Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 6410, del 02-12-2010 (2010/12929)

RESOLUCIÓ de 18 de novembre de 2010, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià de la Conselleria de Cultura i Esport, per la qual s'incoa l'expedient per a la declaració com a béns d'interés cultural, amb la categoria de monuments, a favor dels poblats moriscos de la Vall d'Alcalà: poblat morisc de l'Atzubieta, poblat morisc de la Roca, poblat morisc de la Cairola i poblat morisc del Benialí, al terme municipal de la Vall d'Alcalà, i s'obri el període d'informació pública.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6410

Data del DOGV
:   02-12-2010

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2010/12929

CVE


Data del document
:   18-11-2010

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Anàlisi jurídica

RESOLUCIÓ de 18 de novembre de 2010, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià de la Conselleria de Cultura i Esport, per la qual s'incoa l'expedient per a la declaració com a béns d'interés cultural, amb la categoria de monuments, a favor dels poblats moriscos de la Vall d'Alcalà: poblat morisc de l'Atzubieta, poblat morisc de la Roca, poblat morisc de la Cairola i poblat morisc del Benialí, al terme municipal de la Vall d'Alcalà, i s'obri el període d'informació pública. [2010/12929]
Vistos la sol·licitud d'incoació formulada per l'Ajuntament de la Vall d'Alcalà, l'informe emés pels servicis tècnics d'esta direcció general i la resta d'antecedents que figuren en l'expedient, favorables a la declaració com a béns d'interés cultural, amb la categoria de monuments, a favor dels poblats moriscos de la Vall d'Alcalà: poblat morisc de l'Atzubieta, poblat morisc de la Roca, poblat morisc de la Cairola i poblat morisc del Benialí, tots al terme municipal de la Vall d'Alcalà (Alacant).
Atés que estos poblats moriscos, situats al mateix terme municipal, obeïxen a característiques arquitectòniques semblants, i que tots representen models paradigmàtics de la forma d'assentament sobre el territori de la població morisca a l'antic Regne de València.
Atés el que disposa l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, esta direcció general, en allò que és matèria de la seua competència, ha resolt:
Primer
Incoar l'expedient per a la declaració com a béns d'interés cultural, amb la categoria de monuments, a favor dels poblats moriscos de la Vall d'Alcalà: poblat morisc de l'Atzubieta, poblat morisc de la Roca, poblat morisc de la Cairola i poblat morisc del Benialí, al terme municipal de la Vall d'Alcalà (Alacant).
Segon
De conformitat amb el que disposa l'article 28 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determinar els valors de cada un dels monuments que justifiquen la seua declaració com a béns d'interés cultural, delimitar-los, descriure els béns i els immobles que els integren, delimitar-ne l'entorn de protecció i fixar les normes de protecció de cada un dels poblats moriscos en l'articulat que es transcriu a continuació:
Normativa de protecció.
Monuments:
Article 1. Monuments
S'han d'atindre al que disposa la secció segona del capítol III, títol II, de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de Monument.
Els usos permesos en els àmbits dels poblats són tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i el gaudi patrimonial del bé i que contribuïsquen a la consecució dels dits fins. L'autorització particularitzada d'ús s'ha de regir pel que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.
Entorns de monuments:
Article 2. Règim d'actuacions
De conformitat amb el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, en els entorns dels monuments -encara que estiguen dotats d'una planificació patrimonialment validada- qualsevol actuació requerix l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura.
Article 3. Obres i usos permesos
A fi de preservar el paisatge històric dels poblats, no s'hi autoritzen edificacions per a cap ús. Els usos permesos són el forestal, l'agrícola i el pecuari existents en l'actualitat.
Article 4. Preservació de la silueta paisatgística i de la imatge arquitectònica
Totes les actuacions que puguen tindre repercussió sobre la correcta percepció i la dignitat en la contemplació de l'escena o paisatge urbà dels monuments i el seu entorn, com seria el cas de l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o plantació d'arbres, provisió de mobiliari urbà, assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualsevol altra de característiques i conseqüències similars, hauran de sotmetre's a l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura, que resoldrà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans esmentats.
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en la dita escena urbana, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i durant un temps limitat, sol·licite i obtinga autorització expressa.
Disposicions generals:
Article 5. Patrimoni arqueològic
En qualsevol intervenció que afecte el subsòl s'ha d'aplicar el règim tutelar establit en l'article 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, per a la salvaguarda del patrimoni arqueològic. En el cas que, de resultes de la prospecció tant arqueològica com arquitectònica en els àmbits d'afecció monumental delimitats, s'hi detectaren béns de destacat valor patrimonial, es podrien incorporar-hi com a béns de rellevància local.
Article 6. Actuacions il·legals
La contravenció del que preveu la present normativa determina la il·legalitat de l'actuació, amb la consegüent restitució dels valors afectats si és el cas i la responsabilitat dels seus causants en els termes establits en l'article 37 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.
Tercer
En compliment d'allò preceptuat en l'article 27.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, esta resolució s'ha de notificar a l'Ajuntament de la Vall d'Alcalà i als interessats, i s'ha de fer-los saber que, de conformitat amb el que establixen els articles 35 i 36, en relació amb el 27.4 de la Llei, la realització de qualsevol intervenció en els monuments incoats o en els seus entorns haurà de ser autoritzada preceptivament per esta direcció general abans de la realització i de l'atorgament de la llicència municipal, si fóra preceptiva.
Quart
La present incoació, d'acord amb el que establix l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, determina la suspensió de l'atorgament de llicències municipals de parcel·lació, urbanització, construcció, demolició, activitat i la resta d'actes d'edificació i ús del sòl que afecten els immobles i els seus entorns de protecció, així com de les dites actuacions quan siguen dutes a terme directament per les entitats locals. Queden igualment suspesos els efectes de les ja atorgades, suspensió els efectes de la qual, de conformitat amb la limitació temporal continguda en l'incís segon de l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, s'han de resoldre després de la declaració.
No obstant això, la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià podrà autoritzar les actuacions mencionades quan considere que, en aplicació de les normes de protecció determinades per la present resolució, no perjudiquen manifestament els valors dels béns que motiven la incoació, així com les obres que per causa major o interés general hagueren de realitzar-se inajornablement, segons el que disposa l'incís primer de l'article esmentat.
Cinqué
Que, en compliment del que disposa l'article 27.3 de la Llei, es notifique la present resolució al Registre General de Béns d'Interés Cultural dependent de l'administració General de l'Estat per a l'anotació preventiva en un assentament separat de cada un dels monuments incoats i al Registre de la Propietat amb el mateix fi.
Sisé
D'acord amb el que preveuen l'article 86 de la Llei de Procediment Administratiu i l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, obrir un període d'informació pública, a fi que totes les persones interessades puguen examinar l'expedient durant el termini d'un mes a partir de la publicació de la present resolució en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana. L'expedient està a la disposició dels interessats a la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià, Servici de Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental, de la Conselleria de Cultura i Esport, carrer Colom núm. 66, de València.
Seté.
Que la present resolució amb els seus annexos es publique en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana i en el Butlletí Oficial de l'Estat.
València, 18 de novembre de 2010.- La directora general de Patrimoni Cultural Valencià: Paz Olmos Peris.
Annex I
Dades sobre els immobles objecte de la present incoació monumental
El poblat morisc de l'Atzubieta és un conjunt d'edificacions les restes constructives de les quals formen sis agrupacions o «illes» molt pròximes entre si, encara que es dividixen en dos sectors, occidental i oriental, separats per una distància aproximada de 100 m. El sector més ben conservat és l'occidental, vora el camí. El formen quatre complexos arquitectònics que conserven gran part de l'alçat, alguns fins i tot tenen els suports de les biguetes de la coberta. Al sector oriental, a una cota d'uns 10 m del sector occidental, les restes de tancaments no arriben al metre i mig en cap punt. Les tècniques constructives emprades són la tàpia de morter, la tàpia de maçoneria, la maçoneria a filades i la maçoneria ordinària. Els murs fan 45 cm d'ample. Estes últimes tècniques es van aplicar, quasi amb seguretat, després de l'expulsió dels moriscos. Les estructures no tenen fonaments, ja que s'han construït sobre sòl rocós. Les cobertes, segons les restes existents, eren inclinades de teula ceràmica corba assentada sobre un tauler de canyes i biguetes de fusta o rolls. L'excavació realitzada en 2006 va permetre advertir la presència de lluïts d'algeps en la cara interior dels murs de les estructures cobertes. Al sector oriental s'observa una uniformitat en la tècnica de la fàbrica de tàpia (de morter amb una elevada proporció de graves i cudols), sense modificacions respecte a la tècnica original, cosa que no ocorre al sector occidental. Es troben també en este poblat les restes d'una premsa d'oli tallada en la mateixa roca del sòl.
També s'hi conserven restes d'un molí amb la séquia que li subministrava l'aigua des d'una cota més alta del riu i la sénia d'este punt, datades de l'ocupació cristiana.
Poblat morisc de la Cairola. S'hi troben restes de dos complexos arquitectònics localitzats en una superfície de menys d'una hectàrea. El més gran se situa a l'oest i s'hi poden distingir almenys quatre cossos de fàbrica, corresponents a quatre unitats domèstiques, organitzats en profunditat per mitjà de crugies paral·leles. Es tracta, per tant, d'una distribució de l'espai construït característica de l'arquitectura rural valenciana dels segles XVIII i XIX, molt diferent de les formes d'organització pròpies de l'arquitectura domèstica musulmana i morisca.
Tant el pla com les tècniques constructives emprades indiquen clarament que les edificacions visibles corresponen, en l'essencial, a obres del segle XVIII que van reaprofitar selectivament alguns murs o fragments de mur de l'antiga alqueria morisca, fàcilment distingibles per la seua fàbrica de maçoneria a filades i la col·locació obliqua dels cudols.
En les actuals condicions, el complex situat a l'est no pot ser objecte d'un reconeixement adequat, ja que l'edificació ha sigut habilitada recentment com a habitatge.
Poblat morisc de la Roca. Les restes visibles pertanyen a un sol complex arquitectònic format per unes cinc unitats o cossos de fàbrica contigus, perfectament alineats d'est a oest, que configuren dos fronts de façana (meridional i septentrional) ben definits. L'estructura interna és l'habitual de l'arquitectura domèstica morisca, de naus cobertes disposades, en un nombre variable, entorn de patis, encara que amb fortes modificacions que alteren clarament l'esquema original.
Les tècniques constructives predominants són la maçoneria ordinària (postmorisca) i la maçoneria a filades amb pedres col·locades obliquament, que es troba en la base d'uns quants murs i correspon a l'època anterior a l'expulsió (segles XV- XVI).
Representa un tipus interessant de poblat morisc, en què les unitats domèstiques estan alineades amb una certa rigidesa. Este fet no sembla degut a constrenyiments topogràfics i pot indicar una ordenació «externa» de l'espai d'habitació aliena a les lògiques orgàniques de creixement. Han de destacar-se, d'altra banda, el grau de conservació de les construccions originals i la bona accessibilitat.
Poblat morisc del Benialí. Es conserva una illa amb unes tres o quatre cases. L'illa conserva el pati al nucli i segons Donoso Jiménez sembla correspondre's més amb el tipus de rahal (corral o explotació particular) que al d'alqueria.
Es consideren parts integrants dels monuments anteriors
Els edificis.
El sòl directament vinculat.
Al poblat morisc de l'Atzubieta es consideren a més com a parts integrants les restes de la sénia, la séquia i el molí, les restes de la premsa d'oli, el pont i les hortes directament associades.
ANNEX II
Delimitació literal dels monuments i dels seus entorns de protecció
a) Justificació de la delimitació dels monuments:
La delimitació s'establix a partir dels criteris següents:
- Topogràfics i paisatgístics, incloent-hi els immobles dels poblats i els espais lliures immediats en els quals es preveuen possibles troballes.
- Arqueològics, segons els antecedents històrics que auguren previsibles troballes.
- Patrimonials i urbanístics, amb la inclusió dels immobles i espais urbans necessaris per a garantir la correcta tutela del monument.
b) Delimitació literal dels monuments:
b.1) Poblat morisc de l'Atzubieta.
Engloba les parcel·les cadastrals del polígon 8: 128, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150,157. Zona d'hortes: 217, 218, 219, 220, 221, 222, 223. I la séquia situada en les parcel·les 198, 200, 201, 202 i 206. Així com el llit del riu Girona, que va des de la parcel·la 223 a la 198, el molí situat a la parcel·la núm. 198 i el tram de la carretera que les travessa.
b.2) Poblat morisc de la Roca.
Comprén les parcel·les cadastrals del polígon 1: 391, 392, 393, 394, 395, 396, 397, 398, 399, 400, 401, 402. S'hi incorporen els camins circumdants entre les parcel·les 392 i 492.
b.3) Poblat morisc de la Cairola.
Engloba les parcel·les cadastrals del polígon 8: 157, 158, 159, 161, 162, 163, 164, 165, 166 i part de la parcel·la 160 entre les 158 i 220, delimitada a l'oest per una línia virtual que va entre els vèrtexs oest de les dites parcel·les. S'hi incorpora també part del camí des de la parcel·la 157 a la 220.
b.4) Poblat morisc del Benialí.
Engloba les parcel·les cadastrals del polígon 6: 188, 189, 190, 191 i 192, així com part de la carretera que va entre les parcel·les 188 i 191.
c) Delimitació literal dels seus entorns de protecció:
c.1) Justificació de les delimitacions proposades:
- Topogràfics i paisatgístics. Al poblat de l'Atzubieta s'inclou l'àmbit en què es troba situat el poblat i les seues previsibles restes, les hortes associades al poblat i els camins més pròxims des d'on és possible contemplar-lo. A la Cairola, el Benialí i la Roca es definix un cercle de 200 m com a entorn que assegure la preservació del paisatge històric, que haurà de ser concretat en el Pla Especial de Protecció d'acord amb el que establix l'article 34 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià.
d) Delimitació literal dels entorns de protecció dels monuments:
d.2) Descripció:
Poblat morisc de l'Atzubieta:
- Origen: vèrtex oest de la parcel·la 106 del polígon 2.
- Sentit: horari.
- Descripció: des de l'origen, la línia recorre el límit sud del camí d'Ebo fins a la parcel·la 197 del polígon 2. Gira a l'oest envoltant el camí i després el llit del riu Girona. Gira al nord pel límit de la parcel·la 160 limítrof amb el camí existent. Envolta este camí fins al camí del Barranc. Creua este camí i des del vèrtex est de la parcel·la 121 es dirigix en línia recta fins al vèrtex sud de la parcel·la 127, que coincidix amb el llit del riu. Continua al sud envoltant el llit del riu fins al camí d'Ebo, per on gira al nord-est incorporant-lo fins al punt d'origen.
Poblat morisc de la Cairola: Circumferència de radi 200 m amb centre de coordenades U.T.M. X: 736817, Y: 4296220.
Poblat morisc del Benialí: Circumferència de radi 200 m amb centre de coordenades U.T.M. X: 738303, Y: 4297667.
Poblat morisc de la Roca: Circumferència de radi 200 m amb centre de coordenades U.T.M. X: 736620, Y: 4297667.
Annex III
Delimitació gràfica



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 6410, del 02-12-2010 (2010/12929)

RESOLUCIÓN de 18 de noviembre de 2010, de la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano de la Conselleria de Cultura y Deporte, por la que se incoa expediente para la declaración de bienes de interés cultural, con categoría de monumentos, a favor de los poblados moriscos de La Vall d'Alcalà: poblado morisco de l'Atzubieta, poblado morisco de La Roca, poblado morisco de La Cairola y poblado morisco de El Benialí en el término municipal de La Vall d'Alcalà, y se abre periodo de información pública.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   6410

Fecha DOGV
:   02-12-2010

Sección del DOGV
:   III. ACTOS ADMINISTRATIVOS - C) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2010/12929

CVE


Fecha del documento
:   18-11-2010

Organismo emisor
:   Conselleria de Cultura y Deporte

Tipo de documento
:   Resolución

Análisis jurídico

RESOLUCIÓN de 18 de noviembre de 2010, de la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano de la Conselleria de Cultura y Deporte, por la que se incoa expediente para la declaración de bienes de interés cultural, con categoría de monumentos, a favor de los poblados moriscos de La Vall d'Alcalà: poblado morisco de l'Atzubieta, poblado morisco de La Roca, poblado morisco de La Cairola y poblado morisco de El Benialí en el término municipal de La Vall d'Alcalà, y se abre periodo de información pública. [2010/12929]
Vista la solicitud de incoación formulada por el Ayuntamiento de La Vall d'Alcalà, el informe emitido por los Servicios Técnicos de esta Dirección General y demás antecedentes obrantes en el expediente, favorables a la declaración como bienes de interés cultural, con la categoría de monumentos, a favor de los poblados moriscos de La Vall d'Alcalà: poblado morisco de l'Atzubieta, poblado morisco de La Roca, poblado morisco de La Cairola y poblado morisco de El Benialí, todos ellos en el término municipal de La Vall d'Alcalà (Alicante).
Considerando que los referidos poblados moriscos, radicados en el mismo término municipal, obedecen a características arquitectónicas similares, representando todos ellos modelos paradigmáticos de la forma de asentamiento sobre el territorio de la población morisca en el antiguo Reino de Valencia.
Considerando lo que dispone el artículo 27 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, esta Dirección General, en lo que es materia de su competencia, ha resuelto:
Primero
Incoar expediente para la declaración de bienes de interés cultural, con la categoría de monumentos, a favor de los poblados moriscos de La Vall d'Alcalà: poblado morisco de l'Atzubieta, poblado morisco de La Roca, poblado morisco de La Cairola y poblado morisco de Benialí en el término municipal de La Vall d'Alcalá (Alicante).
Segundo
De conformidad con lo dispuesto en el artículo 28 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, determinar los valores de cada uno de los monumentos que justifican su declaración como bienes de interés cultural, delimitarlos, describir los mismos, los inmuebles que los conforman, delimitar su entorno de protección y fijar las normas de protección de cada uno de los poblados moriscos en el articulado que a continuación se transcribe:
Normativa de protección.
Monumentos:
Artículo 1. Monumentos
Se atendrán a lo dispuesto en la sección segunda del capítulo III, título II de la Ley 4/1998 de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, aplicable a la categoría de monumento.
Los usos permitidos en los ámbitos de los poblados serán todos aquellos que sean compatibles con la puesta en valor y disfrute patrimonial del bien y contribuyan a la consecución de dichos fines. La autorización particularizada de uso se regirá según lo dispuesto por el artículo 18 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano.
Entornos de monumentos:
Artículo 2. Régimen de actuaciones
De conformidad con lo dispuesto en el artículo 35 de la Ley 4/98, de 11 de junio del Patrimonio Cultural Valenciano, en los entornos de los monumentos -aún cuando sean dotados de una planificación patrimonialmente validada- cualquier actuación requerirá la autorización previa de la conselleria competente en materia de cultura.
Artículo 3. Obras y usos permitidos
A fin de preservar el paisaje histórico de los poblados, no se autorizará edificación alguna para cualquier uso. Los usos permitidos son el forestal, agrícola y pecuario existentes en la actualidad.
Artículo 4. Preservación de la silueta paisajística y de la imagen arquitectónica
Todas las actuaciones que puedan tener incidencia sobre la correcta percepción y la dignidad en el aprecio de la escena o paisaje urbano de los monumentos y su entorno, como sería el caso de la afección de los espacios libres por actuaciones de reurbanización, ajardinamiento o arbolado, provisión de mobiliario urbano, asignación de uso y ocupaciones de la vía pública, etc., o como podría serlo también la afección de la imagen arquitectónica de las edificaciones por tratamiento de color, implantación de rótulos, marquesinas, toldos, instalaciones vistas, antenas, etc., o cualesquiera otros de similar corte y consecuencias, deberán someterse a la previa autorización de la Conselleria competente en materia de Cultura, que resolverá con arreglo a las determinaciones de la ley y los criterios de percepción y dignidad antes aludidos.
Queda proscrita la introducción de anuncios o publicidad exterior que, en cualquiera de sus acepciones, irrumpa en dicha escena urbana, salvo la de actividades culturales o eventos festivos que, de manera ocasional, reversible y por tiempo limitado solicite y obtenga autorización expresa.
Disposiciones generales:
Artículo 5. Patrimonio arqueológico
En cualquier intervención que afecte al subsuelo, resultará de aplicación el régimen tutelar establecido en el artículo 62 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, para la salvaguarda del patrimonio arqueológico. En el caso de que, de resultas de la prospección tanto arqueológica como en su caso arquitectónica en los ámbitos de afección monumental delimitados, se detectasen en los referidos entornos bienes de destacado valor patrimonial, se podrán incorporar e incluir los mismos como bienes de relevancia local.
Artículo 6. Actuaciones ilegales
La contravención de lo previsto en la presente normativa, determinará la ilegalidad de la actuación con la consiguiente restitución de los valores afectados en su caso y la responsabilidad de sus causantes en los términos establecidos en el artículo 37 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano.
Tercero
En cumplimiento de lo preceptuado en el artículo 27.3 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano notificar esta resolución al ayuntamiento de La Vall d'Alcalà y a los interesados y hacerle saber que, de conformidad con lo que establecen los artículos 35 y 36 en relación con el 27.4 de la Ley, la realización de cualquier intervención en los monumentos incoados o en sus entornos deberá ser autorizada preceptivamente por esta Dirección General con carácter previo a su realización y al otorgamiento de licencia municipal en su caso, cuando esta resulte preceptiva.
Cuarto
La presente incoación, de acuerdo con lo establecido en el artículo 33 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, determina la suspensión del otorgamiento de licencias municipales de parcelación, urbanización, construcción, demolición, actividad y demás actos de edificación y uso del suelo que afecten a los inmuebles y sus entornos de protección, así como de dichas actuaciones cuando sean llevadas a cabo directamente por las entidades locales. Quedan, igualmente suspendidos los efectos de las ya otorgadas, suspensión cuyos efectos y, de conformidad con la limitación temporal contenida en el inciso segundo del artículo 33 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, se resolverán tras la declaración.
No obstante, la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano podrá autorizar las actuaciones mencionadas cuando considere que, en aplicación de las normas de protección determinadas por la presente resolución, manifiestamente no perjudican los valores de los bienes que motivan la incoación, así como las obras que por causa mayor o interés general hubieran de realizarse inaplazablemente, según lo dispuesto en el inciso primero del referido artículo.
Quinto
Que, en cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 27.3 de la Ley, se notifique la presente resolución al Registro General de Bienes de Interés Cultural dependiente de la administración General del Estado para la anotación preventiva en asiento separado de cada uno de los Monumentos incoados y al Registro de la Propiedad con el mismo fin.
Sexto
Conforme a lo previsto en el artículo 86 de la Ley de Procedimiento Administrativo, y en el artículo 27 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, abrir período de información pública, a fin de que cuantas personas tengan interés puedan examinar el expediente durante el plazo de un mes a partir de la publicación de la presente resolución en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana. El expediente estará a disposición de los interesados en la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano, Servicio de Patrimonio Arquitectónico y Medioambiental, de la Conselleria de Cultura y Deporte, Calle Colón nº 66, de Valencia.
Séptimo
Que la presente resolución con sus anexos se publique en el Diario Oficial de la Comunitat Valenciana y en el Boletín Oficial del Estado.
Valencia, 18 de noviembre de 2010.- La directora general de Patrimonio Cultural Valenciano: Paz Olmos Peris.
Anexo I
Datos sobre los inmuebles objeto de la presente incoación monumental
El poblado morisco de l'Atzubieta es un conjunto de edificaciones cuyos restos constructivos forman seis agrupaciones o «manzanas» muy próximas entre sí, aunque se dividen en dos sectores, occidental y oriental, separados por una distancia aproximada de 100 m. El sector mejor conservado es el occidental, junto al camino. Lo forman cuatro complejos arquitectónicos que conservan gran parte del alzado, llegando algunos al nivel de apoyo de las viguetas de cubierta. En el sector oriental, a una cota de unos 10m del sector occidental, los restos de cerramientos no llegan a alcanzar el metro y medio en ningún punto. Las técnicas constructivas empleadas son el tapial de mortero, el tapial de mampostería, la mampostería a hiladas y la mampostería ordinaria. El ancho de los muros es de 45 cm. Estas últimas técnicas se aplicaron, casi con seguridad, después de la expulsión de los moriscos. Las estructuras carecen de cimentación ya que se hayan construidas sobre suelo rocoso. Las cubiertas, según los restos existentes, eran inclinadas con teja cerámica curva asentada sobre un tablero de cañas y viguetas de madera o rollizos. La excavación realizada en 2006 permitió advertir la presencia de enlucidos de yeso en la cara interior de los muros de las estructuras cubiertas. En el sector oriental se observa una uniformidad en la técnica de la fábrica de tapial (de mortero con elevada proporción de gravas y cantos) no advirtiéndose modificaciones con respecto a la técnica original, lo cual no ocurre en el sector occidental. Se encuentra también en este poblado los restos de una prensa de aceite tallada en la misma roca del suelo.
También se conservan restos de un molino con la acequia que le suministraba el agua desde una cota más alta del río y la noria de este punto datadas de la ocupación cristiana.
Poblado morisco de La Cairola. Se encuentran restos de dos complejos arquitectónicos localizados en una superficie de menos de una hectárea. El mayor se sitúa al oeste y en él pueden distinguirse al menos cuatro cuerpos de fábrica, correspondientes a otras tantas unidades domésticas, organizados en profundidad mediante crujías paralelas. Se trata, pues, de una distribución del espacio construido característica de la arquitectura rural valenciana de los siglos XVIII y XIX, muy diferente a las formas de organización propias de la arquitectura doméstica musulmana y morisca.
Tanto el plano como las técnicas constructivas empleadas indican claramente que las edificaciones visibles corresponden, en lo esencial, a obras del siglo XVIII que reaprovecharon selectivamente algunos muros o fragmentos de muro de la antigua alquería morisca, fácilmente distinguibles por su fábrica de mampostería a hiladas y la colocación oblicua de los cantos.
El complejo situado al este no puede ser, en las actuales condiciones, objeto de un reconocimiento adecuado ya que la edificación ha sido habilitada recientemente como vivienda.
Poblado morisco de La Roca. Los restos visibles pertenecen a un solo complejo arquitectónico, formado por unas cinco unidades o cuerpos de fábrica contiguos, perfectamente alineados de este a oeste, configurando dos frentes de fachada (meridional y septentrional) bien definidos. La estructura interna es la habitual de la arquitectura doméstica morisca, de naves cubiertas dispuestas, en número variable, en torno a patios, aunque con fuertes modificaciones que alteran claramente el esquema original.
Las técnicas constructivas predominantes son la mampostería ordinaria (postmorisca) y la mampostería a hiladas con piedras colocadas oblicuamente, que se halla en la base de varios muros y corresponde a la época anterior a la expulsión (siglos XV-XVI).
Representa un tipo interesante de poblado morisco, en el que las unidades domésticas aparecen alineadas con cierta rigidez. Este hecho no parece deberse a constreñimientos topográficos y puede indicar una ordenación «externa» del espacio de habitación, ajena a las lógicas orgánicas de crecimiento. Deben destacarse, por otra parte, el grado de conservación de las construcciones originales y su buena accesibilidad.
Poblado morisco de El Benialí. Se conserva una manzana con unas tres o cuatro casas. La manzana conserva el patio en el núcleo de la misma y según Donoso Jiménez parece corresponderse más con el tipo de rahal (corral o explotación particular) que el de alquería.
Se consideran partes integrantes de los anteriores monumentos:
Los edificios.
El suelo directamente vinculado.
En el Poblado morisco de l'Atzubieta se consideran además como partes integrantes los restos de la noria, la acequia y el molino, los restos de la prensa de aceite, el puente y las huertas directamente asociadas.
Anexo II
Delimitación literal de los monumentos y de sus entornos de protección
a) Justificación de la delimitación de los monumentos.
La delimitación se establece en función de los siguientes criterios:
- Topográficos y paisajísticos, incluyendo los inmuebles de los poblados y los espacios libres inmediatos al mismo en los cuales se prevén posibles hallazgos.
- Arqueológicos, en función de los antecedentes históricos que auguran previsibles hallazgos.
- Patrimoniales y urbanísticos, con la inclusión de los inmuebles y espacios urbanos necesarios para garantizar la correcta tutela del Monumento.
b) Delimitación literal de los monumentos.
b.1) Poblado morisco de l'Atzubieta.
Engloba las parcelas catastrales del polígono 8: 128, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150,157. Zona de huertas: 217, 218, 219, 220, 221, 222, 223. Y la acequia situada en las parcelas 198, 200, 201, 202 y 206. Así como el cauce del río Girona que transcurre desde la parcela 223 a la 198, el molino situado en la parcela nº 198 y el tramo de la carretera que las atraviesa.
b.2) Poblado morisco de La Roca.
Comprende las parcelas catastrales del polígono 1: 391, 392, 393, 394, 395, 396, 397, 398, 399, 400, 401, 402. Se incorporan los caminos circundantes entre las parcelas 392 y la 492.
b.3) Poblado morisco de La Cairola.
Engloba las parcelas catastrales del polígono 8: 157, 158, 159, 161, 162, 163, 164, 165, 166 y parte de la parcela 160 entre las 158 y 220 delimitada a oeste por una línea virtual que discurre entre los vértices oeste de dichas parcelas. Se incorpora también parte del camino desde la parcela 157 a la 220.
b.4) Poblado morisco de El Benialí.
Engloba las parcelas catastrales del polígono 6: 188, 189, 190, 191 y 192, así como parte de la carretera que discurre entre las parcelas 188 y 191.
c) Delimitación literal de sus entornos de protección.
c.1) Justificación de las delimitaciones propuestas.
- Topográficos y paisajísticos. En el poblado de l'Atzubieta se incluye el ámbito en el que se halla situado el poblado y sus previsibles restos, las huertas asociadas al poblado y los caminos más próximos desde donde es posible su contemplación. En La Cairola, El Benialí y La Roca se define un círculo de 200m como entorno que asegure la preservación de su paisaje histórico que deberá ser concretado en el Plan Especial de Protección de acuerdo con lo establecido en el artículo 34 de la Ley 4/1998 de 11 de junio del Patrimonio Cultural Valenciano.
d) Delimitación literal de los entornos de protección de los monumentos.
d.1) Descripción.
Poblado morisco de l'Atzubieta:
- Origen: vértice oeste de la parcela 106 del polígono 2.
- Sentido: horario.
- Descripción: Desde el origen, la línea recorre el linde sur del camino de Ebo hasta la parcela 197 del polígono 2. Gira a oeste envolviendo el camino y luego el cauce del río Girona. Gira a norte por el linde de la parcela 160 colindante con el camino exsitente. Envuelve el camino citado hasta el camino del Barranco. Cruza este camino y desde el vértice este de la parcela 121 se dirige en línea recta hasta el vértice sur de la parcela 127 coincidente con el cauce del río. Continúa a sur envolviendo el cauce del río hasta el camino de Ebo por el que gira a noreste incorporándolo hasta el punto de origen.
Poblado morisco de La Cairola: Circunferencia de radio 200 m con centro de coordenadas U.T.M. X: 736817, Y: 4296220.
Poblado morisco de El Benialí: Circunferencia de radio 200 m con centro de coordenadas U.T.M. X: 738303, Y: 4297667.
Poblado morisco de La Roca: Circunferencia de radio 200 m con centro de coordenadas U.T.M. X: 736620, Y: 4297667.
Anexo III
Delimitación gráfica



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML