Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 2858, del 29-10-1996 (1996/839704)

RESOLUCIÓ de 4 de desembre de 1995, de la directora general de Qualitat Ambiental, sobre declaració d'impacte ambiental.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   2858

Data del DOGV
:   29-10-1996

Secció del DOGV
:   ALTRES DISPOSICIONS

Número del document
:   1996/839704

CVE


Data del document
:   04-12-1995

Organisme emissor
:   Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient

Tipus de document
:   Resolució

RESOLUCIó de 4 de desembre de 1995, de la directora general de Qualitat Ambiental, sobre declaració d'impacte ambiental.   
Vist l'expedient 192/95-AIA, referent al projecte de revisió de les Normes Subsidiàries de Planejament del municipi de Sax (l'Alt Vinalopó), promogut per l'Ajuntament de Sax.  
Vist que, amb data de 20 de juny de 1995, l'Ajuntament de Sax va remetre a aquesta conselleria el projecte de revisió de les normes subsidiàries, juntament amb l'estudi d'impacte ambiental i la indicació de l'exposició pública i l'aprovació provisional dels dos documents, a l'efecte de l'emissió de la declaració d'impacte ambiental prèvia a l'aprovació definitiva.  
Vist que, segons la documentació enviada, l'estudi d'impacte ambiental es va exposar al públic durant el termini d'un mes, per mitjà d'un anunci de l'Ajuntament de Sax, publicat en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, núm. 2.415, de 28 de desembre de 1994, sense que es presentara cap reclamació o suggeriment.  
Vist que, segons el que es preveu en l'article 18 del Decret 162/90, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el reglament per a l'execució de la Llei 2/89, de 3 de març, d'Impacte Ambiental, s'han efectuat consultes als següents organismes: Serveis Territorials d'Alacant i Servei d'Espais Naturals, de la Conselleria de Medi Ambient; Direcció General de Patrimoni Artístic, de la Conselleria de Cultura; i Servei de Protecció Civil, de la Conselleria d'Administració Pública, a fi que comunicaren les seues observacions sobre el projecte.  
Vist que els informes rebuts de les consultes realitzades es resumeixen en els següents apartats:  
a) Servei d'Espais Naturals  
De l'estudi d'impacte ambiental del projecte cal destacar el plantejament del problema del proveïment d'aigua, referent a la sobreexplotació actual dels aqüífers i a l'increment pròxim al 50 per cent de la demanda d'aigua en cas de desenvolupar-se el planejament proposat; aquesta argumentació hauria d'implicar la desestimació del projecte de planejament mentrestant no es garantisca el subministrament d'aigua quantitativament i qualitativament suficient. Pel que fa al sòl apte per a urbanitzar (SAU) La Torre, se n'haurien d'excloure els terrenys forestals. Les condicions que s'estableixen en el punt 9 de l'article 8.15 de les normes urbanístiques no s'estimen suficients per a la preservació d'aquest espai forestal. Quant a la protecció de jaciments arqueològics situats dins del SAU, caldria que la Conselleria de Cultura delimitara perímetres de protecció.  
b) Direcció General de Patrimoni Artístic   
La Inspecció Tècnica de Patrimoni d'Alacant informa favorablement el projecte, recomanant que els diferents elements arqueològics catalogats i béns immobles queden grafiats en els plans oportuns. Pel que fa al patrimoni etnològic, es comprova que al terme municipal es troba el Pocico de la Nieve i, per tant, se suggereix que l'Ajuntament de Sax adopte les mesures que s'estimen més adequades per a la seua protecció, mentre que la Direcció Territorial d'Alacant constata que, tot i que es recullen una sèrie de mesures per a protegir genèricament el patrimoni arqueològic, no es delimiten les àrees arqueològiques existents ni s'adopten mesures per a les àrees SUP 1, 2 i 3; per això proposa que s'aprove el projecte posant l'accent en el fet que els jaciments arqueològics siguen delimitats i grafiats en les planimetries adjuntes.   
c) Servei de Residus i Contaminació   
Actualment el municipi tracta els seus residus a l'abocador incontrolat de Las CaÑadas (Elda), tot i que es troben en estudi diferents alternatives per a l'execució d'una nova planta de tractament de residus sòlids urbans i un abocador de rebutjos a la zona del Vinalopó Mitjà. Se suggereixen diferents previsions que s'han d'incorporar a les normes subsidiàries, i s'estima convenient, igualment, considerar una reserva de sòl per a l'eventual instal·lació d'un sistema de tractament de residus sòlids urbans per al municipi, amb una superfície aproximada de 2 ha i en sòls aptes per a aquesta finalitat.  
d) Serveis Territorials de Medi Ambient d'Alacant  
L'estudi d'impacte ambiental del projecte reconeix expressament l'important dèficit de recursos hídrics existent al municipi, com també l'elevat risc de salinització d'un dels aqüífers i, per tant, no s'hauria d'aprovar cap pla parcial mentrestant no es garantisca la disponibilitat d'aigua per al proveïment. No s'hi indica superfície destinada a l'estació depuradora d'aigües residuals prevista en l'estudi d'impacte ambiental. No hi apareixen descrites les característiques de l'àrea reservada per a abocador de residus sòlids urbans. Finalment, les vies pecuàries, indicades en el pla, no hi apareixen qualificades amb una figura de protecció.  
Vist que, davant la problemàtica específica relacionada amb la proposta del sòl apte per a urbanitzar residencial La Torre, els Serveis Territorials de Medi Ambient d'Alacant hi van emetre un informe detallat, el qual es resumeix en els següents apartats:  
El sòl apte per a urbanitzar La Torre se situa entre les serres de la PeÑa Rubia al nord i l'Arguenya al sud, les quals presenten com a característica comuna, juntament amb la serra de Cabrera, la presència d'espadats rocosos i pinedes amb una major o menor capa arbòria o arbustiva d'acord amb l'orientació, de manera que es conforma un àrea d'alt valor paisatgístic i ecològic que alberga algunes de les espècies més emblemàtiques de la fauna alacantina.  
La situació estratègica de la finca La Torre la converteix en un paratge d'altíssim valor ecològic, ja que es tracta d'un important territori de campeig i alimentació d'espècies com ara l'àguila cuabarrada (Hieraetus fasciatus), àguila daurada o reial (Aquila chrysaetos), àguila marcenca (Circaetus gallicus), falcó pelegrí (Falco peregrinus), duc o gran duc (Bubo bubo) i mussol banyut (Asio otus), aquesta última de distribució extraordinàriament reduïda a la província. Totes aquestes espècies estan catalogades com a «sensibles a l'alteració de l'hàbitat» o «vulnerables» en el Decret 265/94, pel qual es crea i es regula el Catàleg Valencià d'Espècies Amenaçades de Fauna. En aquest decret s'estableix, en l'article 8.2, la prohibició de destruir o alterar l'hàbitat de les espècies catalogades i, en particular, el dels seus llocs de reproducció, repòs, campeig o alimentació. Cal destacar també la funció d'aquest paratge com a corredor de comunicació entre les serres esmentades; en aquest sentit s'han trobat restes d'activitat, tant a la zona de muntanya com a la de cultiu, de mamífers com ara la geneta o gat mesquer (Genetta genetta), la fagina (Martes foina) i el gat salvatge (Felis sylvestris). Una altra espècie d'excepcional importància que nidifica a les zones de cultiu és el torlit o sebel·lí (Burhinus oedicnemus), espècie que n'ha patit un fort retrocés de les poblacions a la Comunitat Valenciana i a tot Europa, per la qual cosa ha estat inclòs en el Llibre Roig dels Vertebrats d'Espanya. Un altre enclavament d'interés són les rambles que delimiten el paratge, les quals donen recer a dues espècies característiques dels seus talussos sorrencs, l'abellerol (Merops apiaster) i l'oroneta de ribera (Riparia riparia). Als elevats valors ambientals comentats, cal afegir l'interés social d'aquest paratge, on els habitants de Sax celebren dues romeries anuals, i l'interés com a àrea recreativa per al lleure i l'expansió de les pinedes de pi pinyer (Pinus pinea) que voregen les rambles de La Torre.  
Per tot això, i des d'un enfocament estrictament ambiental, s'informa desfavorablement la classificació del paratge en qüestió com a sòl apte per a urbanitzar residencial, i s'aconsella la qualificació de la zona forestal com a sòl no urbanitzable de protecció especial pels seus valors ecològics i paisatgístics, i de la zona de cultius com a sòl no urbanitzable pels seus valors agrícoles.  
Atés que el municipi de Sax compta actualment amb unes normes subsidiàries de planejament aprovades definitivament el 29 de març de 1984. Aquestes normes classifiquen com a sòl no urbanitzable d'especial protecció una superfície de 83.200 m2 (entorn del castell), a més del sòl de protecció de comunicacions. El règim de protecció, com s'indica en la memòria de les normes, és molt succint, amb una parcel·lació de 5.000 m2 per a qualsevol activitat permesa.  
Atés que la classificació del sòl proposada en el projecte de revisió de les normes subsidiàries resulta a grans trets coherent amb la situació ambiental actual del terme municipal. En aquest sentit, es classifiquen com a sòl no urbanitzable d'especial protecció la major part de les zones del terme ocupades actualment per vegetació natural, amb les excepcions que s'indiquen més endavant. El sòl no urbanitzable del terme municipal es classifica en les següents categories:  
- SNU de protecció especial valors ecològics i paisatgístics (VEP)  
- SNU comú valors agrícoles (VA)  
- SNU comú règim general (RG)  
- SNU de protecció d'infrastructures.  
En l'article 2.14 de la normativa urbanística s'inclou, a més, un sòl no urbanitzable comú de protecció pel seu interés arqueològic, l'àmbit del qual no s'ha reflectit en la informació gràfica. D'altra banda, en el sòl no urbanitzable comú de règim general es delimita un àrea subjecta a pla especial de millora del medi rural (article 8.11 de la normativa urbanística); aquest pla es redactarà en el termini de sis mesos des de l'aprovació definitiva de les normes, i té la finalitat de sotmetre a normes urbanístiques l'acoblament de les edificacions, i d'establir el viari corresponent, les àrees de sòl no edificable protegides i els usos aptes i prohibits en aquest tipus de sòl.  
Atés que, segons la documentació examinada, el projecte de revisió de les normes subsidiàries té com un dels objectius la reducció del sòl apte per a urbanitzar al municipi. Segons això, es classifiquen els següents sectors: SUP núm. 1, el castell (industrial); SUP núm. 2, riu Vinalopó (industrial), SUP núm. 3, La Torre (residencial), SUP núm. 4, lloma del Sombrero (industrial-terciari) i SUP núm. 5, ampliació castell (industrial-terciari), amb una superfície total de 198,80 ha, davant de les 224,79 classificades en el planejament vigent.  
Atés que la població actual de Sax, segons la memòria de les normes, és de 8.314 h. Es preveu una població de 9.300 habitants per a l'any 2000. No obstant, sembla que aquesta població es refereix únicament al sòl urbà (pàg. 27 de la memòria), sense que s'hi hagen comptabilitzat els habitants previstos per al sòl urbanitzable de La Torre.  
Atés que l'article 7.23 de les normes urbanístiques incorpora un catàleg de 25 elements protegits, i s'hi estableixen les condicions de protecció per a cadascun d'ells d'acord amb tres graus. D'altra banda, l'estudi d'impacte ambiental incorpora un pla amb els jaciments arqueològics coneguts al terme municipal, com també l'àrea prospectada en detall per la Universitat d'Alacant. Aquests jaciments són els següents:  
1, 2 i 3. La Torre (I, II y III)  
4. Casa Belda  
5. La Parada  
6. Rincón del Moro  
7. Pla SW de PeÑa Rubia  
8. Botay  
9. Casita Vieja  
10. Villacaete  
11. Lloma del Sello  
12. La Cofradía  
13. Lloma de las Cuatro Rosas  
14. La Conejera del Chau  
15. Cabeç el Cuco  
16. Penya de Sax  
D'aquests jaciments, es qualifiquen com a importants els núms. 1, 2, 3, 12, 13, 15 i 16, mentre que la resta corresponen a troballes aïllades. D'altra banda, en l'article 8.12.bis de la normativa urbanística s'estableixen les ordenances referides al sòl no urbanitzable de protecció per l'interés arqueològic; per a aquest tipus de sòl, es permeten els usos, edificacions i instal·lacions permesos en la categoria de sòl no urbanitzable que l'envolta, i es condiciona qualsevol sol·licitud de llicència d'edificació, infrastructura o activitat que s'hi haja d'instal·lar a l'obtenció de l'informe previ de l'òrgan competent de la Conselleria de Cultura. Finalment, s'indica que aquestes normes s'aplicaran al sòl urbà d'interés arqueològic. No obstant, no s'ha grafiat en els plans d'ordenació la ubicació i delimitació de les àrees a las quals es refereix aquest apartat, com s'indica en l'informe emés sobre això per la Direcció General de Patrimoni Artístic.  
Atés que, amb data de 6 de març de 1995, es va emetre una declaració d'impacte ambiental referent al projecte d'autovia Alacant-Alcoi i Ibi-Villena (exp. 260/94-AIA); aquesta declaració considera acceptable el projecte únicament a l'efecte ambiental, després del compliment d'una sèrie de condicionants. El projecte en qüestió afecta el terme municipal de Sax en el branc Ibi-Villena, entre els punts quilomètrics 0+000 i 5+500, aproximadament. Pel que fa a aquest aspecte, cal fer constar el que segueix:  
- El projecte de revisió de les normes subsidiàries no reflecteix el traçat previst per a l'autovia com a sòl no urbanitzable de protecció d'infrastructures.  
- La major part del traçat previst, segons la documentació que forma part de l'expedient d'impacte ambiental del projecte, afectaria sòl classificat en la revisió de les normes subsidiàries com a no urbanitzable comú (règim general i valors agrícoles), tot i que puntualment s'afecta a sòl no urbanitzable de protecció especial, com també a una petita àrea del sòl apte per a urbanitzar La Torre.  
- L'estudi d'impacte ambiental del projecte d'autovia valora, per al tram descrit, diferents variants de traçat; finalment, s'opta per l'alternativa que se sustenta majoritàriament en l'actual traçat de la carretera A-211, entre altres raons pels escassos moviments de terra necessaris, ja que s'evita afectar l'aflorament calcari de la lloa de la Torre.  
- En la declaració d'impacte ambiental s'estableixen diferents mesures correctores per a disminuir l'impacte de la infrastructura, entre les quals cal esmentar la necessitat de mantenir el paper de corredor ambiental de les valls per les quals transcorren per mitjà de l'adequació de les obres de fàbrica que travessen la traça com a punts de pas per a la fauna.  
Atés que les vies pecuàries existents al municipi es grafien en els plans de classificació del sòl (2.1 a 2.7), amb indicació de l'amplària legal. No obstant això, no s'han incorporat a la normativa urbanística llevat de l'article 8.12.2 d'aquesta normativa, en el qual s'estableix, dins del sòl no urbanitzable infrastructura i sistemes generals, la distància mínima de separació d'edificacions als camins ramaders, en les categories de carrerada, camí carreter i sendera.  
Atés que, segons es justifica en la documentació examinada, el tractament dels residus sòlids urbans el realitza l'empresa SELESA, la qual tracta aquests residus fora del terme municipal i, concretament, a l'abocador incontrolat de Las CaÑadas (Elda). A pesar d'això, les normes subsidiàries reserven sòl per a la instal·lació de sengles abocadors de residus sòlids urbans i inerts. Segons l'estudi d'impacte ambiental (pàg. 159), la reserva per a l'abocament de residus sòlids inerts s'ubica en un relleu deteriorat per una antiga extracció d'argiles, considerat adequat amb l'adopció d'algunes mesures correctores, les quals no s'especifiquen; pel que fa a l'àrea reservada per a la ubicació d'un abocador de residus sòlids urbans, es determina el grau d'adequació de la zona sobre la base de diverses variables, i es considera l'emplaçament com a favorable amb mesures correctores. De fet, la situació d'aquesta reserva en un dels vessants del cabeç del Regatillo exigeix l'adopció de mesures correctores estrictes que, en qualsevol cas, hauran de ser valorades en el preceptiu procediment d'avaluació d'impacte ambiental al qual es troben sotmeses les instal·lacions de tractament i/o eliminació de residus sòlids urbans.  
Atés que, pel que fa al tractament de les aigües residuals produïdes al municipi, l'estudi d'impacte ambiental es limita a indicar que es té prevista la construcció d'una depuradora d'aigües residuals. D'altra banda, el Pla director de Sanejament i Depuració de la Comunitat Valenciana inclou Sax en el sistema Elda-Petrer, a més de preveure la construcció d'una depuradora mancomunada amb capacitat per a tractar 4,35 Hm3 anuals i a instal·lar en el terme municipal d'Elda. En relació amb això, amb data de 17 de gener de 1995 es va emetre una declaració d'impacte ambiental favorable, amb diversos condicionants, al projecte «Estació depuradora d'aigües residuals per a Elda, Petrer, Monòver i Sax», promogut per la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, en el qual es contempla la construcció d'un col·lector general per a conduir les aigües residuals de Sax a l'EDAR; aquest col·lector va provocar la presentació de diferents al·legacions, atesa l'eventual afecció sobre el pantà d'Elda i el bosc de tamarius immediat. Finalment, l'Ajuntament d'Elda, en sessió plenària de 30 de març de 1995, va acordar no autoritzar la utilització dels terrenys previstos per a l'ampliació, i també iniciar les converses necessàries per a modificar el projecte de depuradora sobre la base d'una nova ubicació.   
Atés que, tot i que l'Ajuntament de Sax és en gran mesura estrany a la problemàtica suscitada per la ubicació de l'estació depuradora mancomunada, la situació actual de fet no permet establir amb precisió els terminis ni les condicions en las quals podria completar-se el tractament mancomunat de les aigües residuals produïdes al municipi. Davant d'això, i atesa la problemàtica relacionada amb els abocaments d'aigües residuals d'origen urbà i industrial al municipi, resulta imprescindible preveure un termini temporal per al tractament d'aquests abocaments, amb independència de la solució definitiva per la qual s'opte en el futur.  
Atés que l'estudi d'impacte ambiental conté una valoració detallada de l'estat del subministrament d'aigua per als diferents usos previstos; segons aquest estudi, els aqüífers amb possibilitats de proveïment al municipi presenten un desequilibri conjunt en els balanços de 3,4 Hm3/any, cosa que representa una limitació al desenvolupament econòmic. El desenvolupament urbanístic previst representa un increment de 305.281 m3/any respecte de la demanda actual (629.430 m3/any), EIA pàg. 170. Es proposa la «reordenació del règim concessional i d'explotació, o la incorporació de cabals externs». La concessió administrativa per a proveïment és, segons l'estudi d'impacte ambiental, de 769.500 m3.  
Atés que es troben en tramitació en aquesta conselleria dos expedients d'impacte ambiental referits a projectes d'activitats extractives al terme municipal, les quals afectarien terrenys adjacents al barranc del Boquerón (pedrera El Cantalar, exp. 279/94-AIA) i el cabeç Gordo (VYESA-III, exp. 187/95-AIA). Segons la informació disponible, els dos projectes afecten sòls classificats en el projecte de revisió de les normes subsidiàries com a no urbanitzables d'especial protecció, en el qual aquestes activitats extractives resulten incompatibles. Per tant, i independentment del que determinen les preceptives declaracions d'impacte ambiental, l'Ajuntament hauria de valorar la viabilitat i la conveniència de les esmentades explotacions, per harmonitzar, si escau, la classificació dels sòls afectats per aquests projectes amb l'activitat que s'ha de desplegar.  
Atés que el sector de sòl apte per a urbanitzar La Torre ocupa una superfície de 91,10 ha, i segons la memòria de les normes, la seua classificació naix en el període d'al·legacions, a instància de particulars. Segons l'article 8.15 de les normes, es preveu un ús majoritari d'habitatge unifamiliar aïllada o en filera, mentre que un 20 per cent podran ser habitatges plurifamiliars; igualment, es preveu un ús d'equipament i serveis públics. La densitat màxima és de 5,46 habitatges per hectàrea. En l'esmentat article s'estableixen les condicions per a la urbanització del sector, entre les quals s'indica que si la promotora presentara davant l'Ajuntament i la Conselleria de Medi Ambient tota la documentació necessària que acredite la suficient disponibiliat d'aigua, a la zona esportiva i d'esbargiment podrà realitzar-se un camp de golf de 9 clots. Igualment, s'estableix la protecció especial a les àrees d'interés arqueològic, com també la necessitat de mantenir exempta d'edificació la zona de muntanya, llevat dels vessants vora al camí actual existent.   
Atés que prop de la meitat del sector en qüestió ocupa una zona -el cabeç de la Torre- coberta majoritàriament per vegetació de matollar i pineda, envoltada per terrenys de cultiu i en la qual apareixen diferents jaciments arqueològics; el valor ambiental d'aquesta zona es posa de manifest en l'informe emés sobre el tema pels Serveis Territorials de Medi Ambient d'Alacant. L'estudi d'impacte ambiental considera per a aquest sector, amb mesures correctores, un impacte admissible; es relaciona aquest sòl apte per a urbanitzar amb la unitat ambiental «plana cultivada» la idoneïtat de la qual per a la urbanització és «bona», i s'obvia l'ocupació d'un sector important de muntanya; posteriorment es refereix al sector com «un àrea ocupada per cultius de vinya i fruiters de secà, amb alguna resta forestal. La qualitat ambiental de l'àrea és mitjana-baixa, i no s'identifiquen limitacions d'interés llevat del respecte als jaciments arqueològics». La informació gràfica de l'estudi (fotografies 5 a 8) referida a aquest sector n'impedeix una visió completa i realista de l'estat actual, i s'evita, en tot cas, que aparega la lloma situada a l'est del sector i, en qualsevol cas, no s'ha trobat en l'estudi cap al·lusió a la possible construcció d'un camp de golf a la zona.  
Atés que, a pesar de les condicions i limitacions per a la urbanització del sector La Torre, incorporades a l'esmentat article 8.15 de la normativa urbanística, la magnitud dels impactes que es produirien si es desenvolupara l'actuació fan inviable, des d'una perspectiva ambiental, l'execució. D'una banda, el simple canvi de l'ús del sòl derivat de la urbanització de la zona representa per si mateix un impacte que arriba a ser crític en el cas de la lloma, tenint en compte les característiques ambientals actuals no sols d'aquesta sinó de la totalitat del sector. A més a més, l'eventual instal·lació d'un camp de golf a la zona, encara que puga comptar amb subministrament d'aigua localment acceptable, representaria un agreujament de la problemàtica hidrològica en el context del municipi i també de la comarca, en dirigir a aquest ús cabals que resulten, com justifica l'estudi d'impacte ambiental, vitals per al desenvolupament del municipi.   
Atés que el projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en els quals resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental amb caràcter previ a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva de l'esmentat projecte, segons es desprén de l'article 5é de la Llei d'Impacte Ambiental i concordants del reglament que la desenvolupa.  
Atés que en l'expedient s'han observat els tràmits previstos en el Decret 162/90, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'Impacte Ambiental; en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana, i en d'altres disposicions que hi són aplicables.  
Atés que l'article 5é de la Llei 2/1989 estableix que correspon a l'òrgan mediambiental la declaració d'impacte ambiental dels projectes als quals s'aplique aquesta llei.  
Atés que el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria de Medi Ambient, text refós aprovat per l'Ordre de 23 de juny de 1994, del conseller de Medi Ambient, atribueix a la Direcció General de Qualitat Ambiental la competència per a la tramitació i formulació de la declaració d'impacte ambiental.  
Per tot això, fent ús de les facultats que tinc legalment atribuïdes, formule la següent declaració d'impacte ambiental  
Primer   
Estimar acceptable, únicament a l'efecte ambiental, el projecte de revisió de les Normes Subsidiàries de Planejament del municipi de Sax (l'Alt Vinalopó), llevat del que s'indica en el punt segon d'aquesta declaració, en els termes que s'indica en l'estudi d'impacte ambiental, i sempre que es complisquen, de manera prèvia a l'aprovació definitiva, els següents condicionants:  
\* Les vies pecuàries existents al municipi i recollides en els plans de 2-1 a 2-7 de classificació del sòl s'hauran d'incloure en l'article 2.9 de les Normes, amb la indicació de les característiques i l'amplària legal. Igualment, es farà menció en l'apartat 2.9.3 de la Llei 3/1995, de Vies Pecuàries.  
\* L'article 2.13, referit al sistema general de zones verdes, incorporarà per a la zona de la penya del Castell les mesures correctores previstes sobre això en l'estudi d'impacte ambiental; aquestes mesures són, entre altres, les següents:  
- Es prohibirà qualsevol tipus d'edificació, fins i tot de caràcter esportiu o recreatiu, i es reduiran les possibles actuacions al manteniment de la vegetació i el mobiliari.  
- No s'introduiran espècies ornamentals joves.  
- Els accessos i viaris interiors seran senderes per a vianants d'una amplària màxima d'1 m i amb paviment de terra, i es prohibeix l'accés i la circulació de qualsevol tipus de vehicle.  
- El mobiliari que s'ha d'instal·lar s'adequarà a l'entorn on s'ubique, de manera que no trenque les línies estètiques o provoque discordància amb aquest entorn.  
\* Pel que fa als usos permesos en el sòl no urbanitzable d'especial protecció pels seus valors ecològics i paisatgístics, s'haurà de puntualitzar que les instal·lacions necessàries per a l'explotació agrícola (D) només seran autoritzables en cas que no impliquen l'alteració de la coberta vegetal existent ni la retolació de noves àrees.   
\* El sòl no urbanitzable de protecció per l'interés arqueològic tindrà la consideració de sòl no urbanitzable de protecció especial i, per tant, caldrà modificar l'article 2.14 de les Normes. La normativa d'usos per a aquesta categoria de sòl serà tal que es garantirà en qualsevol cas la preservació efectiva de les restes existents.  
\* D'acord amb el que indica la Direcció General de Patrimoni Artístic, els jaciments arqueològics existents al terme municipal hauran de delimitar-se i grafiar-se en els plans de classificació del sòl. Aquests jaciments tindran la consideració de sòl no urbanitzable d'especial protecció per l'interés arqueològic, d'acord amb el que s'indica en l'apartat anterior. En cas de jaciments enclavats en sòl urbà, es delimitarà la zona afectada, i s'establirà si escau la necessitat de realitzar prospeccions prèvies per a qualsevol obra que es realitze, com també les mesures necessàries per garantir-ne la protecció d'acord amb la naturalesa de les troballes. Si els jaciments afectaren sòl apte per a urbanitzar, s'exclourà del sector del qual es tracte l'àrea afectada, la qual tindrà en qualsevol cas la classificació de sòl no urbanitzable d'especial protecció.   
\* S'incorporarà al catàleg d'elements protegits l'anomenat Pocico de la Nieve, d'acord amb l'informe emés per la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència.  
\* S'incorporarà en l'article 3.4, per a plans especials en sòl no urbanitzable, la necessitat d'avaluació d'impacte ambiental prèvia, d'acord amb el que es preveu en l'annex II del Decret 162/1990. Igualment, en l'article 3.5 s'incoporarà aquest requisit per als projectes d'urbanització dels plans parcials d'ús industrial.  
\* Els límits per a les emissions i les recepcions sonores i abocaments industrials, que s'estableixen en els articles 4.8, 6.5, 7.5 i 7.7 de la normativa urbanística, s'adaptaran, si escau, als corresponents models d'ordenança confeccionats per la Federació Valenciana de Municipis i Províncies i la Conselleria de Medi Ambient.  
\* Els plans parcials que desenvolupen els sectors de sòl apte per a urbanitzar SUP núm. 1, el castell (industrial); SUP núm. 2, riu Vinalopó (industrial), SUP núm. 4, lloma del Sombrero (industrial-terciari) i SUP núm. 5, ampliació castell (industrial-terciari) hauran d'incorporar de manera prèvia a l'aprovació definitiva les següents determinacions:  
- Es justificarà per mitjà de certificat acreditat de l'organisme competent la disponibilitat d'aigua per als usos industrials i/o terciaris previstos.  
- Igualment, s'especificarà el destí previst per a les aigües residuals d'origen industrial que es produïsquen; aquest destí serà en qualsevol cas el tractament en estació depuradora, i no es permetrà en cap cas l'abocament sense depuració prèvia.  
- En cas que s'opte pel tractament en una estació depuradora pròpia, el pla o plans parcials hauran d'efectuar la corresponent reserva de sòl, qualificada com a sistema general, per a la ubicació d'aquesta depuradora. Si s'opta per la connexió a la depuradora mancomunada, s'acompanyarà de certificat de l'organisme responsable d'aquesta, en el qual s'indicarà que la depuradora compta amb la capacitat i el tractament adequats per a tractar les aigües que es produïsquen.  
- En qualsevol cas, els límits màxims permissibles per a l'abocament d'aigües residuals a la xarxa de clavegueram s'adaptaran als valors previstos en el model d'ordenança d'abocaments confeccionat per la Federació Valenciana de Municipis i Províncies i la Conselleria de Medi Ambient, llevat que l'organisme responsable establisca altres límits d'acord amb les característiques de l'estació depuradora on es produïsca el tractament.  
- Si les característiques fisicoquímiques de les aigües residuals produïdes requeriren la depuració prèvia al tractament en la depuradora, l'Ajuntament de Sax exigirà a les indústries que s'hi ubiquen la depuració prèvia de les aigües produïdes fins nivells admissibles per al tractament i/o abocament. El sistema de depuració previ (individual o conjunt) que s'adopte es trobarà d'acord amb les característiques de les aigües produïdes i de les especificacions tècniques de la depuradora on vaja a efectuar-se el tractament.  
- Els edificis destinats en més del 10 per cent de la seua superfície edificable a ús d'oficina, comercial, industrial, tallers o emmagatzematge, comptaran amb serveis que permetran una recollida dels diferents tipus de residus que es generen. Aquests serveis seran contenidors o dipòsits, dotats amb les mesures de seguretat necessàries per a evitar contaminacions, emanacions, accidents i molèsties.  
- En els viaris de nova construcció es reservarà sòl per a la instal·lació de contenidors que permetran la recollida selectiva de tres tipus de residus, com a mínim.  
\* Si en el termini de sis mesos des de l'aprovació definitiva de les Normes Subsidiàries no s'haguera establert una solució definitiva per al tractament mancomunat de les aigües residuals produïdes al municipi, l'Ajuntament de Sax efectuarà una reserva de sòl per a l'eventual ubicació d'una estació depuradora d'aigües residuals que done servei al municipi. Igualment, finalitzat aquest termini, l'Ajuntament de Sax iniciarà les gestions necessàries per a l'execució d'una depuradora municipal, la qual tindrà en qualsevol cas les dimensions i les característiques apropiades per a permetre el tractament efectiu de les aigües residuals urbanes i industrials produïdes al municipi.  
\* Pel que fa a les activitats extractives que s'han d'ubicar a les zones del cabeç Gordo i del barranc del Boquerón, la declaració d'impacte ambiental de les quals es troba en tramitació en aquesta direcció general, l'Ajuntament de Sax podrà delimitar, de manera prèvia a l'aprovació definitiva de les normes, les àrees susceptibles de ser ocupades per aquestes explotacions d'acord amb els projectes i/o autoritzacions que es troben vigents, les quals s'incorporaran a sòl no urbanitzable comú; en el cas contrari, la ubicació d'aquestes activitats resultarà incompatible amb la classificació proposada.  
\* Sense menyscapte de la necessitat de sotmetre al procediment d'avaluació d'impacte ambiental les instal·lacions de tractament i/o eliminació de residus sòlids urbans, la reserva per a l'eventual ubicació d'un abocador de residus sòlids urbans efectuada en el projecte s'ampliarà almenys al buit miner existent immediatament al nord del que ocupa la reserva, de manera que, en conjunt, s'assolisca una superfície adequada per a la població i l'horitzó temporal previst en les normes.  
\* Durant el període de vigència de les normes subsidiàries, l'Ajuntament de Sax presentarà, amb una periodicitat anual i davant la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient, un informe ambiental en el qual es donarà compte del compliment del programa de vigilància descrit en l'apartat 8 de l'estudi d'impacte ambiental, dels efectes derivat de l'aplicació de les normes i del grau de correspondència d'aquests efectes amb els que es preveuen en l'estudi d'impacte ambiental. A més dels controls especificats en l'esmentat apartat, s'analitzaran els següents:  
- Aparició d'edificacions disperses fora d'ordenació.  
- Grau de compliment en la gestió dels residus sòlids urbans i inerts.  
- Grau d'execució de les obres infrastructura i actuacions previstes per garantir el correcte tractament de les aigües residuals i el proveïment d'aigua per al consum humà.  
\* Les determinacions anteriors s'incorporaran a la documentació de les normes subsidiàries.   
Segon  
No estimar acceptable, únicament a l'efecte ambientals, la classificació prevista per al sector de sòl apte per a urbanitzar La Torre, ateses les consideracions incorporades a aquesta declaració i als diferents informes emesos durant la fase de consultes.  
L'àmbit ocupat per aquest sector es classificarà com a sòl no urbanitzable d'especial protecció pels seus valors ecològics i paisatgístics mentrestant afecte la zona de la lloma ocupada per vegetació natural, i com a sòl no urbanitzable comú en la resta.  
Tercer  
Notificar a les persones interessades que contra aquesta resolució, per tractar-se d'un acte de tràmit que no posa fi al procediment ni produeix indefensió, no pertoca cap recurs; sense perjudici de l'ús dels mitjans que en defensa del seu dret s'estimen pertinents.  
Quart  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana aquesta declaració d'impacte ambiental.  
València, 4 de desembre de 1995. La directora general de Qualitat Ambiental: Gloria Arnandis Boix.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 2858, del 29-10-1996 (1996/839704)

RESOLUCIÓN de 4 de diciembre de 1995, de la directora general de Calidad Ambiental sobre declaración de impacto ambiental.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   2858

Fecha DOGV
:   29-10-1996

Sección del DOGV
:   OTRAS DISPOSICIONES

Número del documento
:   1996/839704

CVE


Fecha del documento
:   04-12-1995

Organismo emisor
:   Conselleria de Agricultura y Medio Ambiente

Tipo de documento
:   Resolución

RESOLUCIóN de 4 de diciembre de 1995, de la directora general de Calidad Ambiental sobre declaración de impacto ambiental.   
Visto el expediente 192/95-AIA, referente al proyecto de revisión de las Normas Subsidiarias de Planeamiento del municipio de Sax (Alto Vinalopó), promovido por el Ayuntamiento de Sax.  
Resultando que, con fecha de 20 de junio de 1995, el Ayuntamiento de Sax remitió a esta conselleria el proyecto de revisión de las normas subsidiarias, junto con el estudio de impacto ambiental e indicación de la exposición pública y aprobación provisional de ambos documentos, a efectos de la emisión de la declaración de impacto ambiental previa a la aprobación definitiva.  
Resultando que, según la documentación remitida, el estudio de impacto ambiental se expuso al público por el plazo de un mes, mediante anuncio del Ayuntamiento de Sax publicado en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, núm. 2.415, de 28 de diciembre de 1994, sin que se presentara ninguna reclamación o sugerencia.  
Resultando que, según lo previsto en el artículo 18 del Decreto 162/90, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el reglamento para la ejecución de la Ley 2/89 de 3 de marzo, de Impacto Ambiental, se han efectuado consultas a los siguientes organismos: servicios territoriales de Alicante y Servicio de Espacios Naturales, de la Conselleria de Medio Ambiente; Dirección General de Patrimonio Artístico, de la Conselleria de Cultura; y Servicio de Protección Civil, de la Conselleria de Administración Pública, a fin que comunicaran sus observaciones sobre el proyecto.  
Resultando que los informes recibidos de las consultas realizadas se resumen en los siguientes apartados:  
a) Servicio de Espacios Naturales  
Del estudio de impacto ambiental del proyecto cabe destacar el planteamiento del problema del abastecimiento de agua, referente a la sobreexplotación actual de los acuíferos y al incremento cercano al 50 por cien de la demanda de agua de desarrollarse el planeamiento propuesto; esta argumentación debería implicar la desestimación del proyecto de planeamiento en tanto se garantice el suministro de agua cuantitativa y cualitativamente suficiente. En cuanto al suelo apto para urbanizar (SAU) La Torre, se deberían excluir del mismo los terrenos forestales. Las condiciones establecidas en el punto 9 del artículo 8.15 de las normas urbanísticas no se estiman suficientes para la preservación de este espacio forestal. Por lo que respecta a la protección de yacimientos arqueológicos situados dentro del SAU, la Conselleria de Cultura debería delimitar perímetros de protección.  
b) Dirección General de Patrimonio Artístico   
La Inspección Técnica de Patrimonio de Alicante informa favorablemente el proyecto, recomendando que los diversos elementos catalogados arqueológicos y bienes inmuebles queden grafiados en los planos oportunos. En cuanto al patrimonio etnológico, se comprueba que en el término municipal se encuentra el Pocico de la Nieve, por lo que sugiere que por parte del Ayuntamiento de Sax se adopten las medidas que se estimen más adecuadas para su protección, mientras que la Dirección Territorial de Alicante constata que, si bien se recogen una serie de medidas para proteger genéricamente el patrimonio arqueológico, no se delimitan las áreas arqueológicas existentes ni se adoptan medidas para las áreas SUP 1, 2 y 3; por ello propone que se apruebe el proyecto haciendo hincapié en que los yacimientos arqueológicos sean delimitados y grafiados en las planimetrías adjuntas.   
c) Servicio de Residuos y Contaminación   
Actualmente el municipio trata sus residuos en el vertedero incontrolado de Las CaÑadas (Elda), aunque están en estudio diferentes alternativas para la ejecución de una nueva planta de tratamiento de residuos sólidos urbanos y vertedero de rechazos en la zona del Vinalopó Medio. Se sugieren diversas previsiones a incorporar a las normas subsidiarias, e igualmente se estima conveniente considerar una reserva de suelo para la eventual instalación de un sistema de tratamiento de residuos sólidos urbanos para el municipio, con una superficie aproximada de 2 ha y en suelos aptos para tal fin.  
d) Servicios territoriales de Medio Ambiente de Alicante  
El estudio de impacto ambiental del proyecto reconoce expresamente el importante déficit de recursos hídricos existente en el municipio, así como el elevado riesgo de salinización de uno de los acuíferos, por lo que no debería aprobarse ningún plan parcial en tanto no se garantice la disponibilidad de agua para el abastecimiento. No se indica superficie destinada a la estación depuradora de aguas residuales prevista en el estudio de impacto ambiental. No aparecen descritas las características del área reservada para vertedero de residuos sólidos urbanos. Finalmente, las vías pecuarias, indicadas en plano, no aparecen calificadas bajo figura de protección.  
Resultando que, ante la problemática específica relacionada con la propuesta del suelo apto para urbanizar residencial La Torre, los servicios territoriales de Medio Ambiente de Alicante emitieron un informe detallado al respecto, el cual se resume en los siguientes apartados:  
El suelo apto para urbanizar La Torre se situa entre las sierras de la PeÑa Rubia al norte y l'Arguenya al sur, sierras que junto con la sierra de Cabrera presentan como característica común la presencia de cortados rocosos y pinares con una mayor o menor cobertura arbórea o arbustiva en función de su orientación, conformando un área de alto valor paisajístico y ecológico que alberga algunas de las especies más emblemáticas de la fauna alicantina.   
La situación estratégica de la finca La Torre la convierte en un paraje de altísimo valor ecológico al ser un importante territorio de campeo y alimentación de especies como el águila perdicera (Hieraetus fasciatus), águila real (Aquila chrysaetos), aguila culebrera (Circaetus gallicus), halcón peregrino (Falco peregrinus), buho real (Bubo bubo) y buho chico (Asio otus), esta última de distribución extraordinariamente reducida en la provincia. Todas estas especies están catalogadas como «sensibles a la alteración del hábitat» o «vulnerables» en el Decreto 265/94, por el que se crea y regula el Catálogo Valenciano de Especies Amenazadas de Fauna. Dicho decreto establece en su artículo 8.2 la prohibición de destruir o alterar el hábitat de las especies catalogadas, y en particular el de sus lugares de reproducción, reposo, campeo o alimentación. Es de destacar también la función de este paraje como corredor de comunicación entre las sierras mencionadas; en este sentido se han encontrado restos de actividad, tanto en la zona de monte como en la de cultivo, de mamíferos como la gineta (Genetta genetta), la garduÑa (Martes foina) y el gato montés (Felis sylvestris). Otra especie de excepcional importancia que nidifica en las zonas de cultivo es el alcaraván (Burhinus oedicnemus), especie que ha sufrido un fuerte retroceso de sus poblaciones en la Comunidad Valenciana y en toda Europa, por lo que ha sido incluida en el Libro Rojo de los Vertebrados de EspaÑa. Otro enclave de interés son las ramblas que delimitan el paraje, que dan cobijo a dos especies características de sus taludes arenosos, el abejaruco (Merops apiaster) y el avión zapador (Riparia riparia). A los elevados valores ambientales comentados, hay que aÑadir el interés social de este paraje, en el que los sajeÑos celebran dos romerías anuales, y el interés como área recreativa de ocio y expansión de los pinares de pino piÑonero (Pinus pinea) que bordean las ramblas de La Torre.  
Por todo ello, y desde un enfoque estrictamente ambiental, se informa desfavorablemente la clasificación del paraje en cuestión como suelo apto para urbanizar residencial, aconsejando la calificación de la zona forestal como suelo no urbanizable de protección especial por sus valores ecológicos y paisajísticos, y de la zona de cultivos como suelo no urbanizable por sus valores agrícolas.  
Considerando que el municipio de Sax cuenta en la actualidad con unas normas subsidiarias de planeamiento aprobadas definitivamente el 29 de marzo de 1984. Dichas normas clasifican como suelo no urbanizable de especial protección una superficie de 83.200 m2 (entorno del castillo), además del suelo de protección de comunicaciones. El régimen de protección, como indica la memoria de las normas, es muy somero, con una parcelación de 5.000 m2 para cualquier actividad permitida.  
Considerando que la clasificación del suelo propuesta en el proyecto de revisión de las normas subsidiarias resulta a grandes rasgos coherente con la situación ambiental actual del término municipal. En este sentido, se clasifican como suelo no urbanizable de especial protección la mayor parte de las zonas del término ocupadas en la actualidad por vegetación natural, con las excepciones que se seÑalarán más adelante. El suelo no urbanizable del término municipal se clasifica en las siguientes categorías:  
- S.N.U. de Protección Especial Valores Ecológicos y Paisajísticos (VEP)  
- S.N.U. Común Valores Agrícolas (VA)  
- S.N.U. Común Régimen General (RG)  
- S.N.U. de Protección de Infraestructuras.  
El artículo 2.14 de la normativa urbanística incluye además un Suelo No Urbanizable Común de Protección por su Interés Arqueológico, cuyo ámbito no ha sido reflejado en la información gráfica. Por otro lado, en el Suelo No Urbanizable Común de Régimen General se delimita un área sujeta a plan especial de mejora del medio rural (artículo 8.11 de la normativa urbanística); dicho plan se redactará en el plazo de seis meses desde la aprobación definitiva de las normas, y tiene como objeto someter a normas urbanísticas el acoplamiento de las edificaciones, estableciendo el viario correspondiente, las áreas de suelo no edificable, protegidas y los usos aptos y prohibidos en este tipo de suelo.  
Considerando que, según la documentación examinada, el proyecto de revisión de las normas subsidiarias tiene como uno de sus objetivos la reducción del suelo apto para urbanizar en el municipio. Según ésto, se clasifican los siguientes sectores: S.U.P. núm. 1, El Castillo (Industrial); S.U.P. núm. 2, Río Vinalopó (Industrial), S.U.P. núm. 3, La Torre (Residencial), S.U.P. núm. 4, Loma del Sombrero (Industrial-Terciario) y S.U.P. núm. 5, Ampliación Castillo (Industrial-Terciario), con una superficie total de 198,80 ha, frente a las 224,79 clasificadas en el planeamiento vigente.  
Considerando que la población actual de Sax, según la memoria de las normas, es de 8.314 h. Se prevé una población de 9.300 habitantes para el aÑo 2000. Sin embargo, esta población parece referirse únicamente al suelo urbano (pág. 27 de la memoria), sin que se hayan contabilizado los habitantes previstos para el suelo urbanizable de La Torre.  
Considerando que el artículo 7.23 de las normas urbanísticas incorpora un catálogo de 25 elementos protegidos, estableciéndose las condiciones de protección para cada uno de ellos en función de tres grados. Por su parte, el estudio de impacto ambiental incorpora un plano con los yacimientos arqueológicos conocidos en el término municipal, así como el área prospectada en detalle por la Universidad de Alicante. Dichos yacimientos son los siguientes:  
1, 2 y 3. La Torre (I, II y III)  
4. Casa Belda  
5. La Parada  
6. Rincón del Moro  
7. Llano SW de PeÑa Rubia  
8. Botay  
9. Casita Vieja  
10. Villacaete  
11. Loma del Sello  
12. La Cofradía  
13. Loma de las Cuatro Rosas  
14. La Conejera del Chau  
15. Cabezo el Cuco  
16. PeÑa de Sax  
De dichos yacimientos, se califican como importantes los núms. 1, 2, 3, 12, 13, 15 y 16, correspondiendo el resto a hallazgos aislados. Por su parte, el artículo 8.12.bis de la normativa urbanística establece las ordenanzas referidas al suelo no urbanizable de protección por su interés arqueológico; para dicho tipo de suelo, se permite los usos, edificaciones e instalaciones permitidos en la categoría de suelo no urbanizable que la circunde, condicionándose cualquier solicitud de licencia de edificación, infrastructura o actividad a radicar en estas áreas a la obtención de informe previo del órgano competente de la Conselleria de Cultura. Finalmente, se indica que estas normas se aplicarán al suelo urbano de interés arqueológico. Sin embargo, no se ha grafiado en los planos de ordenación la ubicación y delimitación de las áreas a las que se refiere este apartado, como indica el informe emitido al respecto por la Dirección General de Patrimonio Artístico.  
Considerando que con fecha de 6 de marzo de 1995 se emitió declaración de impacto ambiental referente al proyecto de autovía Alicante-Alcoy y Ibi-Villena (exp. 260/94-AIA); dicha declaración considera aceptable el proyecto a los sólos efectos ambientales, previo el cumplimiento de una serie de condicionantes. El proyecto en cuestión afecta al término municipal de Sax en su ramal Ibi-Villena, entre los puntos kilométricos 0+000 y 5+500, aproximadamente. A este respecto, hay que hacer constar lo siguiente:  
- El proyecto de revisión de las normas subsidiarias no refleja el trazado previsto para la autovia como suelo no urbanizable de protección de infraestructuras.  
- La mayor parte del trazado previsto, según la documentación que forma parte del expediente de impacto ambiental del proyecto, afectaría a suelo clasificado en la revisión de las normas subsidiarias como no urbanizable común (Régimen General y Valores Agrícolas), aunque puntualmente se afecta a suelo no urbanizable de protección especial, así como a una pequeÑa área del suelo apto para urbanizar La Torre.  
- El estudio de impacto ambiental del proyecto de autovía valora, para el tramo descrito, diversas variantes de trazado; finalmente, se opta por la alternativa que se apoya mayoritariamente en el actual trazado de la carretera A-211, entre otras razones por los escasos movimientos de tierra necesarios, puesto que se evita afectar al afloramiento calizo de la loma de la Torre.   
- La declaración de impacto ambiental establece diversas medidas correctoras para disminuir el impacto de la infraestructura, entre las que cabe mencionar la necesidad de mantener el papel de corredor ambiental de los valles por lo que transcurre mediante la adecuación de las obras de fábrica que atraviesen la traza como puntos de paso para la fauna.  
Considerando que las vías pecuarias existentes en el municipio se grafían en los planos de clasificación del suelo (2.1 a 2.7), con indicación de su anchura legal. A pesar de ello, no se han incorporado a la normativa urbanística, con la excepción del artículo 8.12.2 de dicha normativa, en el cual se establece, dentro del suelo no urbanizable de infrastructura y sistemas generales, la distancia mínima de separación de edificaciones a los pasos de ganado, en sus categorías de caÑada, carril y vereda.  
Considerando que, según se justifica en la documentación examinada, el tratamiento de los residuos sólidos urbanos lo realiza la empresa SELESA, que trata dichos residuos fuera del término municipal, y en concreto en el vertedero incontrolado de Las CaÑadas (Elda). A pesar de ello, las normas subsidiarias reservan suelo para la instalación de sendos vertederos de residuos sólidos urbanos e inertes. Según el estudio de impacto ambiental (pág. 159), la reserva para el vertido de residuos sólidos inertes se ubica en un relieve deteriorado por una antigua extracción de arcillas, considerándose adecuado con la adopción de algunas medidas correctoras, las cuales no se especifican; respecto al área reservada para la ubicación de un vertedero de residuos sólidos urbanos, se determina el grado de adecuación de la zona en base a diversas variables, considerándose el emplazamiento como favorable con medidas correctoras. De hecho, la situación de esta reserva en una de las laderas del cabezo del Regatillo exige la adopción de medidas correctoras estrictas, que en cualquier caso deberán ser valoradas en el preceptivo procedimiento de evaluación de impacto ambiental al que se encuentran sometidas las instalaciones de tratamiento y/o eliminación de residuos sólidos urbanos.  
Considerando que, por lo que respecta al tratamiento de las aguas residuales producidas en el municipio, el estudio de impacto ambiental se limita a seÑalar que se tiene prevista la construcción de una depuradora de aguas residuales. Por su parte, el Plan director de Saneamiento y Depuración de la Comunidad Valenciana incluye Sax en el sistema Elda-Petrer, preveyéndose la construcción de una depuradora mancomunada con capacidad para tratar 4,35 Hm3 anuales y a instalar en el término municipal de Elda. En relación con ello, con fecha de 17 de enero de 1995 se emitió declaración de impacto ambiental favorable, con diversos condicionantes, al proyecto «Estación Depuradora de Aguas Residuales para Elda, Petrer, Monóvar y Sax», promovido por la Confederación Hidrográfica del Júcar, y en el que se contempla la construcción de un colector general para conducir las aguas residuales de Sax a la EDAR; dicho colector provocó la presentación de diversas alegaciones, atendiendo a la eventual afección sobre el pantano de Elda y el bosquete de tarais inmediato al mismo. Finalmente, el Ayuntamiento de Elda, en sesión plenaria de 30 de marzo de 1995, acordó no autorizar la utilización de los terrenos previstos para la ampliación, así como iniciar las conversaciones necesarias para modificar el proyecto de depuradora en base a una nueva ubicación.   
Considerando que, aún cuando el Ayuntamiento de Sax es en gran medida ajeno a la problemática suscitada por la ubicación de la estación depuradora mancomunada, la situación actual de hecho no permite establecer con precisión los plazos ni las condiciones en las que podría completarse el tratamiento mancomunado de las aguas residuales producidas en el municipio. Ante ello, y atendiendo a la problemática relacionada con los vertidos de aguas residuales de origen urbano e industrial en el municipio, resulta imprescindible prever un plazo temporal para el tratamiento de dichos vertidos, con independencia de la solución definitiva por la cual se opte en el futuro.  
Considerando que el estudio de impacto ambiental contiene una valoración detallada del estado del suministro de agua para los diferentes usos previstos; según dicho estudio, los acuíferos con posibilidades de abastecimiento al municipio presentan un desequilibrio conjunto en sus balances de 3,4 Hm3/aÑo, lo que respresenta una limitación al desarrollo económico. El desarrollo urbanístico previsto representa un incremento de 305.281 m3/aÑo respecto a la demanda actual (629.430 m3/aÑo), EIA pág. 170. Se propone la «reordenación del régimen concesional y de explotación, o bien, la incorporación de caudales externos». La concesión administrativa para abastecimiento es, según el estudio de impacto ambiental, de 769.500 m3.  
Considerando que se encuentran en tramitación en esta conselleria dos expedientes de impacto ambiental referidos a proyectos de actividades extractivas en el término municipal, las cuales afectarían a terrenos adyacentes al barranco del Boquerón (cantera «El Cantalar», expt. 279/94-AIA) y al cabezo Gordo (VYESA-III, expt. 187/95-AIA). Según la información disponible, ambos proyectos afectan a suelos clasificados el proyecto de revisión de las normas subsidiarias como no urbanizables de especial protección, en el que dichas actividades extractivas resultan incompatibles. Por tanto, y con independencia de lo que determinen las preceptivas declaraciones de impacto ambiental, el Ayuntamiento debería valorar la viabilidad y conveniencia de las explotaciones mencionadas, armonizando en su caso la clasificación de los suelos afectados por dichos proyectos con la actividad a desarrollar.  
Considerando que el sector de suelo apto para urbanizar La Torre ocupa una superficie de 91,10 ha, y según la memoria de las normas su clasificación nace en el periodo de alegaciones, a instancia de particulares. Según el artículo 8.15 de las normas, se prevé un uso mayoritario de vivienda unifamiliar aislada o en hilera, mientras un 20 por cien podrán ser viviendas plurifamiliares; igualmente, se prevé un uso de equipamiento y servicios públicos. La densidad máxima es de 5,46 viv/ha. El citado artículo establece las condiciones para la urbanización del sector, entre las cuales se indica que si la promotora presentase ante el Ayuntamiento y Conselleria de Medio Ambiente toda la documentación necesaria que acredite la suficiente disponibilidad de agua, en la zona deportiva y esparcimiento podrá realizarse un campo de golf de 9 hoyos. Igualmente, se establece la protección especial en las áreas de interés arqueológico, así como la necesidad de mantener exenta de edificación la zona de monte, salvo las laderas junto a camino actual existente.   
Considerando que cerca de la mitad del Sector en cuestión ocupa una zona --el cabezo de la Torre-- cubierta mayoritariamente por vegetación de matorral y pinar, rodeada por terrenos de cultivo y en la cual aparecen diversos yacimientos arqueológicos; el valor ambiental de esta zona queda de manifiesto en el informe emitido al respecto por los servicios territoriales de Medio Ambiente de Alicante. El estudio de impacto ambiental considera para este sector, con medidas correctoras, un impacto admisible; se relaciona dicho suelo apto para urbanizar con la unidad ambiental «llanura cultivada» cuya idoneidad para la urbanización es «buena», obviándose la ocupación de un sector importante de monte; posteriormente se refiere al sector como «un área ocupada por cultivos de viÑa y frutales de secano, con algún resto forestal. La calidad ambiental del área es media-baja, no identificándose limitaciones de interés salvo el respeto a los yacimientos arqueológicos». La información gráfica del estudio (fotografías 5 a 8) referida a este sector impide una visión completa y realista del estado actual del mismo, evitándose en todo caso que aparezca la loma situada al este del sector, y en cualquier caso, no se ha encontrado en el estudio alusión alguna a la posible construcción de un campo de golf en la zona.  
Considerando que, a pesar de las condiciones y limitaciones para la urbanización del sector La Torre incorporadas al anteriormente citado artículo 8.15 de la normativa urbanística, la magnitud de los impactos que se producirían de desarrollarse la actuación hacen inviable, desde una perspectiva ambiental, su ejecución. Por un lado, el simple cambio del uso del suelo derivado de la urbanización de la zona representa por si mismo un impacto que llega a ser crítico en el caso de la loma, teniendo en cuenta las características ambientales actuales no sólo de ésta sino de la totalidad del sector. Además de eso, la eventual instalación de un campo de golf en la zona, aún cuando pudiera contar con suministro de agua localmente aceptable, representaría un agravamiento de la problemática hidrológica en el contexto del municipio y aún de la comarca, al dirigir a este uso caudales que resultan, como justifica el estudio de impacto ambiental, vitales para el desarrollo del municipio.   
Considerando que el proyecto examinado constituye uno de los supuestos fácticos en los que resulta preceptiva la formulación de una declaración de impacto ambiental, con carácter previo a la resolución administrativa que se adopte para la aprobación definitiva del mencionado proyecto, según se desprende del artículo 5 de la Ley de Impacto Ambiental y concordantes del reglamento.  
Considerando que en el expediente se han observado los trámites previstos en el Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el Reglamento de Impacto Ambiental, y la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de la Generalitat Valenciana y demás disposiciones que le son de aplicación.  
Considerando que el artículo 5 de la Ley 2/1989 establece que corresponde al órgano ambiental la declaración de impacto ambiental de los proyectos a los que se aplique esta ley.  
Considerando que el Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Medio Ambiente, texto refundido aprobado por la Orden de 23 de junio de 1994, del conseller de Medio Ambiente, atribuye a la Dirección General de Calidad Ambiental la competencia para la tramitación y formulación de la declaración de impacto ambiental y consiguiente estimación.  
Por todo ello, haciendo uso de las facultades que tengo legalmente atribuidas, formulo la siguiente declaración de impacto ambiental  
Primero  
Estimar aceptable, a los sólos efectos ambientales, el proyecto de revisión de las Normas Subsidiarias de Planeamiento del municipio de Sax (Alto Vinalopó), con la excepción de lo que se indica en el punto segundo de la presente declaración, en los términos que indica el estudio de impacto ambiental, y siempre que se cumplan, de manera previa a la aprobación definitiva del mismo, los siguientes condicionantes:  
\* Las vías pecuarias existentes en el municipio y recogidas en los planos de 2-1 a 2-7 de clasificación del suelo deberán incluirse en el artículo 2.9 de las Normas, con indicación de sus características y anchura legal. Igualmente, se deberá hacer mención en el apartado 2.9.3 de la Ley 3/1995, de vías pecuarias.  
\* El artículo 2.13, referido al sistema general de zonas verdes, incorporará para la zona de la peÑa del Castillo las medidas correctoras previstas al respecto en el estudio de impacto ambiental; dichas medidas son, entre otras, las siguientes:  
- Se prohibirá cualquier tipo de edificación, incluso de carácter deportivo o recreativo, reduciéndose las posibles actuaciones al mantenimiento de la vegetación y mobiliario.  
- No se introducirán especies ornamentales jovenes.  
- Los accesos y viales interiores consistirán en sendas peatonales de anchura máxima de 1 m y con firme de tierra, prohibiéndose el acceso y circulación de cualquier tipo de vehículo.  
- El mobiliario a instalar se adecuará al entorno en que se ubique, de modo que no rompa las líneas estéticas o provoque discordancia con dicho entorno.  
\* En cuanto a los usos permitidos en el suelo no urbanizable de especial protección por sus valores ecológicos y paisajísticos, se deberá puntualizar que las instalaciones precisas para la explotación agrícola (D) sólo serán autorizables en el caso de que no impliquen la alteración de la cubierta vegetal existente ni la roturación de nuevas áreas.   
\* El suelo no urbanizable de protección por su interés arqueológico tendrá la consideración de suelo no urbanizable de protección especial, por lo que deberá modificarse el artículo 2.14 de las Normas. La normativa de usos para esta categoría de suelo será tal que se garantice en cualquier caso la preservación efectiva de los restos existentes.  
\* De acuerdo con lo indicado por la Dirección General de Patrimonio Artístico, los yacimientos arqueológicos existentes en el término municipal deberán delimitarse y grafiarse en los planos de clasificación del suelo. Dichos yacimientos tendrán la consideración de suelo no urbanizable de especial protección por su interés arqueológico, de acuerdo con lo indicado en el apartado anterior. En el caso de yacimientos enclavados en suelo urbano, se delimitará la zona afectada, estableciéndose en su caso la necesidad de realizar prospecciones previas para cualquier obra que se realice, así como las medidas necesarias para garantizar su protección de acuerdo con la naturaleza de los hallazgos. Si los yacimientos afectaran a suelo apto para urbanizar, se excluirá del sector de que se trate el área afectada, la cual tendrá en cualquier caso la clasificación de suelo no urbanizable de especial protección.   
\* Se deberá incorporar al catálogo de elementos protegidos el llamado Pocico de la Nieve, de acuerdo con el informe emitido por la Dirección General de Patrimonio Artístico de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia.  
\* El artículo 3.4 incorporará, para planes especiales en suelo no urbanizable, la necesidad de evaluación de impacto ambiental previa, de acuerdo con lo previsto en el anexo II del Decreto 162/1990. Igualmente, el artículo 3.5 incoporará este requisito para los proyectos de urbanización de los planes parciales de uso industrial.  
\* Los límites para las emisiones y recepciones sonoras y vertidos industriales, establecidos en los artículos 4.8, 6.5, 7.5 y 7.7 de la normativa urbanística, se adaptarán en su caso a los correspondientes modelos de ordenanza confeccionados por la Federación Valenciana de Municipios y Provincias y la Conselleria de Medio Ambiente.  
\* Los planes parciales que desarrollen los sectores de suelo apto para urbanizar S.U.P. núm. 1, El Castillo (Industrial); S.U.P. núm. 2, Río Vinalopó (Industrial), S.U.P. núm. 4, Loma del Sombrero (Industrial-Terciario) y S.U.P. núm. 5, Ampliación Castillo (Industrial-Terciario) deberán incorporar de manera previa a su aprobación definitiva las siguientes determinaciones:  
- Se deberá justificar mediante certificación acreditada del organismo competente la disponibilidad de agua para los usos industriales y/o terciarios previstos.  
- Igualmente, se deberá especificar el destino previsto para las aguas residuales de origen industrial que se produzcan; dicho destino será en cualquier caso el tratamiento en estación depuradora, no permitiéndose en ningún caso el vertido sin depuración previa.  
- En el caso que se opte por el tratamiento en una estación depuradora propia, el plan o planes parciales deberán efectuar la correspondiente reserva de suelo, calificada como sistema general, para la ubicación de dicha depuradora. Si se opta por la conexión a depuradora mancomunada, se deberá acompaÑar certificación del organismo responsable de aquella en la que se indique que dicha depuradora cuenta con la capacidad y tratamiento adecuados para tratar las aguas que se produzcan.  
- En cualquier caso, los límites máximos permisibles para el vertido de aguas residuales a la red de alcantarillado deberán adaptarse a los valores previstos en el modelo de ordenanza de vertidos confeccionado por la Federación Valenciana de Municipios y Provincias y la Conselleria de Medio Ambiente, excepto que el organismo responsable establezca otros límites en razón de las características de la estación depuradora en la que se produzca el tratamiento.  
- Si las características físico-químicas de las aguas residuales producidas requirieran la depuración previa al tratamiento en la depuradora, el Ayuntamiento de Sax exigirá a las industrias que se ubiquen la depuración previa de las aguas producidas hasta niveles admisibles para su tratamiento y/o vertido. El sistema de depuración previo (individual o conjunto) que se adopte estará en función de las características de las aguas producidas y de las especificaciones técnicas de la depuradora en que vaya a efectuarse el tratamiento.  
- Los edificios destinados en más del 10 por cien de su superficie edificable a uso de oficina, comercial, industrial, talleres o almacenaje, contarán con servicios que permitan una recogida de los distintos tipos de residuos que se generen. Estos servicios consistirán en contenedores o depósitos, dotados con las medidas de seguridad necesarias para evitar contaminaciones, emanaciones, accidentes y molestias.  
- En los viales de nueva construcción se reservará suelo para la instalación de contenedores que permitan la recogida selectiva de al menos tres tipos de residuos.  
\* Si en el plazo de seis meses desde la aprobación definitiva de las Normas Subsidiarias no se hubiere establecido una solución definitiva para el tratamiento mancomunado de las aguas residuales producidas en el municipio, el Ayuntamiento de Sax deberá efectuar una reserva de suelo para la eventual ubicación de una estación depuradora de aguas residuales que dé servicio al municipio. Igualmente, cumplido dicho plazo, el Ayuntamiento de Sax deberá iniciar las gestiones necesarias para la ejecución de una depuradora municipal, la cual tendrá en cualquier caso las dimensiones y características apropiadas para permitir el tratamiento efectivo de las aguas residuales urbanas e industriales producidas en el municipio.  
\* Por lo que respecta a las actividades extractivas a ubicar en las zonas del cabezo Gordo y barranco del Boquerón, cuya declaración de impacto ambiental se encuentra en tramitación en esta dirección general, el Ayuntamiento de Sax podrá delimitar, de manera previa a la aprobación definitiva de las normas, las áreas susceptibles de ser ocupadas por dichas explotaciones de acuerdo con los proyectos y/o autorizaciones que se encontraran vigentes, las cuales se incorporaran a suelo no urbanizable común; en caso contrario, la ubicación de dichas actividades resultará incompatible con la clasificación propuesta.  
\* Sin menoscabo de la necesidad de someter al procedimiento de evaluación de impacto ambiental las instalaciones de tratamiento y/o eliminación de residuos sólidos urbanos, la reserva para la eventual ubicación de un vertedero de residuos sólidos urbanos efectuada en el proyecto deberá ampliarse al menos al hueco minero existente inmediatamente al norte del que ocupa la reserva, de manera que en conjunto se alcance una superficie adecuada para la población y horizonte temporal previsto en las normas.  
\* Durante el periodo de vigencia de las Normas Subsidiarias, el Ayuntamiento de Sax presentará, con una periodicidad anual y ante la Conselleria de Agricultura y Medio Ambiente, un informe ambiental en el que se dará cuenta del cumplimiento del programa de vigilancia descrito en el apartado 8 del estudio de impacto ambiental, de los efectos derivados de la aplicación de las normas y del grado de correspondencia de estos efectos con los que prevé el estudio de impacto ambiental. Además de los controles especificados en el mencionado apartado, se analizarán los siguientes:  
- Aparición de edificaciones dispersas fuera de ordenación.  
- Grado de cumplimiento en la gestión de los residuos sólidos urbanos e inertes.  
- Grado de ejecución de las obras de infraestructura y actuaciones previstas para garantizar el correcto tratamiento de las aguas residuales y el abastecimiento de agua para consumo humano.  
\* Las determinaciones anteriores deberán incorporarse a la documentación de las normas subsidiarias.   
Segundo  
No estimar aceptable, a los sólos efectos ambientales, la clasificación prevista para el sector de suelo apto para urbanizar La Torre, atendiendo a las consideraciones incorporadas a la presente declaración y a los diferentes informes emitidos durante la fase de consultas.  
El ámbito ocupado por dicho sector se deberá clasificar como suelo no urbanizable de especial protección por sus valores ecológicos y paisajísticos en tanto afecte a la zona de la loma ocupada por vegetación natural, y como suelo no urbanizable común en el resto.  
Tercero  
Notificar a los interesados que contra la presente resolución, por ser un acto de trámite que no pone fin al procedimiento ni produce indefensión, no cabe recurso alguno; sin perjuicio de utilizar los medios que en defensa de su derecho se estimen pertinentes.  
Cuarto  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana la presente declaración de impacto ambiental.  
Valencia, 4 de diciembre de 1995.- La directora general de Calidad Ambiental: Gloria Arnandis Boix.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML