Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 1105, del 12-07-1989 (1989/814456)

LLEI de la Generalitat Valenciana 5/1989, de 6 de juliol, de Serveis Socials de la Comunitat Valenciana.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**DEROGADA**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/1989/07/06/5/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   1105

Data del DOGV
:   12-07-1989

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1989/814456

CVE


Data del document
:   06-07-1989

Organisme emissor
:   Presidència de la Generalitat

Tipus de document
:   Llei

Anàlisi jurídica

Llei de la Generalitat Valenciana 5/1989, de 6 de juliol, de Serveis Socials de la Comunitat Valenciana.  
Sia notori i manifest a lots els ciutadans, que les Corts Valencianes han aprovat i jo, d'acord amb el que estableixen la Constitució i l'Estatut d?autonomia, en nom del Rei promulgue la Llei següent:  
PREAMBUL  
La política social està sotmesa a profunds canvis sòcio-culturals i als efectes de la situació econòmica que incideixen sobre els models d'intervenció, sobre les necessitats emergents i sobre els processos de marginació.  
Amb la declaració de l?Estat Social de Dret la Constitució Espanyola reconeix les demandes exigides per la nova consciència social, possibilita la progressiva realització de l?Estat Institucional de Benestar i aferma una política de garanties extensiva a tots els sectors de la societat, inclosos els no productius, segons criteris de redistribució de la riquesa.  
L'Estatut d'Autonomia atribueix a la Generalitat Valenciana la competència exclusiva en matèria d'assistència social (article 31.24), de fundacions o associacions de caràcter benèfico-assistencial (article 31.23), de les Institucions de protecció i ajuda de menors, jóvens, emigrants, tercera edat, minusvàlids i altres grups o sectors socials necessitats d'especial protecció, inclosa la creació de Centres de protecció, reinserció i rehabilitació (article 31.27). La Generalitat, d'aquesta manera, ve obligada a establir el mare bàsic del sistema d'atenció que integre coordinadament i coherent la xarxa pública de Serveis Socials en les estructures de l?Institut Valencià de Serveis Socials; a ordenar i promoure aquells recursos que garantesquen els mandats constitucionals referits a la protecció, social, econòmica i jurídica de la família (article 39.1) i a la protecció dels fills (art. 39.2), a la previsió, tractament, rehabilitació i integració dels disminuïts físics, sensorials i psíquics (article 49), a la participació de la joventut en el desenrotllament social (article 48), a la promoció del benestar de la tercera edat (article 50) i a superar la dispersió legislativa i organitzativa que ha afectat l?àmbit de l'Assistència social.  
L'objectiu bàsic d'aquesta Llei és la creació i consolidació del sistema públic de Serveis Socials construït sobre tres eixos fonamentals.  
En primer lloc, el desenrotllament legislatiu dels drets socials que la Constitució atribueix a tots els ciutadans.  
La Llei estableix les bases per tal de substituir definitivament el vell sistema reglamentat per la Llei de Beneficència (1849) i per la Llei del Fons Nacional d'Assistència Social (1960). Aquesta substitució es produeix inicialment a través dels articles 25 i 26 de la Llei 7/1985, de 2 d'abril, reguladora de les bases del règim local i es consolida definitivament en la Comunitat Valenciana per mitjà d'aquesta Llei que sotmet els Serveis Socials als principis inspiradors del treball social, els orienta primàriament a la prevenció i s'adquireix el compromís d'estendre a tots els ciutadans de la Comunitat Valenciana i transeünts una escaient satisfacció de llurs necessitats elementals i les condicions objectives que afecten a llur qualitat de vida.  
El reconeixement dels drets de tots els ciutadans ha de conjugar-se amb la lluita contra la marginació social, amb la superació dels desequilibris territorials a l?interior de la Comunitat Valenciana i amb una clara preferència vers els grups socials necessitats de serveis específics i compensatoris per assolir llurs drets. S'inicia d'aquesta manera un sistema de prestacions que gira entorn de l'atenció primària de competència municipal i orientada a afavorir el benestar social de tota la població, més que més, d'aquells que han estat tradicionalment exclosos dels beneficis públics.  
En segon Lloc, el reconeixement de la responsabilitat de l'Administració en la planificació, gestió i avaluació d'aquells recursos que promouen les condicions perquè la llibertat i la igualtat de l'individu i dels grups en els quals s'integren siguen reals i efectives (article 9.2 de la Constitució).  
La Llei estableix les bases a fi de superar les tradicionals inhibicions per part dels poders públics en l?àmbit de l'Assistència social, mitjançant l'aportació dels recursos financers, tècnics i humans que permeten un eficaç funcionament dels serveis. S'hi estableix una estructura racional de competències entre les distintes Entitats públiques, inspirada en la descentralització i desconcentració de la gestió a favor dels Municipis reconeguda expressament en la Llei 7/1985, de 2 d'abril, reguladora de les bases del règim local, i al seu moment de les unitats territorials previstes estatutàriament i en la centralització de la planificació que es reserva el Consell de la Generalitat. El reconeixement del Municipi i la Comarca com a la unitat bàsica de gestió els aproparà als usuaris més enllà de les complexitats burocràtiques, facilitarà la participació eficaç del beneficiari sense desresponsabilitzar la població afectada i assentarà un procés d'integració orgànica i funcional de la multiplicitat d'Organismes que a hores d'ara s'ocupen del benestar social.  
La capacitat de planificació i coordinació participativa que es reserva el Consell de la Generalitat garantirà a través de l?Institut Valencià de Serveis Socials les bases per tal de superar l'actual dispersió organitzativa entre les Institucions que actuen en aquest àmbit, racionalitzarà aquells recursos i estructures Administratives ocioses i dotarà els serveis públics de coherència. S'hi imposa, igualment, regular el finançament de les prestacions socials i econòmiques i la participació respectiva de les distintes Administracions públiques, tot obrint un procés que unifique els diversos Règims de finançament.  
En tercer lloc, el sistema públic de Serveis Socials requereix la regulació de la iniciativa social en l'interior d'una planificació adient que sense delegar-hi responsabilitats evite els paral·lelismes, la desconfiança, la concurrència o la contraposició.  
Amb aquest fi, la Llei posa les bases d'un model estable de col·laboració entre Administració i societat civil, que permeta d'accedir de les subvencions graciables als Convenis i Concerts, alhora que hi estableix aquells mínims que la consciència històrica imposa com a necessaris en les prestacions a fi de meréixer el TITOL de públiques, tant si són gestionades per Entitats públiques com privades. També intenta ordenar el sector a través d'una planificació democràtica que canalitze l?esforç de les iniciatives socials vers objectius generals compartits, la qual cosa obliga a realitzar aquells estudis fiables de necessitats i recursos que possibilite abandonar el voluntarisme de l'acció social i assegurar la participació ciutadana mitjançant dels Consells de Benestar Social, en els quals estan representats tots els sectors socials.  
Finalment, estableix la vigilància i el control públic que ha de ser exercit per l'Administració com a defensa dels usuaris que en aquest àmbit mostren una especial vulnerabilitat  
TITOL I Disposicions generals  
Article primer  
L'objecte d'aquesta Llei és regular com a sistema públic els Serveis Socials de la Comunitat Valenciana orientats al benestar i a la qualitat de vida, amb especial incidència en la prevenció, eliminació o tractament de les desigualtats socials.  
Això suposa el desplegament legislatiu dels drets socials que la Constitució atribueix als ciutadans, el reconeixement de la responsabilitat de l'Administració valenciana i la regulació de la iniciativa social.  
Article segon  
Són titulars del dret relacionat es aquesta Llei, els valencians i els transeünts en la Comunitat Valenciana.  
Els estrangers, exiliats, refugiats i apàtrides, seran igualment beneficiaris d'acord amb el que es disposa en els Convenis Internacionals i, si hi manquen, en el principi de reciprocitat.  
Article tercer  
Un. Els Serveis Socials regulats per aquesta Llei se sotmetran als principis següents:  
1. Igualtat i universalitat que assegure que les actuacions dels Serveis Socials es dirigeixen a tots els ciutadans que les necessiten sense discriminació de cap mena.  
2. Solidaritat i redistribució, tot garantint la justa distribució dels recursos, superant les condicions que donen lloc a la pobresa i a la desigualtat social, evitant i corregint els mecanismes de marginació i promovent majors quotes de benestar social.  
3. Responsabilitat pública. Serà responsabilitat de l'Administració donar resposta als problemes socials mitjançant l'aportació dels recursos financers, tècnics, humans i organitzatius necessaris.  
4. Participació. Els poders públics promouran la participació democràtica dels ciutadans en la planificació, gestió i control de les actuacions.  
5. Prevenció. Constituirà objectiu prioritari dels poders públics la prevenció i eliminació de les causes que porten a situacions de marginació o inadaptació social.  
Dos. Igualment, en sotmetran la seua actuació al criteris següents:  
1. Globalització. Els Serveis Socials hauran de contemplar l?individu com a esser social immers en una dinàmica complexa que ha de ser considerada en conjunt.  
2. Integració, garantint, si s'escau, el dret a la diferència, procurant mantenir la permanència de les persones i grups en llur medi familiar i entorn comunitari, utilitzant el sistema de serveis que siga general per a la resta de la població.  
3. Simplificació, racionalització dels recursos de manera que es planifiquen d'acord amb la realitat social a què van dirigits i es coordinen entre si amb criteris d'eficàcia econòmica i rendibilitat social.  
4. Descentralització i desconcentració de la gestió per a assolir una major aproximació als ciutadans, tot potenciant els serveis d'atenció primària a càrrec de les Administracions Locals.  
TITOL N Els Serveis Socials: àrees, nivells i modalitats  
Article quart  
L'àmbit d'intervenció propi dels Serveis Socials es la població en general i aquells grups poblacionals necessitats als quals cal una atenció específica per tal d'aconseguir l'accés al sistema normalitzat dels serveis. Es consideren àrees d'intervenció prioritària:  
- L'atenció a problemes i necessitats familiars.  
- La protecció i defensa social en les problemàtiques sorgides per raó de sexe.  
- La protecció i defensa del menor.  
- L'atenció a la joventut en situació de risc.  
- L'atenció a la vellesa.  
- L'atenció a persones amb minusvàlues.  
- L'atenció a les toxicomanies.  
- L'atenció als problemes específics de les minories ètniques.  
- La prevenció sobre la delinqüència, així com l'atenció a detinguts i ex-reclusos.  
- L'atenció a immigrants, transeünts i refugiats.  
- L'atenció a situacions greus de pobresa i emergència social.  
Article cinquè  
º  
Els nivells d'intervenció són:  
a) Intervencions generalitzades, d'atenció primària, caràcter polivalent que constitueix el primer nivell d'accés al sistema de protecció social amb funció de prestació inespecífica i derivació quan la complexitat de la intervenció ho demane.  
b) Intervenció especialitzada, d'atenció secundària i caràcter definit per la complexitat Tècnica de les prestacions requerides.  
Article sisé  
Les modalitats d'intervenció articularan en qualsevol cas els aspectes preventius, assistencials i rehabilitadors:  
1. La intervenció preventiva orientada a millorar globalment les circumstàncies estructurals que causen el problema social i a incidir en els factors de risc que afecten grups poblacionals a través d'activitats de sensibilització, recursos compensatoris i actuacions globalitzadores sobre sectors poblacionals o territoris concrets.  
2. La intervenció assistencial orientada a atendre les necessitats primàries dels individus i llurs demandes de protecció, a través de recursos dirigits a recolzar el nucli de convivència bàsic o a arbitrar la seua substitució quan calga.  
3. La intervenció orientada a recuperar funcions i activar potencialitats existents en funció de l'autonomia personal, així com remoure els obstacles que impedeixen la integració social, a través de recursos de promoció laboral, reinserció social i de rehabilitació personal.  
CAPITOL I Els Serveis Socials Generals  
Article seté  
Correspon als Serveis Socials Generals la programació, implantació i gestió de la intervenció generalitzada d'atenció primària.  
Sobre la base de les competències municipals atribuïdes pels articles 25.2.k) i 26.1.c) de la Llei 7/1985. de 2 d'abril, reguladora de les bases del règim local, la titularitat dels Serveis Socials Generals correspondrà als Ajuntaments per tal de garantir a tota la població els serveis bàsics. Tanmateix, en la prestació de cada servei podrà participar la iniciativa social segons es regula en el TITOL IV d'aquesta Llei.  
Els Serveis Socials Generals els prestaran equips interdisciplinaris que cobresquen les distintes àrees de l'acció social, en Centres socials polivalents, depenent dels Ens de l'Administració Local.  
Article vuité  
Són funcions dels Serveis Socials Generals les següents:  
1. Informació, orientació i assessorament als ciutadans i col·lectius sobre els drets i recursos socials existents, recollint alhora la informació necessària per a posteriors planificacions.  
2. Ajuda a domicili, l'objectiu de la qual és facilitar la permanència de l'individu en el seu medi habitual mitjançant la prestació de serveis de caràcter domèstic, social, personal o educatiu.  
3. Cooperació i animació comunitària, la finalitat de la qual és promoure activitats grupals tendents a aconseguir que siguen els mateixos individus d'una comunitat els qui assumesquen llur problemàtica, cerquen vies de solució i adeqüen els serveis voluntaris d'uns individus amb les necessitats d'altres, desenvolupant els principis de solidaritat i participació.  
4. Servei d'acollida. Aquest servei atendrà, amb caràcter immediat les necessitats bàsiques, de manera temporal o permanent, de les persones mancades de cosa o amb greus problemes de convivència, atenent les emergències socials o individuals.  
5. Gestió de les ajudes econòmiques i llur seguiment en l?àmbit del seu territori.  
6. Prestacions inespecífiques que per llur nivell primari puguen ser satisfetes sense necessitat de derivació a un servei especialitzat.  
CAPITOL N Els Serveis Socials Especialitzats  
Article nové  
Correspon als Serveis Socials Especialitzats la programació, implantació i gestió d'aquelles intervencions que necessiten concentració de recursos tècnics complexos.  
La titularitat dels Serveis Socials Especialitzats correspondrà indistintament a les Administracions públiques i a les Entitats públiques o privades amb o sense intenció de lucre.  
En qualsevol cas la Generalitat Valenciana procurarà una xarxa suficient i permanentment actualitzada en funció de les demandes socials que vagen generant-se.  
Els Serveis Socials es prestaran prèvia atenció, si s'escau, en els Serveis Generals i d'acord amb els requisits i condicions que es determinen reglamentàriament per a l'autorització, registre i acreditació.  
Article deu  
Són funcions dels Serveis Socials Especialitzats les següents:  
1. Gestionar els Centres suficientment equipats que presten actuacions específiques.  
2. Arbitrar equipaments substitutius de la llar.  
3. Proporcionar prestacions tècniques a persones que es troben en greus dificultats per tal d'accedir a l?ús normalitzat dels sistemes ordinaris de protecció social.  
4. Fomentar les mesures de reinserció orientades a normalitzar les condicions de vida d'aquells col·lectius amb alt risc de marginalitat.  
5. Atendre les disfuncions greus que es produeixen en el medi social i en els nuclis de convivència bàsics, per tal de compensar-les o corregir-les.  
CAPITOL NI Prestacions econòmiques  
Article onze  
La Generalitat establirà i regularà les prestacions econòmiques en matèria de Serveis Socials, així com les ajudes a aquells ciutadans amb dificultats específiques d'integració o participació en la comunitat, a fi de facilitar l'accés als recursos normalitzats.  
Els tipus, requisits, condicions i extensió seran determinats legalment i reglamentària.  
TITOL NI Competències i organització  
CAPITOL I Competències  
Article dotze  
Correspon a l'Administració de la Generalitat Valenciana:  
1. El desplegament reglamentari d'aquesta Llei, així com l?exercici de les seues competències normatives en matèria de Serveis Socials.  
2. La planificació d'activitats i recursos de nova creació en matèria de Serveis Socials en l?àmbit de la Comunitat Valenciana, mitjançant la confecció d'un Pla de Serveis Socials, instrument tècnic general d'informació i programació anualment actualitzada.  
3. Coordinar les actuacions, tant dels diversos òrgans de l'Administració en l?àmbit territorial de la Comunitat Autònoma, com de la iniciativa privada sense intenció de lucre, amb la finalitat de garantir una política social homogènia, racional, integrada i eficaç.  
4. Fomentar la participació ciutadana promovent els Consells Locals de Benestar Social.  
5. L'autorització, el registre, l'acreditació, el control i supervisió de les Entitats, Centres o Serveis que despleguen activitats en el camp dels Serveis Socials, de forma que siguen exigits i aconseguits uns mínims de qualitat i condicions d'assistència.  
6. L'assistència Tècnica als Centres i Serveis, tant de caràcter públic com privat, que actuen en l?àmbit dels Serveis Socials.  
7. La realització de tasques d'estudi, investigació i formació en matèria de Serveis Socials.  
8. La gestió directa de Serveis i Centres propis.  
9. Promoure l'acció conjunta de les distintes Conselleries, les competències de les quals incidesquen d'una o altra manera en la consecució del benestar social, així com amb les restants Administracions Públiques (Diputacions i Ajuntaments) i amb entitats i organitzacions d'índole social.  
10. La tutela de les fundacions de caràcter benèfic la competència de les quals corresponga a la Generalitat.  
Article tretze  
Les Diputacions cooperaran a l?efectivitat dels serveis municipals en els termes previstos al CAPITOL NI del TITOL NI del Reial Decret Legislatiu 781/1986, de 18 d'abril.  
Les Diputacions Pronvincials en el mare de la planificació del Consell asseguraran en els municipis menors de 10.000 habitants l'accés de tots els ciutadans als Serveis Socials i els fomentaran.  
El Consell de la Generalitat coordinarà les actuacions de les Diputacions en matèria de Serveis Socials d'acord amb el que estableix la Llei de la Generalitat 2/1983, de 4 d'octubre i normes que la desenvolupen, a fi d'unificar la política de Serveis Socials dins el sistema establert per aquesta Llei.  
Article catorze  
Un. Es consideren competències dels Ajuntaments, atesos els articles 25 i 26 de la Llei 7/1985, de 2 d'abril, reguladora de les bases del règim local, les següents:  
1. La detecció de les necessitats i problemàtica social existent dintre del seu àmbit territorial.  
2. L'elaboració, gestió i desplegament dels plans i programes de Serveis Socials, d'acord amb la planificació global que el Consell hi establesca.  
3. El foment de la participació ciutadana a través dels Consells de Benestar Social Municipals, dins la política global participativa de la Generalitat.  
4. La titularitat dels Serveis Socials Generals que recull el CAPITOL I, del TITOL N, d'aquesta Llei.  
5. La titularitat dels Serveis Socials Especialitzats de caràcter públic i àmbit municipal.  
Dos. Les Mancomunitats tindran, referides al seu àmbit territorial, les funcions que els Ajuntaments integradors d'aquestes els atribuisquen.  
CAPITOL N Organs de gestió, assessorament i participació  
Article quinze  
Les competències necessàries per al desenvolupament integrat dels sistemes previstos en aquesta Llei, seran assumides per la Conselleria que tinga adscrita l'àrea de Serveis Socials.  
La seua estructura abastarà els òrgans centrals i territorials adients a l?exercici de llurs competències.  
Es crearan totes les Comissions Interdepartamentals necessàries a fi d'assolir la plena coordinació dels serveis regulats en aquesta Llei amb altres àrees que incidesquen en la búsqueda del benestar social.  
Article setze  
La Generalitat garanteix la participació ciutadana en la regulació dels Serveis Socials per mitjà del Consell de Benestar Social.  
El Consell de Benestar Social es un òrgan col·laborador i assessor de la Generalitat en totes aquelles activitats que incidesquen en el camp dels Serveis Socials. Les seues funcions són:  
a) Conéixer, analitzar i informar els avantprojectes de plans d'actuació i legislatius que s'eleven a les Corts Valencianes per a llur aprovació, així com fer-ne el seguiment posterior.  
b) Proposar criteris per tal de desenvolupar els distints programes d'actuació.  
c) Analitzar i proposar iniciatives que es consideren prioritàries en matèria d'acció social.  
d) Informar la Generalitat sobre aquelles qüestions que li siguen sol·licitades.  
e) Col·laborar en les distintes campanyes d'informació i divulgació sobre temes d'interés general o sectorial.  
i) Col·laborar en el desplegament d'activitats directament relacionades amb el benestar social.  
g) Fomentar la participació dels distints sectors socials i de les restants Administracions Públiques, i impulsar la creació de Consells de Benestar Social d'àmbit local o provincial.  
h) Intervenir en la negociació dels acords que es facen necessaris entre les parts integrants per a la correcta prestació dels Serveis Socials pels sectors a qui representen.  
i) Formar part del Consell d'Acreditació de Centres i Serveis de Serveis Socials de la manera establerta reglamentàriament.  
j) Qualssevol altres que li siguen atribuïdes per Llei o Reglament o se'n desprenguen de la naturalesa d'òrgan de participació, col·laborador i assessor.  
Estaran representats:  
- El Govern Valencià.  
- Les Administracions Locals.  
- Les Associacions d'Usuaris.  
- Associacions promotores que treballen en el Sector de Serveis Socials.  
- Entitats públiques i privades, sense intenció de lucre.  
- Entitats laborals.  
Article disset  
Com a continuació dels criteris fixats en l'article anterior, hauran de constituir-se Consells d'àmbit territorial inferior, com a òrgans a través dels quals es materialitze la participació ciutadana. En els Municipis els Consells que es creen es regiran pel principi de desconcentració quan pertoque.  
TITOL IV LA iniciativa social i el voluntariat  
Article divuit  
Es fomentarà i regularà la funció del voluntariat social que col·labore amb les Administracions Públiques en les tasques d'investigació i prestació de Serveis Socials.  
S'entendrà per treball voluntari en Serveis Socials aquella acció cap a la Comunitat, sense expectatives de remuneració econòmica, i l'objectiu central de la qual es promoure el desenvolupament de la comunitat en el marc de l'autoajuda, solidaritat, pluralisme i democràcia, tot reforçant els Serveis Socials.  
Article dinou  
Les Entitats de Serveis Socials que porten a efecte llur activitat en l'àmbit de la Comunitat Valenciana hauran d'inscriure's en el Registre d'Entitats, Centres i Serveis de Serveis Socials.  
Els establiments que despleguen activitats en el camp dels Serveis Socials hauran de sol·licitar per a llur creació, modificació o trasllat, les autoritzacions administratives prèvies, així com inscriure'n l'obertura, modificació, cancel·lació i quan pertoque acreditació en el Registre, tot això d'acord amb els requisits, característiques i condicions previstes reglamentàriament.  
Article vint  
La Generalitat regularà en convocatòria pública el sistema d'ajudes, concerts o convenis en matèria de serveis socials, tot establint les condicions, procediments, barems i recursos procedents, amb la finalitat que es puga fomentar la iniciativa municipal i la participació dels ciutadans, grups socials i entitats privades sense intenció de lucre.  
Les Entitats que pretenguen obtenir per als seus Centres i Serveis prestacions econòmiques a càrrec dels Pressupostos de la Generalitat els hauran d'integrar en la xarxa pública de Serveis Socials a través de llur acreditació, acte pel qual es reconeix llur idoneïtat per tal d'exercir llurs funcions tot atenent els aspectes següents:  
1. Condicions físiques, materials, arquitectòniques i sanitàries adequades a les tasques específiques del Centre.  
2. Recursos humans i organització addient del personal.  
3. Atenció oferida i índole de les prestacions.  
4. Sistema d'ingrés i condicions de llur utilització.  
5. Garantia suficient de la participació democràtica dels usuaris.  
6. Sistema de comptabilitat suficient per al seguiment i control de la gestió.  
7. Articulació de les vies d'informació a la Generalitat a fi d'aconseguir la màxima coordinació.  
8. Llur emmarcament dins la planificació general del sistema de Serveis Socials de la Generalitat.  
9. La qualificació professional del personal que hi preste llurs serveis.  
TITOL V Finançament  
Article vint-i-un  
La Generalitat consignarà en els seus Pressupostos anuals els crèdits necessaris per tal de finançar les distintes prestacions, atencions i serveis continguts en aquesta Llei que siguen executables en l?exercici de les seues competències específiques, amb arranjament al Pla de Serveis Socials de la Comunitat Valenciana, així com per a contribuir al desenvolupament i millora de les competències de les Entitats Locals i al sosteniment de programes amb institucions sense finalitats de lucre.  
Article vint-i-dos  
Els Ajuntaments, Mancomunitats i Diputacions Provincials consignaran igualment en llurs pressupostos els crèdits necessaris per a fer front a les prestacions que en matèria de Serveis Socials recaiguen dins llurs competències.  
Article vint-i-tres  
Les Diputacions, d'acord amb l'article 30.2 del Reial Decret Legislatiu 781/1986, de 18 d'abril, cooperaran totalment o parcial en la cobertura dels Serveis Socials, segons ho requeresquen les circumstàncies econòmiques dels Municipis interessats.  
La Generalitat exercirà una acció supletòria destinada a garantir la prestació dels Serveis Socials en aquelles Administracions Locals que manquen dels recursos necessaris per a fer-hi front, i sempre que siguen considerats bàsics en la demarcació territorial.  
Article vint-i-quatre  
Sense perjudici de mantenir com a objectiu últim la gratuïtat total dels Serveis Socials, l'aportació econòmica dels usuaris, si aquesta procedia d'algun servei, s'establirà atenent a criteris de solidaritat, assequibilitat i redistribució.  
TITOL VI Faltes i sancions  
Article vint-i-cinc  
Constitueixen infraccions administratives les accions o omissions que contravinguen les obligacions establertes en aquesta Llei, directament o a través dels seus Reglaments d'aplicació, perjudiquen els usuaris o l?organització pública dels serveis, incomplesquen la normativa sobre Entitats i serveis socials o encobresquen intenció lucrativa en activitats revestides d'apariència filantròpica.  
Article vint-i-sis  
Es tipifiquen com a infraccions administratives específiques les següents:  
1. Obrir, tancar o traslladar un Centre o Servei, o modificar la seua capacitat assistencial en més o menys d'un 10% sense haver-ne obtingut l'autorització administrativa corresponent d'acord amb la normativa que hi siga d'aplicació.  
2. Incomplir la normativa sobre registre i acreditació d'Entitats, Serveis i Establiments de Serveis Socials, així com obstruir la tasca inspectora de l'Administració.  
3. Incomplir la normativa en matèria d'ajudes o subvencions, destinant els fons concedits per a fins distints d'aquells que motivaren la sol·licitud o alterant-ne les dades i operacions administratives de la Institució per tal de falsejar o impedir la tasca de la inspecció.  
4. Encobrir intenció de lucre en aquelles activitats presentades davant l'Administració i la societat amb caràcter filantròpic.  
5. Imposar als usuaris dels serveis condicions humiliants o dificultats injustificades per accedir als drets reconeguts en aquesta Llei i les seues disposicions que la desenvolupen.  
Article vint-i-set  
Les infraccions seran qualificades com a lleus, greus o molt greus segons els riscs i perjudicis ocasionats, i podran imposar-se als responsables alguna de les sancions següents, tenint en compte que les sancions tindran com a objectiu corregir les distorsions i perjudicis causats.  
1. Multa per una quantia equivalent a l?import del salari mínim interprofessional fins a un any.  
2. Prohibició d'accedir a les ajudes de la Generalitat Valenciana per un període d'un a cinc anys.  
3. Inhabilitació del Director del Centre o Servei en què siga apreciada la infracció.  
4. Tancament temporal del Centre, o Servei.  
5. Cancel·lació de l'acreditació, i de la inscripció, si pertoca.  
Article vint-i-vuit  
Les infraccions seran sancionades pel titular de la Conselleria que tinga al seu càrrec les competències en matèria de Serveis Socials, a proposta de la Direcció General corresponent i amb la instrucció prèvia de l?expedient administratiu corresponent.  
Article vint-i-nou  
No tenen caràcter de sanció ni la resolució de tancament de Centres ni la prohibició d'activitats que no disposen d'autorització d'operativitat fetes per l'autoritat competent, en prevenció de perjudicis als usuaris. Tot això sense menyscapte de la simultània incoació d'expedient sancionador.  
Article trenta  
En els supòsits de tancament administratiu o negativa injustificada d'admissió en un centre o establiment d'un usuari, la Generalitat garantirà de forma immediata la prestació d'aquest a aquell sense excusa ni dilació.  
DISPOSICIO TRANSITORIA  
Mentre no es duga a terme el desplegament reglamentari d'aquesta Llei, la Generalitat, les Diputacions Provincials, els Ajuntaments i Mancomunitats mantindran la gestió dels Serveis Socials que a hores d'ara tenen atribuïts.  
DISPOSICIO DEROGATORIA  
Queden derogades en l?àmbit de la Comunitat Valenciana les disposicions que s'oposen al que estableix aquesta Llei.  
DISPOSICIONS FINALS  
Primera  
En el termini màxim d'un any des de la publicació, el Govern de la Generalitat dictarà els reglaments necessaris per ai desenvolupament i plena aplicació d'aquesta Llei.  
Segona  
La Generalitat, en el marc dels seus programes econòmics, contemplarà la consignació econòmica destinada a incentivar els Ajuntaments en correspondència amb l?esforç pressupostari d'aquests, de manera que es puguen atenre els compromisos mínims establerts per aquesta Llei.  
Tercera  
Aquesta Llei vigirà el dia de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
Per tant, ordene que tots els ciutadans, tribunals, autoritats i poders públics als quals pertoque, observen i facen complir aquesta Llei.  
València, 6 de juliol de 1988.  
El President de la Generalitat,   
JOAN LERMA I BLASCO



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 1105, del 12-07-1989 (1989/814456)

LEY de la Generalitat Valenciana 5/1989, de 6 de julio, de Servicios Sociales de la Comunidad Valenciana.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**DEROGADA**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/1989/07/06/5/dof/spa/html**

### Datos del documento

Número DOGV
:   1105

Fecha DOGV
:   12-07-1989

Sección del DOGV
:   DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   1989/814456

CVE


Fecha del documento
:   06-07-1989

Organismo emisor
:   Presidencia de la Generalitat

Tipo de documento
:   Ley

Análisis jurídico

Ley de la Generalitat Valenciana 5/1989, de 6 de julio, de Servicios Sociales de la Comunidad Valenciana.  
Sea notorio y manifiesto a todos los ciudadanos, que las Cortes Valencianas han aprobado y yo, de acuerdo con lo establecido por la Constitución y el Estatuto de Autonomía, en nombre del Rey promulgo la siguiente Ley:  
PREAMBULO  
La política social está sometida a profundos cambios socio- culturales y a los efectos de la situación económica que inciden sobre los modelos de intervención, sobre las necesidades emergentes y sobre los procesos de marginación.  
Con la declaración del Estado Social de Derecho la Constitución Española reconoce las demandas exigidas por la nueva conciencia social, posibilita la progresiva realización del Estado Institucional de Bienestar y afianza una política de garantías extensiva a todos los sectores de la sociedad, incluidos los no productivos, según criterios de redistribución de la riqueza.  
El Estatuto de Autonomía atribuye a la Generalitat la competencia exclusiva en materia de asistencia social (artículo 31.24), de fundaciones y asociaciones de carácter benéfico- asistencial (artículo 31.23), de las Instituciones de protección y ayuda de menores, jóvenes, emigrantes, tercera edad, minusválidos y demás grupos o sectores sociales requeridos de especial protección, incluida la creación de Centros de protección, reinserción y rehabilitación (artículo 31.27). La Generalitat viene, de este modo, obligada a establecer el marco básico del sistema de atención que integre de manera coordinada y coherente la red pública de Servicios Sociales en las estructuras del Instituto Valenciano de Servicios Sociales; a ordenar y promover aquellos recursos que garanticen los mandatos constitucionales referidos a la protección social, económica y jurídica de la familia (artículo 39.1) y a la protección de los hijos (artículo 39.2), a la previsión, tratamiento, rehabilitación e integración de los disminuidos físicos, sensoriales y psíquicos (artículo 49), a la participación de la juventud en el desarrollo social (artículo 48) a la promoción del bienestar de la tercera edad (artículo 50) y a superar la dispersión legislativa y organizativa que ha afectado el ámbito de la asistencia social.  
El objetivo básico de la presente Ley es la creación y consolidación del sistema público de Servicios Sociales construido sobre tres ejes fundamentales.  
En primer lugar, el desarrollo legislativo de los derechos sociales que la Constitución atribuye a todos los ciudadanos.  
La Ley establece las bases para sustituir definitivamente el viejo sistema reglamentado por la Ley de Beneficencia (1849) y por la Ley del Fondo Nacional de Asistencia Social (1960). Dicha sustitución se produce inicialmente a través de los artículos 25 y 26 de la Ley 7/1985, de 2 de abril, reguladora de las bases del régimen local y se consolida definitivamente en la Comunidad Valenciana por medio de la presente Ley que somete los Servicios Sociales a los principios inspiradores del trabajo social, los orienta primariamente a la prevención y se adquiere el compromiso de extender a todos los ciudadanos de la Comunidad Valenciana y transeúntes una adecuada satisfacción de sus necesidades elementales y las condiciones objetivas que afectan a su calidad de vida.  
El reconocimiento de los derechos de todos los ciudadanos ha de conjugarse con la lucha contra la marginación social, con la superación de los desequilibrios territoriales en el interior de la Comunidad Valenciana y con una clara prioridad hacia los grupos sociales que precisan de servicios específicos y compensatorios para lograr sus derechos. Se inicia de este modo un sistema de prestaciones que gira en torno a la atención primaria de competencia municipal y orientada a favorecer el bienestar social de toda la población, en especial de aquellos que han sido tradicionalmente excluidos de los beneficios públicos.  
En segundo lugar, el reconocimiento de la responsabilidad de la Administración en la planificación, gestión y evaluación de aquellos recursos que promueven las condiciones para que la libertad y la igualdad del individuo y de los grupos en que se integran sean reales y efectivas (artículo 9.2 de la Constitución).  
La Ley establece las bases para superar las tradicionales inhibiciones por parte de los poderes públicos en el ámbito de la asistencia social, mediante la aportación de los recursos financieros, técnicos y humanos que permitan un eficaz funcionamiento de los servicios.  
Establece una estructura racional de competencias entre las distintas Entidades públicas, inspirada en la descentralización y desconcentración de la gestión a favor de los Municipios reconocida expresamente en la Ley 7/1985, de 2 de abril, reguladora de las bases del régimen local, y en su momento de las unidades territoriales previstas estatutariamente y en la centralización de la planificación que se reserva el Consell de la Generalitat. El reconocimiento del Municipio y la Comarca como la unidad básica de gestión los acercará a los usuarios más allá de las complejidades burocráticas, facilitará la participación eficaz del beneficiario sin desresponsabilizar a la población afectada y asentará un proceso de integración orgánica y funcional de la multiplicidad de Organismos que actualmente se ocupan del bienestar social.  
La capacidad de planificación y coordinación participativa que se reserva el Consell de la Generalitat a través del Instituto Valenciano de Servicios Sociales garantizará las bases para la superación de la actual dispersión organizativa entre las Instituciones que actúan en este ámbito, racionalizará aquellos recursos y estructuras administrativas ociosas y dotará a los servicios públicos de coherencia. Se impone, igualmente, regular la financiación de las prestaciones sociales y económicas y la participación respectiva de las distintas Administraciones públicas, abriendo un proceso que unifique los diversos regímenes de financiación.  
En tercer lugar, el sistema público de Servicios Sociales requiere la regulación de la iniciativa social en el interior de una planificación adecuada que sin delegar responsabilidades evite los paralelismos, la desconfianza, la concurrencia o la contraposición.  
Para ello, la Ley fija las bases de un modelo estable de colaboración entre Administración y sociedad civil, que permite acceder de las subvenciones graciables a los Convenios y Conciertos, al tiempo que establece aquellos mínimos que la conciencia histórica impone como necesarios en las prestaciones para merecer el título de públicas, tanto si son gestionadas por Entidades públicas como privadas. Igualmente intenta ordenar el sector a través de una planificación democrática que canalice el esfuerzo de las iniciativas sociales hacia objetivos generales compartidos, para lo cual obliga a la realización de aquellos estudios fiables de necesidades y recursos que posibilite abandonar el voluntarismo de la acción social y asegurar la participación ciudadana a través de los Consejos de Bienestar Social, en los que están representados todos los sectores sociales.  
Por último, establece la vigilancia y el control público que debe ser ejercido por la Administración como defensa de los usuarios que en este ámbito muestran una especial vulnerabilidad.  
TITULO I  
Disposiciones generales  
Artículo primero  
El objetivo de esta Ley es regular como sistema público los Servicios Sociales de la Comunidad Valenciana orientados al bienestar y a la calidad de vida, con especial incidencia en la prevención, eliminación o tratamiento de las desigualdades sociales.  
Ello supone el desarrollo legislativo de los derechos sociales que la Constitución atribuye a los ciudadanos, el reconocimiento de la responsabilidad de la Administración valenciana y la regulación de la iniciativa social.  
Artículo segundo  
Son titulares del derecho relacionado en esta Ley, los valencianos y los transeúntes en la Comunidad Valenciana.  
Los extranjeros, exiliados, refugiados y apatriados, serán igualmente beneficiarios de acuerdo con lo dispuesto en los Convenios Internacionales y, en su defecto, en el principio de reciprocidad.  
Artículo tercero  
Uno. Los Servicios Sociales regulados por la presente Ley se someterán a los siguientes principios:  
1. Igualdad y universalidad que asegure que las actuaciones de los Servicios Sociales se dirigen a todos los ciudadanos que las precisen sin discriminación de ninguna clase.  
2. Solidaridad y redistribución, garantizando la justa distribución de los recursos, superando las condiciones que dan lugar a la pobreza y a la desigualdad social, evitando y corrigiendo los mecanismos de marginación y promoviendo mayores cotas de bienestar social.  
3. Responsabilidad pública. Será responsabilidad de la Administración dar respuesta a los problemas sociales mediante la aportación de los recursos financieros, técnicos, humanos y organizativos necesarios.  
4. Participación. Los poderes públicos promoverán la participación democrática de los ciudadanos en la planificación, gestión y control de las actuaciones.  
5. Prevención. Constituirá objetivo prioritario de los poderes públicos la prevención y eliminación de las causas que conducen a situaciones de marginación o inadaptación social.  
Dos. Igualmente, someterán su actuación a los criterios siguientes:  
1. Globalización. Los Servicios Sociales deberán contemplar al individuo como ser social inmerso en una dinámica compleja que debe ser considerada en su conjunto.  
2. Integración, garantizando, en su caso, el derecho a la diferencia, procurando mantener la permanencia de las personas y grupos en su medio familiar y entorno comunitario utilizando el sistema de servicios que sea general para el resto de la población.  
3. Simplificación, racionalización de los recursos de modo que se planifique de acuerdo con la realidad social a que van dirigidos y se coordinen entre si con criterios de eficacia económica y rentabilidad social.  
4. Descentralización y desconcentración de la gestión para lograr una mayor aproximación a los ciudadanos, potenciando los servicios de atención primaria a cargo de las Administraciones Locales.  
TITULO II  
Los Servicios Sociales: áreas, niveles y modalidades  
Artículo cuarto  
El ámbito de intervención propio de los Servicios Sociales es la población en general y aquellos grupos poblacionales carenciados que precisan de una atención específica para lograr su acceso al sistema normalizado de los servicios. Se consideran áreas de intervención prioritaria:  
- La atención a problemas y necesidades familiares.  
- La protección y defensa social en las problemáticas surgidas por razón del sexo.  
- La protección y defensa del menor.  
- La atención a la juventud en situación de riesgo.  
- La atención a la vejez.  
- La atención a personas con minusvalías.  
- La atención a las toxicomanías.  
- La atención a los problemas específicos de las minorías étnicas.  
- La prevención sobre la delincuencia, así como la atención a detenidos y ex- reclusos.  
- La atención a inmigrantes, transeúntes y refugiados.  
- La atención a situaciones graves de pobreza y emergencia social.  
Artículo quinto  
Los niveles de intervención son:  
a) Intervenciones generalizadas, de atención primaria, carácter polivalente que constituye el primer nivel de acceso al sistema de protección social con función de prestación inespecífica y derivación cuando la complejidad de la intervención lo requiera.  
b) Intervención especializada, de atención secundaria y carácter definido por la complejidad técnica de las prestaciones requeridas.  
Artículo sexto  
Las modalidades de intervención articularán en cualquier caso los aspectos preventivos, asistenciales y rehabilitadores:  
1. La intervención preventiva orientada a mejorar globalmente las circunstancias estructurales que causan el problema social e incidir en los factores de riesgo que afectan a grupos poblacionales a través de actividades de sensibilización, recursos compensatorios y actuaciones globalizadoras sobre sectores poblacionales o territorios concretos.  
2. La intervención asistencial orientada a atender las necesidades primarias de los individuos y sus demandas de protección a través de recursos dirigidos a apoyar el núcleo de convivencia básico o arbitrar su sustitución cuando fuera necesario.  
3. La intervención orientada a recuperar funciones y activar potencialidades existentes en función de la autonomía personal, así como remover los obstáculos que impiden la integración social, a través de recursos de promoción laboral, reinserción social y de rehabilitación personal.  
CAPITULO I  
Los Servicios Sociales Generales  
Artículo séptimo  
Corresponde a los Servicios Sociales Generales la programación, implantación y gestión de la intervención generalizada de atención primaria.  
En base a las competencias municipales atribuidas por los artículos 25.2.k) y 26.1.c) de la Ley 7/1985, de 2 de abril, reguladora de las bases del régimen local, la titularidad de los Servicios Sociales Generales corresponderá a los Ayuntamientos como medio de garantizar a toda la población los servicios básicos. No obstante, en la prestación de cada servicio podrá participar la iniciativa social según se regula en el Título IV de esta Ley.  
Los Servicios Sociales Generales se prestarán por equipos interdisciplinarios que cubran las distintas áreas de la acción social, en Centros sociales polivalentes, dependiendo de los Entes de la Administración Local.  
Artículo octavo  
Son funciones de los Servicios Sociales Generales las siguientes:  
1. Información, orientación y asesoramiento a los ciudadanos y colectivos acerca de los derechos y recursos sociales existentes, recogiendo a un tiempo la información necesaria para posteriores planificaciones.  
2. Ayuda a domicilio, cuyo objetivo es facilitar la permanencia del individuo en su medio habitual mediante la prestación de servicios de carácter doméstico, social, personal o educativo.  
3. Cooperación y animación comunitaria, cuya finalidad es promover actividades grupales tendentes a que sean los propios individuos de una comunidad quienes asuman su problemática, busquen cauces de solución y adecuen los servicios voluntarios de unos individuos con las necesidades de otros, desarrollando los principios de solidaridad y participación.  
4. Servicio de acogida. Este servicio atenderá con carácter inmediato las necesidades básicas, de forma temporal o permanente, de las personas carentes de hogar o con graves problemas de convivencia, atendiendo las emergencias sociales o individuales.  
5. Gestión de las ayudas económicas y su seguimiento en el ámbito de su territorio.  
6. Prestaciones inespecíficas que por su nivel primario puedan ser satisfechas sin necesidad de derivación a un servicio especializado.  
CAPITULO II  
Los Servicios Sociales Especializados  
Artículo noveno  
Corresponde a los Servicios Sociales Especializados la programación, implantación y gestión de aquellas intervenciones que precisen de concentración de recursos técnicos complejos.  
La titularidad de los Servicios Sociales Especializados corresponderá indistintamente a las Administraciones públicas y a las Entidades públicas o privadas con o sin ánimo de lucro. En todo caso la Generalitat procurará una red suficiente y permanentemente actualizada en función de las demandas sociales que vayan generándose.  
Los Servicios Sociales se prestarán previa atención, en su caso, en los Servicios Generales y de acuerdo con los requisitos y condiciones que se determinen reglamentariamente para su autorización, registro y acreditación.  
Artículo diez  
Son funciones de los Servicios Sociales Especializados las siguientes:  
1. Gestionar los Centros suficientemente equipados que prestan actuaciones específicas.  
2. Arbitrar equipamientos sustitutivos del hogar.  
3. Proporcionar prestaciones técnicas a personas que se encuentren en graves dificultades para acceder al uso normalizado de los sistemas ordinarios de protección social.  
4. Fomentar las medidas de reinserción orientadas a normalizar las condiciones de vida de aquellos colectivos con alto riesgo de marginalidad.  
5. Atender las disfunciones graves que se producen en el medio social y en los núcleos de convivencia básicos, compensándolas o corrigiéndolas.  
CAPITULO III  
Prestaciones económicas  
Artículo once  
La Generalitat establecerá y regulará las prestaciones económicas en materia de Servicios Sociales, así como las ayudas a aquellos ciudadanos con dificultades específicas de integración o participación en la comunidad, con el fin de facilitar el acceso a los recursos normalizados.  
Los tipos, requisitos, condiciones y extensión serán determinadas legal y reglamentariamente.  
TITULO III  
Competencias y organización  
CAPITULO I  
Competencias  
Artículo doce  
Corresponde a la Administración de la Generalitat:  
1. El desarrollo reglamentario de la presente Ley, así como el ejercicio de sus competencias normativas en materia de Servicios Sociales.  
2. La planificación de actividades y recursos de nueva creación en materia de Servicios Sociales, en el ámbito de la Comunidad Valenciana, mediante la confección de un Plan de Servicios Sociales, instrumento técnico general de información y programación anualmente actualizada.  
3. Coordinar las actuaciones, tanto de los diversos órganos de la Administración en el ámbito territorial de la Comunidad Autónoma, como de la iniciativa privada sin ánimo de lucro, con el fin de garantizar una política social homogénea, racional, integrada y eficaz.  
4. Fomentar la participación ciudadana promoviendo los Consejos Locales de Bienestar Social.  
5. La autorización, el registro, la acreditación, el control y supervisión de las Entidades, Centros o Servicios que desarrollen actividades en el campo de los Servicios Sociales, de forma que se exijan y consigan unos mínimos de calidad y condiciones de asistencia.  
6. La asistencia técnica a los Centros y Servicios, tanto de carácter público como privado, que actúen en el ámbito de los Servicios Sociales.  
7. La realización de tareas de estudio, investigación y formación en materia de Servicios Sociales.  
8. La gestión directa de Servicios y Centros propios.  
9. Promover la acción conjunta de las distintas Consellerias cuyas competencias incidan de una u otra forma en la consecución del bienestar social, así como con las restantes Administración Públicas (Diputaciones y Ayuntamientos) y con entidades y organizaciones de índole social.  
10. La tutela de las fundaciones de carácter benéfico cuya competencia corresponda a la Generalitat.  
Artículo trece  
Las Diputaciones cooperarán a la efectividad de los servicios municipales en los términos previstos en el Capítulo III del Título III del Real Decreto Legislativo 781/1986, de 18 de abril.  
Las Diputaciones Provinciales en el marco de la planificación del Consell asegurarán en los municipios menores de 10.000 habitantes el acceso de todos los ciudadanos a los Servicios Sociales y los fomentarán.  
El Consell de la Generalitat coordinará las actuaciones de las Diputaciones en materia de Servicios Sociales de acuerdo con lo establecido en la Ley de la Generalitat 2/1983, de 4 de octubre y normas que la desarrollan, al objeto de unificar la política de Servicios Sociales dentro del sistema establecido por la presente Ley.  
Artículo catorce  
Uno. Se consideran competencias de los Ayuntamientos, de acuerdo con lo dispuesto en los artículos 25 y 26 de la Ley 7/1985, de 2 de abril, reguladora de las bases del régimen local, las siguientes:  
1. Detección de las necesidades y problemática social existentes dentro de su ámbito territorial.  
2. Elaboración, gestión y desarrollo de los planes y programas de Servicios Sociales, de acuerdo con la planificación global que el Consell establezca.  
3. Fomentar la participación ciudadana a través de los Consejos de Bienestar Social Municipales, dentro de la política global participativa de la Generalitat.  
4. La titularidad de los Servicios Sociales Generales que recoge el Capítulo I del Título II de la presente Ley.  
5. La titularidad de los Servicios Sociales Especializados de carácter público y ámbito municipal.  
Dos. Las Mancomunidades tendrán, referidas a su ámbito territorial, las funciones que los Ayuntamientos integrantes de las mismas les atribuyan.  
CAPITULO II  
Organos de gestión, asesoramiento y participación  
Artículo quince  
Las competencias necesarias para el desarrollo integrado de los sistemas previstos en la presente Ley, serán asumidas por la Conselleria que tenga adscrita el área de Servicios Sociales.  
Su estructura comprenderá los órganos centrales y territoriales adecuados al ejercicio de sus competencias.  
Se crearán cuantas Comisiones Interdepartamentales sean necesarias para lograr la plena coordinación de los servicios regulados en la presente Ley con otras áreas que incidan en la búsqueda del bienestar social.  
Artículo dieciséis  
La Generalitat garantiza la participación ciudadana en la regulación de los Servicios Sociales por medio del Consejo de Bienestar Social.  
El Consejo de Bienestar Social es un órgano colaborador y asesor de la Generalitat en todas aquellas actividades que incidan en el campo de los Servicios Sociales. Sus funciones son:  
a) Conocer, analizar e informar los anteproyectos de planes de actuación y legislativos que se eleven a las Cortes Valencianas para su aprobación, así como hacer el seguimiento posterior de los mismos.  
b) Proponer criterios para el desarrollo de los distintos programas de actuación.  
c) Analizar y proponer iniciativas que se consideren prioritarias en materia de acción social.  
d) Informar a la Generalitat sobre aquellas cuestiones que le sean solicitadas.  
e) Colaborar en las distintas campañas de información y divulgación sobre temas de interés general o sectorial.  
f) Colaborar en el desarrollo de actividades directamente relacionadas con el bienestar social.  
g) Fomentar la participación de los distintos sectores sociales y de las restantes Administraciones Públicas, impulsando la creación de Consejos de Bienestar Social de ámbito local, comarcal o provincial.  
h) Intervenir en la negociación de los acuerdos que se hagan necesarios entre las partes integrantes para la correcta prestación de los Servicios Sociales por los sectores a quienes representan.  
i) Formar parte del Consejo de Acreditación de Centros y Servicios de Servicios Sociales en la forma establecida reglamentariamente.  
j) Cualesquiera otras que le sean atribuidas por Ley o Reglamento o se desprendan de su naturaleza de órgano de participación, colaborador y asesor.  
Estarán representados:  
- El Gobierno Valenciano.  
- Las Administraciones Locales.  
- Las Asociaciones de Usuarios.  
- Asociaciones promotoras que trabajen en el Sector de Servicios Sociales.  
- Entidades públicas y privadas, sin ánimo de lucro.  
- Entidades laborables.  
Artículo diecisiete  
Siguiendo los criterios fijados en el artículo anterior, se constituirán Consejos de ámbito territorial inferior, como órganos a través de los cuales se materializa la participación ciudadana. En los Municipios los Consejos que se creen se regirán por el principio de desconcentración cuando proceda.  
TITULO IV  
La iniciativa social y el voluntariado  
Artículo dieciocho  
Se fomentará y regulará la función del voluntariado social, que colabore con las Administraciones Públicas en las tareas de investigación y prestación de Servicios Sociales.  
Se entenderá por trabajo voluntario en Servicios Sociales aquella acción hacia la comunidad, sin expectativas de remuneración económica, y cuyo objetivo central es promover el desarrollo de la comunidad en el marco de autoayuda, solidaridad, pluralismo y democracia, reforzando a los Servicios Sociales.  
Artículo diecinueve  
Las Entidades de Servicios Sociales que lleven a cabo su actividad en el ámbito de la Comunidad Valenciana deberán inscribirse en el Registro de Entidades, Centros y Servicios de Servicios Sociales.  
Los establecimientos que desarrollen actividades en el campo de los Servicios Sociales deberán solicitar para su creación, modificación o traslado las previas autorizaciones administrativas, así como inscribir su apertura, modificación, cancelación y en su caso acreditación en el Registro, todo ello de acuerdo con los requisitos, características y condiciones previstas reglamentariamente.  
Artículo veinte  
La Generalitat regulará en convocatoria pública el sistema de ayudas, conciertos o convenios en materia de servicios sociales, estableciendo las condiciones, procedimientos, haremos y recursos procedentes, con el fin de que se pueda fomentar la iniciativa municipal y la participación de los ciudadanos, grupos sociales y entidades privadas sin ánimo de lucro.  
Las Entidades para cuyos Centros y Servicios pretendan obtener prestaciones económicas con cargo a los Presupuestos de la Generalitat deberán integrar los mismos en la red pública de Servicios Sociales a través de su acreditación, acto por el cual se reconoce su idoneidad para desempeñar sus funciones atendiendo a los siguientes aspectos:  
1. Condiciones físicas, materiales, arquitectónicas y sanitarias adecuadas a las tareas específicas del Centro.  
2. Recursos humanos y organización apropiada del personal.  
3. Atención ofrecida e índole de las prestaciones.  
4. Sistema de ingreso y condiciones para su utilización.  
5. Garantía suficiente de la participación democrática de los usuarios.  
6. Sistema de contabilidad suficiente para el seguimiento y control de la gestión.  
7. Articulación de los cauces de información a la Generalitat con objeto de conseguir la máxima coordinación.  
8. Su encuadramiento dentro de la planificación general del sistema de Servicios Sociales de la Generalitat.  
9. La calificación profesional del personal que preste sus servicios en los mismos.  
TITULO V  
Financiación  
Artículo veintiuno  
La Generalitat consignará en sus Presupuestos anuales los créditos necesarios para financiar las distintas prestaciones, atenciones y servicios contenidos en la presente Ley que sean ejecutables en el ejercicio de sus competencias específicas, con arreglo al Plan de Servicios Sociales de la Comunidad Valenciana, así como para contribuir al desarrollo y mejora de las competencias de las Entidades Locales y al sostenimiento de programas con instituciones sin fines de lucro.  
Artículo veintidós  
Los Ayuntamientos, Mancomunidades y Diputaciones Provinciales consignarán igualmente en sus presupuestos los créditos necesarios para hacer frente a las prestaciones que en materia de Servicios Sociales recaigan dentro de sus competencias.  
Artículo veintitrés  
Las Diputaciones, de acuerdo con el artículo 30.2 del Real Decreto Legislativo 781/1986, de 18 de abril, cooperarán total o parcialmente en la cobertura de los Servicios Sociales según requieran las circunstancias económicas de los Municipios interesados.  
La Generalitat ejercerá una acción supletoria destinada a garantizar la prestación de los Servicios Sociales en aquellas Administraciones Locales que carezcan de los recursos necesarios para hacer frente a los mismos, y siempre que sean considerados básicos en la demarcación territorial.  
Artículo veinticuatro  
Sin perjuicio de mantener como objetivo último la gratuidad total de los Servicios Sociales, la aportación económica de los usuarios, si ésta procediere de algún servicio, se establecerá atendiendo a los criterios de solidaridad, asequibilidad y redistribución.  
TITULO VI  
Faltas y sanciones  
Artículo veinticinco  
Constituyen infracciones administrativas las acciones u omisiones que contravengan las obligaciones establecidas en esta Ley directamente o a través de sus Reglamentos de aplicación, perjudiquen a los usuarios o a la organización pública de los servicios, incumplan la normativa sobre Entidades y servicios sociales o encubran ánimo lucrativo en actividades revestidas de apariencia filantrópica.  
Artículo veintiséis  
Se tipifican como infracciones administrativas específicas, las siguientes:  
1. Abrir, cerrar o trasladar un Centro o Servicio, o modificar su capacidad asistencial en más o en menos de un 10% sin haber obtenido la autorización administrativa correspondiente con arreglo a la normativa que le sea aplicable.  
2. Incumplir la normativa sobre registro y acreditación de Entidades, Servicios y Establecimientos de Servicios Sociales, así como obstruir la labor inspectora de la Administración.  
3. Incumplir la normativa en materia de ayudas o subvenciones destinando los fondos concedidos a fines distintos de los que motivaron la solicitud o alterando los datos y operaciones administrativas de la Institución para falsear o impedir la labor de inspección.  
4. Encubrir ánimo de lucro en aquellas actividades presentadas ante la Administración y la sociedad con carácter filantrópico.  
5. Imponer a los usuarios de los servicios condiciones humillantes o dificultades injustificadas para acceder a los derechos reconocidos en la presente Ley y sus disposiciones de desarrollo.  
Artículo veintisiete  
Las infracciones serán calificadas como leves, graves o muy graves atendiendo a los riesgos y perjuicios ocasionados, pudiendo imponérseles a los responsables alguna de las sanciones siguientes y habida cuenta que las mismas han de tener como objetivo corregir las distorsiones y perjuicios causados:  
1. Multa por una cuantía equivalente al importe del salario mínimo interprofesional de hasta un año.  
2. Prohibición de acceder a las ayudas de la Generalitat por un período de uno a cinco años.  
3. Inhabilitación del Director del Centro o Servicio en que se apreciare la infracción.  
4. Cierre temporal del Centro, o Servicio.  
5. Cancelación de la acreditación, y de la inscripción en su caso.  
Artículo veintiocho  
Las infracciones serán sancionadas por el titular de la Conselleria que tenga a su cargo las competencias en materia de Servicios Sociales, a propuesta de la Dirección General correspondiente y previa la instrucción del oportuno expediente administrativo.  
Artículo veintinueve  
No tienen carácter de sanción la resolución de cierre de Centros ni la prohibición de actividades que no cuenten con autorización de operatividad hechas por la autoridad competente, en prevención de perjuicios a los usuarios. Ello sin perjuicio de la simultánea incoación de expediente sancionador.  
Artículo treinta  
En los supuestos de cierre administrativo o negativa injustificada de admisión en un centro o establecimiento de un usuario, la Generalitat garantizará de forma inmediata la prestación del mismo a aquél sin excusa ni dilación.  
DISPOSICION TRANSITORIA  
Hasta tanto se lleve a cabo el desarrollo reglamentario de la presente Ley, la Generalitat, las Diputaciones Provinciales, los Ayuntamientos y Mancomunidades mantendrán la gestión de los Servicios Sociales que actualmente tienen atribuidos.  
DISPOSICION DEROGATORIA  
Quedan derogadas en el ámbito de la Comunidad Valenciana las disposiciones que se opongan a lo establecido en la presente Ley.  
DISPOSICIONES FINALES  
Primera  
En el plazo máximo de un año desde su publicación, el Gobierno de la Generalitat dictará los reglamentos necesarios para el desarrollo y plena aplicación de esta Ley.  
Segunda  
La Generalitat, en el marco de sus programas económicos, contemplará la consignación económica destinada a incentivar a los Ayuntamientos en correspondencia con el esfuerzo presupuestario de éstos, de manera que se puedan atender los compromisos mínimos establecidos por esta Ley.  
Tercera  
La presente Ley entrará en vigor el mismo día de su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
Por tanto, ordeno que todos los ciudadanos, tribunales, autoridades y poderes públicos a los que corresponda, observen y hagan cumplir esta Ley.  
Valencia, 6 de julio de 1989.  
El Presidente de la Generalitat,  
JOAN LERMA BLASCO



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI