Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 8049, del 26-05-2017 (2017/3892)

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal número 1634/2016
------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8049

Data del DOGV
:   26-05-2017

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2017/3892

CVE


Data del document


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 22 de València

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal número 1634/2016 [2017/3892]  
Judici verbal (desnonament falta pagament 250.1.1) número 001634/2016  
De: Banco Sabadell.  
Procuradora: Carmen Rueda Armengot.   
Contra: Peníscola, 22, 1, 1, ocupants ignorats.  
Procurador/a: -  
En el procediment a què es fa referència s'ha dictat la resolució que, literalment, diu així:  
  
«Jutjat de Primera Instància número 22 de València  
Avinguda del Professor López Piñero (abans Saler), número 14, pis 4t (Ciutat de la Justícia). 46013 València.  
Procediment: judici verbal (desnonament falta pagament 250.1.1) número 001634/2016.  
De: Banco Sabadell.  
Procuradora: Carmen Rueda Armengot.   
Contra: Peníscola, 22, 1, 1, ocupants ignorats.  
Sentència número 96/2017  
València, 6 d'abril de 2017  
Cristina Badenes González, magistrada jutgessa del Jutjat de Primera Instància número 22 de València i partit judicial, he vist aquestes actuacions de judici verbal, seguides en aquest jutjat amb el número 1634/2016, a instàncies de Banco de Sabadell, SA, representat per la procuradora dels tribunals Carmen Rueda Armengot, contra els ocupants ignorats de l'immoble siti a València, carrer de Peníscola, 22, 1, 1, que tracta sobre desnonament per precari.  
Antecedents de fet  
Primer. La part actora va presentar un escrit en què promou una demanda de judici de desnonament per precari contra els ocupants ignorats de l'immoble siti a València, carrer de Peníscola, 22, 1, 1, sobre la base dels fets que hi consten i que es consideren reproduïts, i, després d'al·legar els fonaments de dret que va estimar aplicables, acabava demanant que, amb els tràmits legals previs, es dictara sentència que declarara que pertoca el desnonament per precari dels demandats, i que els condemnara al desallotjament de l'immoble, amb tot allò inherent a aquesta resolució, i la imposició a la part demandada de les costes d'aquest procediment.  
Segon. Admesa a tràmit la demanda, es va disposar citar a termini la demandada perquè dins del termini de 10 dies es personara i la contestara, cosa que no va efectuar la part demandada, per això va ser declarada en rebel·lia.  
Tercer. Atés que no cap de les parts va sol·licitar la celebració de vista i que el tribunal no estima aquesta necessària, les actuacions van quedar concluses per a dictar sentència.  
Quart. Que en la tramitació d'aquest judici s'han observat les prescripcions legals en vigor.  
Fonaments de dret  
Primer. A fi de resoldre el fons de l'assumpte, cal assenyalar que encara que la figura jurídica del precari no té una definició establida legalment, la jurisprudència l'ha anat perfilant fins a deixar-la cristal·litzada com l'ocupació d'una cosa aliena sense títol o en virtut d'un títol nul o que n'haja perdut la validesa, és a dir, sense que hi haja una renda o qualsevol altra contraprestació, ni una altra raó que la mera condescendència o liberalitat del propietari, de la voluntat del qual dependrà posar fi a la seua pròpia tolerància, per a la qual cosa, en presentar la demanda, haurà d'acreditar un títol suficient legitimador de la seua acció, mentre que al precarista demandat li incumbeix demostrar la tinença d'algun títol que el vincule amb l'objecte o amb el demandant, justificant així la seua permanència en el gaudi de la finca.  
D'aquesta manera, la figura jurídica del precari comprén tots els supòsits en què una persona posseeix alguna cosa sense dret a posseir-la. La jurisprudència, en determinar el seu àmbit, resol que aquest concepte no es refereix exclusivament a la concessió gratuïta del seu ús a petició del qui ho demana i mentre ho permeta el concedent, sinó que s'estén a aquelles situacions en què tot i posseir-se de fet les coses, tanmateix no se'n correspon amb la possessió o titulació jurídica, és a dir, que s'amplia a tots els qui sense pagar renda o mercé utilitzen la possessió d'un immoble sense tindre un títol adequat per a això, ja siga pel fet de no haver-lo tingut mai, o bé perquè tot i haver tingut durant un temps virtualitat l'haja perdut i haja esdevingut ineficaç, per això aquesta possessió de fet o detenció material només té, com a màxim, fonament en la concessió gratuïta i revocable del propietari respecte del precarista, que es converteix en abusiva i dóna lloc al desnonament quan hi manca aquella tolerància i el propietari no vol continuar afavorint en aquella forma a qui en gaudeix la possessió.  
Perquè prospere l'acció de desnonament es requerirà, per tant, la concurrència dels requisits següents:   
1. La possessió real de la finca pel demandant o demandants amb el títol de propietari o qualsevol altre dret real que li permeta gaudir-la.  
2. La possessió material sense títol i sense pagament de mercé pel demandat, i  
3. El transcurs del termini d'un mes des que va ser requerit l'ocupant per al desallotjament de la finca, abans d'interposar la pertinent demanda de desnonament.  
Segon. En el cas que ens ocupa, d'acord amb les regles que regulen la càrrega de la prova en el procés civil i de l'examen i valoració dels documents aportats per la part actora juntament amb la demanda, s'ha arribat a la conclusió que l'actor sí que ha provat de tindre la titularitat de la finca objecte del judici, mentre que la part demandada ni ha al·legat ni ha provat d'ocupar-la, no per la mera liberalitat del propietari sinó en virtut d'algun títol que li atorga el dret a romandre-hi, raó per la qual, d'acord amb el que estableix la Llei d'arrendaments urbans, de 24 de novembre de 1994, pertocarà estimar la demanda en la forma que es dirà en la part dispositiva d'aquesta resolució.  
  
Tercer. Les costes processals s'han d'imposar a la part demandada de conformitat amb l'article 394 de la Llei d'enjudiciament civil.  
  
Vistos els articles esmentats i tots altres que hi són aplicables de manera general i pertinent.  
Dispositiva  
Estime la demanada interposada per Banco de Sabadell, SA, representat per la procuradora dels tribunals Carmen Rueda Armengot, contra els ocupants ignorats de l'immoble siti a València, carrer de Peníscola, 22, 1, 1, declare que els demandats ocupen l'habitatge en precari i que pertoca el desnonament per precari dels demandats, i els condemne al desallotjament de l'immoble siti a València, carrer de Peníscola, 22, 1, 1, amb l'advertència de llançament a càrrec seu si no ho efectuen, tot això amb la imposició expressa de les costes processals a la part demandada.  
Notifiqueu aquesta resolució a les parts i feu-los saber que, en contra, s'hi pot interposar un recurs d'apel·lació dins del termini dels 20 dies següents des que es notifique davant d'aquest òrgan jurisdiccional i del que coneixerà l'Audiència Provincial de València.  
Aquesta és la meua sentència, de la qual porteu un testimoniatge a les actuacions que l'han motivada i deixeu-ne l'original al llibre de sentències, que pronuncie, mane i firme.  
Publicació. La sentència anterior ha sigut publicada el mateix dia de la seua data per la magistrada jutgessa que la subscriu, mentre celebrava audiència pública, present jo, la lletrada de l'Administració de justícia. En done fe.»  
  
I com a conseqüència del parador ignorat de Peníscola, 22, 1, 1, ocupants ignorats, estenc aquesta cèdula perquè valga de notificació de la sentència de forma deguda.  
Diligència. L'estenc jo, la lletrada de l'Administració de justícia, per a fer constar que l'edicte anterior ha sigut fixat en el dia de hui al tauler d'anuncis d'aquest jutjat. En done fe.  
  
València, 10 d'abril de 2017.- La lletrada de l'Administració de justícia: M.ª Dolores Crespín Jiménez.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 8049, del 26-05-2017 (2017/3892)

Notificación de la sentencia dictada en el juicio verbal número 1634/2016
-------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   8049

Fecha DOGV
:   26-05-2017

Sección del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓN DE JUSTICIA

Número del documento
:   2017/3892

CVE


Fecha del documento


Organismo emisor
:   Juzgado de Primera Instancia Número 22 de València

Tipo de documento
:   Edicto

Notificación de la sentencia dictada en el juicio verbal número 1634/2016 [2017/3892]  
Juicio verbal (desahucio falta pago 250.1.1) número 001634/2016  
  
De: Banco Sabadell.  
Procuradora: Carmen Rueda Armengot.   
Contra: Peñíscola, 22, 1, 1, ignorados ocupantes.  
Procurador/a: -  
En el procedimiento de referencia se ha dictado la resolución del tenor literal siguiente:  
  
«Juzgado de Primera Instancia número 22 de València  
Avenida Profesor López Piñero (antes Saler), número 14, piso 4.º (Ciudad de la Justicia). 46013 València.  
Procedimiento: juicio verbal (desahucio falta pago 250.1.1) número 001634/2016.  
De: Banco Sabadell.  
Procuradora: Carmen Rueda Armengot.   
Contra: Peñíscola, 22, 1, 1, ignorados ocupantes.  
Sentencia número 96/2017  
València, 6 de abril de 2017  
Vistos por mí, Cristina Badenes González, magistrada jueza del Juzgado de Primera Instancia número 22 de València y su partido judicial, los presentes autos de juicio verbal, seguidos en este juzgado bajo el número 1634/2016, a instancia de Banco de Sabadell, SA, representado por la procuradora de los tribunales Carmen Rueda Armengot, contra los ignorados ocupantes del inmueble sito en València, calle Peñíscola, 22, 1, 1, que versa sobre desahucio por precario.  
Antecedentes de hecho  
Primero. Que por la parte actora se presentó escrito promoviendo demanda de juicio de desahucio por precario contra los ignorados ocupantes del inmueble sito en València, calle Peñíscola, 22, 1, 1, en base a los hechos que constan en la misma y que se dan por reproducidos, y, después de alegar los fundamentos de derecho que estimó de aplicación, terminó suplicando que, previos los trámites legales, se dictase sentencia declarando haber lugar al desahucio por precario de los demandados, condenándoles al desalojo del inmueble, con todo lo inherente a dicha resolución, e imposición a la parte demandada de las costas del presente procedimiento.  
Segundo. Que admitida a trámite la demanda, se acordó emplazar a la demandada para que en el término de 10 días se personase y la contestase, lo que no se verificó por la parte demandada, por lo que fue declarada en rebeldía.  
Tercero. No habiendo solicitado ninguna de las partes la celebración de vista y no estimándose esta necesaria por el tribunal, quedaron los autos conclusos para dictar sentencia.  
Cuarto. Que en la tramitación del presente juicio se han observado las prescripciones legales en vigor.  
Fundamentos de derecho  
Primero. Entrando a resolver el fondo del asunto, hay que señalar que aún cuando la figura jurídica del precario carece de una definición legalmente establecida, la jurisprudencia ha ido perfilando la misma hasta dejarla cristalizada como la ocupación de una cosa ajena sin título o en virtud de un título nulo o que haya perdido su validez, es decir, sin que medie renta o cualquier otra contraprestación, ni otra razón que la mera condescendencia o liberalidad del dueño, de cuya voluntad dependerá el poner fin a su propia tolerancia, para lo cual deberá, al deducir la demanda, acreditar un título suficiente legitimador de su acción, mientras que al precarista demandado le incumbe demostrar la tenencia de algún título que le vincule con el objeto o con el demandante, justificando así su permanencia en el goce de la finca.  
De esta forma, la figura jurídica del precario abarca todos los supuestos en que una persona posee alguna cosa sin derecho para ello, resolviendo la jurisprudencia, al determinar su ámbito, que este concepto no se refiere exclusivamente a la graciosa concesión de su uso a ruego de quien lo pide y mientras lo permita el concedente, sino que se extiende a aquellas situaciones en que poseyéndose de hecho las cosas, sin embargo no se corresponde con la posesión o titulación jurídica de las mismas, es decir, que se amplía a cuantos sin pagar renta o merced utilizan la posesión de un inmueble careciendo de título adecuado para ello, ya por no haberlo tenido nunca, bien porque teniendo en un tiempo virtualidad la haya perdido, deviniendo ineficaz, de donde tal posesión de hecho o detentación material sólo tiene, a lo más, base en la concesión graciosa y revocable del dueño respecto del precarista, que se convierte en abusiva y da lugar al desahucio cuando falta aquella tolerancia y el dueño no quiere seguir favoreciendo en aquella forma al que disfruta la posesión.  
La prosperabilidad de la acción de desahucio requerirá, por tanto, la concurrencia de los siguientes requisitos:   
1. La posesión real de la finca por el demandante o demandantes a título de dueño o cualquier otro derecho real que le permita su disfrute.  
2. La posesión material carente de título y sin pago de merced por el demandado, y  
3. El transcurso del plazo de un mes desde que fue requerido el ocupante para el desalojo de la finca, antes de interponer la pertinente demanda de desahucio.  
Segundo. En el caso que nos ocupa, de acuerdo con las reglas que regulan la carga de la prueba en el proceso civil y del examen y valoración de los documentos aportados por la parte actora junto a la demanda, no puede sino llegarse a la conclusión de que el actor sí ha probado ostentar la titularidad de la finca objeto del juicio, mientras que la parte demandada ni ha alegado ni ha probado ocupar la misma, no por la mera liberalidad del propietario sino en virtud de algún título que le dé derecho a permanecer en la misma, razón por la que, a tenor de lo establecido en la Ley de arrendamientos urbanos, de 24 de noviembre de 1994, procederá la estimación de la demanda en la forma que se dirá en la parte dispositiva de la presente resolución.  
Tercero. Las costas procesales han de ser impuestas a la parte demandada de conformidad con el artículo 394 de la Ley de enjuiciamiento civil.  
Vistos los artículos citados y demás de general y pertinente aplicación.  
Fallo  
Que estimando la demanda interpuesta por Banco de Sabadell, SA, representado por la procuradora de los tribunales Carmen Rueda Armengot, contra los ignorados ocupantes del inmueble sito en València, calle Peñíscola, 22, 1, 1, debo declarar que los demandados ocupan la vivienda en precario y haber lugar al desahucio por precario de los mismos, condenándoles al desalojo del inmueble sito en València, calle Peñíscola, 22, 1, 1, con apercibimiento de lanzamiento a su costa si no lo verificaren, todo ello con expresa imposición de las costas procesales a la parte demandada.  
Notifíquese la presente resolución a las partes, haciéndoles saber que, contra ella, cabe interponer recurso de apelación en el plazo de los 20 días siguientes a partir de su notificación ante este órgano jurisdiccional y del que conocerá la Audiencia Provincial de Valencia.  
Así, por esta mi sentencia, de la que se llevará testimonio a los autos de su razón, quedando la original en el libro de sentencias, lo pronuncio, mando y firmo.  
Publicación. Dada que ha sido publicada la anterior sentencia en el mismo día de su fecha por la magistrada jueza que la suscribe, estando celebrando audiencia pública, presente yo, la letrada de la Administración de justicia. Doy fe.»  
  
Y como consecuencia del ignorado paradero de Peñiscola, 22, 1, 1, ignorados ocupantes, se extiende la presente para que sirva de cédula de notificación de la sentencia en forma.  
Diligencia. La extiendo yo, la letrada de la Administración de justicia, para hacer constar que el edicto que antecede ha sido fijado en el día de hoy en el tablón de anuncios de este juzgado. Doy fe.  
  
València, 10 de abril de 2017.- La letrada de la Administración de justicia: M.ª Dolores Crespín Jiménez.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML