonial que esta ha experimentado de resultas de la instrucción del expediente de inclusión promovido a instancia de parte, confiriéndose trámite de audiencia a los interesados con relación a la referida medida cautelar.  
A ello se sumaba como motivación adicional la circunstancia de que la transmisión de los títulos representativos del capital social de la mercantil a la que se pretendía transmitir la colección en propiedad como aportación no dineraria, con sujeción a la ágil ley de circulación de estos últimos, propiciaría con facilidad su desplazamiento y deslocalización y haría ilusoria la efectividad de los derechos legales de adquisición preferente que incumben a las administraciones públicas sobre los bienes culturales  
En el contexto de lo preceptuado en el artículo 3 de la referida Ley 1/2017, de 18 de abril, sobre restitución de bienes culturales que hayan salido de forma ilegal de algún Estado miembro de la Union Europea, o de otro cualquiera con el que España tuviese suscrito convenio en vigor sobre el particular; por escrito de la Dirección General de Cultura y Patrimonio de fecha 10 de julio de 2020 se recabó a la Administración general del Estado, en el que se residencia esta competencia, el informe preceptivo y la colaboración a la que se refiere dicho precepto en orden a saldar o restaurar en su caso la legalidad internacional vulnerada, posibilitándose de resultas de este trámite, la averiguación de su procedencia y en su caso la reivindicación de las mismas por los posibles países de origen, con los que se deberían entablar las pertinentes contactos, en virtud del título competencial que otorga el artículo 62 del Estatut d'Autonomía de la Comunitat Valenciana conforme al cual corresponde a la Generalitat ejecutar, en su propio ámbito territorial, los tratados y convenios internacionales, así como las resoluciones y decisiones de las organizaciones internacionales de las que España sea parte, en todo aquello que afecte a las materias que la Comunitat Valenciana tenga atribuidas en este Estatuto de Autonomía.  
Por Resolución de esta dirección general de 24 de julio de 2020, al concurrir el supuesto de hecho previsto en el artículo 22.1 de la Ley 39/2015, se suspendió el plazo legalmente previsto para resolver y notificar en el procedimiento incoado, hasta que no se materializase la colaboración e informe de la Administración general del Estado, al que se habían remitido todos los antecedentes del expediente administrativo, en orden a que estableciera los contactos oportunos con los posibles estados de procedencia, lo que se comunicó a los interesados a los efectos legales procedentes. Ha transcurrido el plazo legalmente previsto sin que la Administración general del Estado haya efectuado comunicación alguna al respecto, por lo que procede concluir el expediente declarando bien de interés cultural la colección, haciendo abstracción de la suerte de la acción de restitución que en su caso se entable por el país de procedencia.  
En la tramitación del expediente se ha conferido trámite de audiencia a todos los posibles titulares de posibles derechos sobre los bienes muebles protegidos, efectuando las mismos alegaciones, que han sido respondidas razonadamente y desestimadas en cuanto versan sobre una cuestión ajena a la declaración de bien de interés cultural y a la especial protección o régimen jurídico que esta lleva aparejada, cual es la acreditación de la titularidad dominical de las joyas de la colección. Omitiéndose cualquier referencia al tráfico internacional de que pudieran haber sido objeto estas piezas, omitiéndose en el desplazamiento posesorio de las mismas las formalidades que las leyes internacionales sancionan con carácter constitutivo.  
En cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 27 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano, obran en el expediente los informes favorables a la declaración del Consell Valencià de Cultura, y de la Universitat d'Alacant que han prestado su conformidad a la propuesta declarativa que se les ha elevado.  
En consecuencia, y de acuerdo con lo establecido en el artículo 28.c de la Ley 5/1983, de 30 de diciembre, de la Generalitat, del Consell, a propuesta del conseller de Educación, Cultura y Deporte, previa deliberación del Consell, en la reunión de 9 de julio de 2021,  
  
DECRETO  
  
Artículo 1. Objeto  
Este decreto tiene como objeto declarar la colección «Ulkes de orfebrería antigua» como colección de bienes muebles de interés cultural.  
Artículo 2. Descripción del bien y valores  
La descripción de los bienes y los valores que incorpora se hacen constar en el anexo de este decreto.  
  
Artículo 3. Normativa de protección  
Resultan de aplicación a los bienes que integran la colección «Ulkes de Orfebrería antigua» el régimen tutelar que establecen los artículos 41 a 44 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural Valenciano para los bienes muebles de interés cultural, sin perjuicio además de la exigibilidad del régimen general estatuido para los bienes incluidos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano en los artículos 18 y siguientes de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano y de lo que dispone la Ley 16/1985, de 25 de junio, de patrimonio histórico español y su normativa de desarrollo.  
  
Artículo 4. Vigencia de la medida cautelar de depósito decretada  
Se mantendrá el depósito provisional de las piezas de la colección «Ulkes de orfebrería antigua» en el Museo Arqueológico Provincial de Alicante, procediéndose a su devolución al que acredite su titularidad o, en su caso, mejor derecho cuando concurran acumultivamente dos circunstancias:  
1. Que los países de origen, de los que en su caso procedan las piezas ilegalmente exportadas no ejerciten la acción de restitución en el plazo de tres años que les confiere la ley o bien renuncien expresamente a su ejercicio con anterioridad al vencimiento de este plazo  
2. Que se restaure el desequilibrio inferido a la Generalitat y correlativo enriquecimiento por parte del que resulte titular como consecuencia de la expertización de las joyas en los términos en los que ya se expresó la resolución incoadora.  
  
DISPOSICIONES ADICIONALES  
  
Primera. Publicación e inscripción  
Este decreto se publicará en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana y en el Boletín Oficial del Estado, y la declaración se inscribirá en la Sección Primera del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano comunicándose, asimismo, al Registro General de Bienes de Interés Cultural del Ministerio de Educación, Cultura y Deporte.  
  
Segunda. Ausencia de incidencia en el gasto público de esta disposición  
La aplicación y el desarrollo de este decreto no podrá tener incidencia alguna en la dotación de los capítulos de gasto asignada a la Conselleria de Educación, Cultura y Deporte, y en todo caso deberá ser atendido con los medios personales y materiales de la conselleria competente por razón de la materia.  
  
DISPOSICIÓN FINAL  
  
Única. Eficacia  
Este decreto tendrá efectos el día siguiente a su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
  
Contra este acto, que agota la vía administrativa, las personas interesadas podrán interponer recurso contencioso-administrativo en el plazo de dos meses, a contar desde el siguiente al de su publicación, ante la Sala de lo Contencioso-Administrativo del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, de acuerdo con lo establecido en los artículos 10.1.a y 46.1 de la Ley 29/1998, de 13 de julio, reguladora de la jurisdicción contencioso-administrativa, sin perjuicio de que los interesados puedan interponer cualquier otro que estimen procedente.  
  
  
València, 9 de julio de 2021  
  
El president de la Generalitat,  
XIMO PUIG I FERRER  
  
El conseller de Educación, Cultura y Deporte,  
VICENT MARZÀ I IBÁÑEZ  
  
ANEXO  
Relación y descripción de las piezas de la colección Ulkes y determinación de los valores singulares que justifican su declaración como bienes muebles de interés cultural  
  
Descripción y valoración cultural de la colección  
La colección Ulkes de orfebrería antigua está integrada por piezas fabricadas en aleaciones de base oro. En su descripción se emplea la numeración de inventario asignada por el Departamento de Colecciones del Museo Arqueológico Provincial de Alicante (MARQ).  
Las observaciones con lupa binocular y los análisis por fluorescencia de rayos X de dispersión y con microscopía electrónica de barrido y microanálisis efectuados por la doctora Alicia Perea Caveda con el concurso del doctor David Juanes Barber, técnico del Institut Valencià de Conservació, Restauració i Investigació, han permitido a la doctora Perea concluir que diecinueve de ellas son piezas originales, íntegramente auténticas (núms. 1, 3, 4, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 25, 26, 27 y 29); siete son piezas originales que presentan ligeras manipulaciones y/o añadidos de reintegración de faltantes, que no impiden apuntar una posible procedencia o contexto arqueológico (núms. 5, 6, 7, 28, 30, 31 y 32); seis son piezas muy manipuladas (pastiches) que incluyen partes originales y añadidos figurativos orientados a potenciar su valor, a criterio del falsificador, pero de las que se puede apuntar una procedencia o contexto arqueológico (núms. 2, 8, 9, 10, 22 y 24), una de ellas es sospechosa de ser íntegramente falsa (núm. 8); mientras que únicamente tres son joyas enteramente falsas (núms. 33, 34 y 35), que, por tanto, no han sido objeto de hallazgo arqueológico sino fruto enteramente del criterio del falsificador.  
Las piezas íntegramente auténticas y ligeramente manipuladas configuran un subconjunto de veintiséis joyas cuyas características tipológicas, iconográficas y técnicas permite su adscripción a diferentes ámbitos crono-culturales, a saber:  
- Las agujas responden a los cánones griegos, pero algunas presentan detalles compositivos e iconográficos de inspiración escita, por lo que son adscribibles al horizonte cultural greco-escita de la ribera norte del Mar Negro entre los siglos IV y III a. C.  
- El collar de cadenas convergentes y colgantes en forma de bellota o capullo es una tipología de joyería griega frecuente en el Mediterráneo oriental, el Próximo Oriente y las riberas del Mar Negro desde el siglo IV a.C.  
- El par de pendientes rematados por corona egipcia tipo atef, correspondiente a modelos del Egipto ptolemaico, estuvo de moda en el Mediterráneo oriental y riberas del Mar Negro entre los siglos III y II a.C.  
Las joyas originales íntegramente auténticas, las joyas originales ligeramente manipuladas, y las partes originales de las piezas falsificadas presentan un extraordinario valor, como testimonio de la obra de orfebres que dominaban las más avanzadas técnicas de orfebrería de la época, caso de la filigrana y de la granulación.  
Las veintinueve agujas ornamentales -diecinueve originales íntegramente auténticas, cuatro originales ligeramente manipuladas, y seis pastiches que incorporan partes originales- constituyen un conjunto de joyas extraordinario e infrecuente, por su número, su homogeneidad y la rareza de este tipo de conjuntos de joyería arqueológica (sin perjuicio de que uno de los pastiches sea sospechoso de ser una completa falsificación).  
Los seis pastiches que incorporan fragmentos de joyas antiguas originales y las tres piezas enteramente falsas (por ser íntegramente de nueva factura) presentan un gran interés, desde la óptica del estudio de la producción de falsa joyería arqueológica, puesto que el estilo, el manejo de la iconografía de referencia y las técnicas aplicadas contribuyen a la identificación de sofisticados talleres de falsificación.  
  
Inventario descriptivo  
1. Aguja de una sola pieza, formada por un vástago de sección circular, trabajado en la parte superior hasta formar una lengüeta que se dobla en bucle. El extremo trabajado se afina hasta formar un hilo que se enrolla para cerrar. Tiene restos de tierra roja en los intersticios.  
2. Aguja de capitel. Está formada por un vástago de sección circular y una cabeza en forma de capitel con roleos de filigrana. Sobre él un cilindro laminar en el que reposan dos aves enfrentadas. Probablemente estas figuras sean añadidos modernos. Ligera rubefacción en la superficie. Restos de tierra roja en los intersticios y concreciones blanquecinas.  
3. Aguja formada por un vástago y una cabeza en forma de cono invertido sobre el que descansa una esfera. El vástago tiene sección cuadrada torsionada sobre sí misma. La estructura de la cabeza es hueca y presenta ornamentación de rosetas con pétalos ahuecados y remates en filigrana. En la parte superior de la esfera, pequeño granate engastado, rodeado de línea de gránulos. Restos de tierra roja en los intersticios y concreciones calcáreas.  
4. Aguja de cabeza circular plana y vástago de sección circular. La cabeza presenta una decoración por ambos lados de cinco rosetas de dos pisos con pétalos ahuecados y filigrana. El borde se remata con una cenefa de roleos y varias líneas de hilos de distinta configuración dispuestos en paralelo. Concreciones rojizas en superficie.  
5. Aguja con vástago de sección circular. El remate de la cabeza se compone de dos partes, una gema esférica, traslúcida y de color meloso, que está perforada para alojar el extremo superior del vástago. De una plataforma circular surge la figura de Hermes con todos sus atributos. Falta un ala del pétaso, probablemente por fallo del vaciado a la cera perdida. En el polo inferior de la gema, remate esférico con ornamentación de roseta en filigrana. Restos de tierra gruesa y rojiza en los intersticios.  
6. Aguja con vástago hueco de sección cuadrangular torsionada sobre sí misma. La cabeza es plana y se adapta a la forma de una doble lámina repujada con la cabeza de un caballo por ambos lados. Las huellas de limado que aparecen en los bordes y su tipología atípica hacen dudar de su autenticidad total o parcial. Restos de tierra roja en los intersticios y suciedad.  
7. Aguja con vástago de sección circular. La cabeza se remata en dos partes, una gema de perfil angular, color anaranjado con vetas oscuras, traslúcida y perforada; se remata arriba y abajo con sendos discos, ornamentado el inferior con un motivo de triángulos en filigrana y granulado. Sobre el disco superior figura de Eros, con sus atributos. La figura está vaciada a la cera perdida, y las alas se añadieron mediante soldadura. La cuerda del arco es un hilo añadido con posterioridad a la fundición. Toda la superficie presenta huellas de uso, incluida la gema que aparece bastante rodada y ha sufrido un pequeño desconchón. Restos de tierra gruesa y rojiza en los intersticios.  
8. Aguja con vástago hueco de sección circular. La cabeza se compone de una estructura hueca formada por tres esferas, de mayor a menor, rematadas por un águila explayada. Los detalles técnicos de la filigrana son atípicos, lo mismo que la iconografía del conjunto, y el color de la aleación, por lo que pensamos se trata de un falso total o parcial. Ligeras manchas superficiales que no cubre los intersticios.  
9. Pastiche formado por una aguja de capitel original y una figura moderna añadida sobre él. Los elementos originales son: vástago de sección circular; remate de racimos de uva y hojas de acanto en filigrana y granulado; asiento de la figura; parte trasera del cántaro. Los elementos modernos son: estructura de roleos del capitel; cuello y asas del cántaro; figura femenina sedente con cántaro. El modelado de la figura es muy semejante al de la figura de la pieza núm. 10 y 22. Se ha observado pegamento fijando algunos de los elementos descritos entre la base del asiento y la estructura del capitel. Tierra rojiza en los intersticios.  
10. Pastiche formado por una aguja original con remate cónico sobre la que se añadió una figura de sátiro portando ánfora. Los elementos originales son: vástago de sección circular; cabeza en forma de cono invertido, hueca, con decoración de filigrana. Los elementos modernos son: figura de sátiro sentado sobre escabel, con ánfora. El modelado de la figura es muy semejante al de la figura de la pieza núm. 9 y 22. Tierra rojiza en los intersticios.  
11. Aguja con vástago de sección cuadrangular y cabeza formada por una esfera agallonada sobre la que se asienta una estructura en caja cilíndrica. Los laterales del cilindro se decoran con arquería de filigrana y sobre el círculo superior una roseta de cuatro pisos con pétalos cuadrados y brotes de filigrana. Rubefacción y restos de tierra en los intersticios.  
12. Aguja formada por un vástago de sección cuadrangular torsionado sobre sí mismo y rematado en la parte superior con un hilo enrollado. Sobre este hilo se soldó una anilla en donde se engancha un arete tipo nezem. Restos de tierra rojiza y concreciones blanquecinas.  
13. Aguja formada por un vástago de sección cuadrangular y cabeza en forma de brote de hojas alargadas. Este remate es muy complejo y se compone de un capullo interior de cuatro hojas y otro más grande exterior, que lo cubre casi por completo, todos decorados con filigrana. Rematando el ápice un tercer capullo más pequeño. Rubefacción en toda la superficie y concreciones rojizas en el interior del capullo.  
14. Aguja de capitel con vástago de sección cuadrangular torsionada sobre sí misma. La cabeza adopta la forma de un capitel con volutas de cordón de hilo y decoración de rosetas de tres pisos y hojas de acanto. Descansa sobre una esferilla ornamentada que sirve de unión con el vástago. Sobre el capitel una esfera rematada en roseta. Rubefacción en superficie y concreciones rojizas.  
15. Aguja con vástago de sección cuadrangular y cabeza formada por tres esferas agallonadas sobre las que se asienta una estructura en caja cilíndrica. Los laterales del cilindro se decoran con arquería de filigrana y sobre el círculo superior una roseta de cuatro pisos con pétalos cuadrados y brotes de filigrana. Rubefacción y restos de tierra en los intersticios.  
16. Aguja de una sola pieza, formada por un vástago de sección circular cuyo extremo superior se trabajó para aplanarlo generando una lengüeta que se enrolla sobre sí misma hasta formar un cilindro. El anverso del cilindro se ha decorado con líneas incisas haciendo zig-zag. Restos de tierra rojiza en los intersticios.  
17. Aguja de una sola pieza formada por un fino vástago de sección circular cuyo extremo superior se dobla hasta cerrar un ojal.  
18. Aguja con vástago de sección cuadrangular torsionado hasta formar grandes ondas. La cabeza está formada por un cuarzo blanco, tallado en prisma troncocónico y perforado, ligeramente rodado en superficie. La gema se encuentra engastada en un elemento cilíndrico y otro esférico en la parte inferior, con decoración de filigrana. La parte superior se cierra con una laminita decorada con apliques de rosetas. Esta zona se ha limpiado mediante algún producto abrasivo, operación que no se ha realizado en la zona inferior, donde permanecen restos de tierra.  
19. Aguja de una sola pieza formada por un fino vástago de sección circular que se enrolla en espiral plana para formar la cabeza. Concreciones rojizas en superficie.  
20. Aguja de una sola pieza, formada por una varilla de sección cuadrangular cuya parte superior se trabajó y dividió hasta formar dos volutas. La base de las volutas se remató con hilo enrollado y una lágrima de filigrana. Restos de tierra roja en los intersticios.  
21. Aguja de una sola pieza, formada por una varilla de sección circular cuya parte superior se enrolló en muelle hasta formar un cilindro trasversal al eje de la pieza. Restos de tierra rojiza en los intersticios.  
  
22. Pastiche formado por una aguja de capitel original, sobre la que se añadió una figura de Hermes. Los elementos originales son: el vástago de sección cuadrangular torsionado irregularmente; el capitel troncocónico con ornamentación de rosetas; esfera que descansa sobre el capitel. Los elementos modernos son: figura de Hermes, con características muy similares a las figuras que aparecen en las piezas núm. 9 y 10. Restos de tierra rojiza.  
23. Aguja con vástago de sección cuadrangular y cabeza formada por tres esferas agallonadas sobre las que se asienta una estructura en caja cilíndrica. Los laterales del cilindro se decoran con arquería de filigrana y sobre el círculo superior una roseta de cuatro pisos con pétalos cuadrados y brotes de filigrana que se encuentra ligeramente desplazada del centro. Rubefacción y restos de tierra en los intersticios.  
24. Pastiche formado por partes de una aguja original a la que han añadido ciertos elementos ornamentales y una figura de Atenea. Los elementos originales son: vástago de sección circular; pieza cilíndrica sobre la que descansa la figura. Los elementos modernos son: figura de Atenea con sus atributos, de características similares a las de las figuras en las piezas Núm. 9, 10 y 22; elemento en forma de capullo de pétalos alargados que sustenta el cilindro. Restos de tierra roja en los intersticios.  
25. Aguja de una sola pieza, formada por un vástago de sección cuadrangular torsionado sobre sí mismo en un pequeño tramo de su longitud. El extremo superior se dobló para formar un ojal. Restos de tierra rojiza.  
26. Aguja con vástago de sección circular y cabeza en forma de cono invertido rematado por una gran roseta de dos pisos cuyo centro es un círculo de hilo enroscado en muelle y una pirámide de gránulos. El cono se ornamenta con líneas y triángulos de filigrana y granulado. Ligera rubefacción en superficie.  
27. Aguja con vástago complejo compuesto por cuatro varillas huecas de sección circular, torsionadas junto con un hilo de filigrana y trabajadas en la parte inferior hasta formar un elemento apuntado único. La cabeza, igualmente compleja, incluye un cuerpo central con tres bulbos, rematado por una caja triangular, realizada en hilos de filigrana, que aloja en su extremo superior un granate. La zona que separa la cabeza del vástago se resuelve con elementos cilíndricos afiligranados y un anillo de semiesferas. La pieza presenta huellas de desgaste por uso en distintas zonas. Restos de tierra rojiza en los intersticios.  
28. Aguja con vástago de sección circular y cabeza con gema esférica, traslúcida, de color meloso, engastada mediante 10 garras en forma de lágrima. El engaste se remata arriba y abajo con sendos elementos cónicos ornamentados por rosetas de dos pisos. Concreciones rojizas y blanquecinas.  
29. Aguja con vástago de sección circular y cabeza en forma de raqueta en cuyo centro aparece el rostro frontal repujado de una mujer, por anverso y por reverso simétricamente. Se adorna con peinado delineado por cordones, pendientes y diadema de gránulos. En la zona inferior del cuello una roseta. El borde de la raqueta se remata con cenefa de roleos, hilos de filigrana en paralelo y, finalmente, línea de gránulos. Restos de tierra rojiza.  
30. Collar con cadenas convergentes y capullos. Está formado por una cinta de malla de la que penden cadenillas convergentes rematadas por bellotas o capullos formando un triángulo de cuatro niveles. En total se cuentan 34 bellotas distribuidas en 12, 11, 6 y 5 ejemplares por alineación. Las del nivel superior, más pequeñas, conservan restos de esmalte en las hojas de la cúpula, alternando el color verde y el azul. Las de los niveles inferiores, que van aumentando en tamaño, se ornamentan resaltando las partes del fruto mediante cincelado, filigrana y granulado. Todos los cruces de cadenillas, de los que penden las bellotas, se cubren con un disco o una roseta de dos pisos. Los extremos de la cinta de malla se rematan con sendas piezas ovaladas ornamentadas con una palmeta de pétalos apuntados y lágrima de esmalte verde; en el extremo una anilla para facilitar la sujeción. Concreciones blanquecinas en superficie.  
31 y 32. Pareja de pendientes con corona atef. Cada uno de ellos se compone de dos cuerpos articulados mediante charnela y perno. El cuerpo superior forma la corona egipcia atef, con dos plumas de ágata coronando el disco solar en piedra azul, todo ello rematado por un cabujón circular de piedra verde, y roseta abajo. El cuerpo inferior tiene forma de lágrima y aloja un granate acorazonado, rodeado por cenefa de hojas esmaltadas alternando el verde y el azul, muy perdido. Del vértice inferior pende una esferilla de piedra anaranjada perforada con remate inferior ovalado en oro. El reverso es de lámina lisa, y el sistema de suspensión en gancho. Restos de tierra rojiza.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML