Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 8793, del 20-04-2020 (2020/2967)

RESOLUCIÓ de 20 de març de 2020, de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, per la qual s'incoa expedient per a declarar bé d'interés cultural, amb la categoria de zona arqueològica, el jaciment arqueològic de Cabezo Redondo a Villena (Alacant), segregant-lo del conjunt històric declarat del nucli urbà antic de la ciutat de Villena, i se sotmet l'expedient incoat a tràmit d'informació pública.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8793

Data del DOGV
:   20-04-2020

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2020/2967

CVE


Data del document
:   20-03-2020

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * [Conselleria d'Educació, Cultura i Esport](javascript:void(0))
    * [Conselleria d'Educació, Cultura i Esport](javascript:void(0))

RESOLUCIÓ de 20 de març de 2020, de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, per la qual s'incoa expedient per a declarar bé d'interés cultural, amb la categoria de zona arqueològica, el jaciment arqueològic de Cabezo Redondo a Villena (Alacant), segregant-lo del conjunt històric declarat del nucli urbà antic de la ciutat de Villena, i se sotmet l'expedient incoat a tràmit d'informació pública. [2020/2967]  
  
El Decret 666/68, de 21 de març, del Ministeri d'Educació i Ciència (BOE 08.04.68), va declarar bé d'interés cultural amb la categoria de conjunt històric el barri antic de la ciutat de Villena (Alacant), incloent-hi el jaciment arqueològic de Cabezo Redondo, amb el qual no guarda cap relació.  
Vist el temps transcorregut des de la publicació del Decret 666/68 esmentat, la parquedat de les dades relacionades amb el jaciment arqueològic de Cabezo Redondo contingudes en aquest, per no descriure's l'immoble, ni determinar-se els valors que justifiquen la seua protecció, ni assenyalar-se un entorn establint la corresponent normativa de protecció per a aquest.  
Vista la sol·licitud formulada per l'Ajuntament de Villena (Alacant) per a la delimitació del seu entorn de protecció i l'establiment de la normativa de protecció del bé d'interés cultural amb la categoria de zona arqueològica.  
Vistos els informes dels serveis tècnics favorables a l'esmentada sol·licitud.  
Vista la total autonomia d'aquest jaciment arqueològic en relació amb el conjunt historicoartístic declarat del barri antic de la ciutat de Villena en el qual s'ha inclòs, amb el qual no guarda absolutament cap connexió, tant per la distància geogràfica que els separa, com pels valors dominants que justifiquen la seua protecció, arqueològics en el primer i arquitectònics en el segon, s'imposa la seua segregació per a la seua consideració individualitzada i la seua readscripció a la categoria protectora de zona arqueològica.  
Considerant el que disposa l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, aquesta Conselleria d'Educació, Cultura, i Esport, en el que és matèria de la seua competència, ha resolt:  
  
  
Primer  
Incoar expedient per a declarar bé d'interés cultural amb la categoria de zona arqueològica el jaciment de Cabezo Redondo situat al terme municipal de Villena (Alacant) segregant-lo administrativament i tutelarment del conjunt historicoartístic declarat del barri antic de la ciutat de Villena amb el qual no guarda cap relació, encomanant la seua tramitació a la Direcció General de Cultura i Patrimoni de la Conselleria d'Educació, Cultura, i Esport.  
  
Segon  
De conformitat amb el que es disposa en l'article 28 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, determinar els valors del bé que justifiquen la declaració, delimitant i descrivint el jaciment i les seues parts integrants, delimitant l'entorn de protecció d'aquest, en el qual radiquen altres béns patrimonials arqueològics i etnològics de destacada significació que es relacionen i s'identifiquen a efectes tutelars, i fixar les normes de protecció de la zona arqueològica i del seu entorn, tant literalment com gràficament, en els annexos que s'adjunten a la present resolució.  
  
Tercer  
En compliment del que preceptua l'article 27.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, notificar aquesta resolució a l'Ajuntament de Villena (Alacant) i als interessats i fer-los saber que, de conformitat amb el que estableixen els articles 35, 36 i 62.3 en relació amb el 27.4 de la Llei, la realització de qualsevol intervenció, tant en la zona arqueològica com en el seu entorn, haurà de ser autoritzada preceptivament per la Direcció General de Cultura i Patrimoni de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport amb caràcter previ a la seua realització i a l'atorgament de la llicència municipal, quan aquesta resulte preceptiva, així com qualsevol canvi d'ús en l'immoble al qual es refereix la present incoació, sense perjudici de l'aplicació íntegra a l'àmbit delimitat del bé d'interés cultural i el seu entorn del règim que per a la salvaguarda del patrimoni arqueològic estableix el títol III de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.  
  
  
Quart  
La present incoació, d'acord amb el que s'estableix en l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, determina la suspensió de l'atorgament de llicències municipals de parcel·lació, urbanització, construcció, demolició, activitat i qualssevol actes d'edificació i ús del sòl que afecten l'immoble i el seu entorn de protecció, així com d'aquestes actuacions quan siguen dutes a terme directament per les entitats locals. Queden igualment suspesos els efectes de les ja atorgades, suspensió els efectes de la qual, de conformitat amb la limitació temporal continguda en l'incís segon de l'article 33 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, es resoldran després de la culminació de la present declaració.  
  
No obstant això, la Direcció General de Cultura i Patrimoni de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport podrà autoritzar les actuacions esmentades quan considere que, en aplicació de les normes de protecció establides en la present resolució, manifestament no perjudiquen els valors del bé que motiven la incoació, així com les obres que per causa de força major o interés general hagueren de realitzar-se inajornablement.  
  
Cinqué  
Conforme al que es preveu en l'article 83 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, i en l'article 27.6 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, sotmetre l'expedient incoat a tràmit d'informació pública, a fi que totes les persones que tinguen interés puguen examinar l'expedient durant el termini d'un mes a partir de la publicació de la present resolució en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana en les dependències de la Direcció General de Cultura i Patrimoni, de la Conselleria d'Educació, Cultura, i Esport, avinguda de la Constitució núm. 284, de València.  
  
Sisé  
Que en compliment del que preceptua l'article 27.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, es notifique la present resolució al Registre General de Béns d'Interés Cultural, dependent de l'Administració General de l'Estat, per a la seua anotació preventiva.  
  
  
Seté  
Que la present resolució amb els seus annexos es publiquen en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana i en el Boletín Oficial del Estado.  
  
València, 20 de març de 2020.- El conseller d'Educació, Cultura i Esport: Vicent Marzà i Ibáñez.  
  
  
ANNEX I  
Delimitació literal de la zona arqueològica del jaciment de Cabezo Redondo a Villena (Alacant), descripció de les parts integrants o consubstancials d'aquest, i valors patrimonials que justifiquen la declaració.  
  
1. Denominació principal: Cabezo Redondo  
2. Localització:  
Província: Alacant  
Comarca: Alt Vinalopó  
Municipi: Villena  
3. Delimitació literal del jaciment  
Es troba geogràficament en la quadrícula 843/453 del full 845, quart I (Villena), del Pla director a escala 1:25.000, a 2 km de Villena (Alacant), situat en la partida de Los Cabezos.  
El jaciment arqueològic de Cabezo Redondo va ser inclòs en la declaració del conjunt historicoartístic de la ciutat de Villena en 1968 com a bé d'interés cultural i consegüentment ha sigut inscrit en la secció primera de l'Inventari general del patrimoni cultural valencià. Es troba inclòs en la Carta arqueològica de la Comunitat Valenciana.  
  
Presenta inscripció genèrica amb codi 03.28.140-050 en el Registre de Béns d'Interés Cultural en la secció 1a Béns Immobles com a zona arqueològica amb declaració singular, anotació genèrica del Ministeri de Cultura codi R-I-55-0000077, de data 21 de març de 1968 (BOE número 85, de 8 d'abril de 1968, que publica el Decret 666/1968, de 21 de març, pel qual es declara conjunt historicoartístic el barri antic de la ciutat de Villena (Alacant), incloent-hi el jaciment arqueològic Cabezo Redondo, en aquest terme municipal).  
  
Aquest decret assenyala que «Fora d'ell (barri antic), emplaçat en el seu terme municipal, va ser descobert l'any mil nou-cents quaranta-nou un jaciment fonamental per a l'estudi de diverses cultures, denominat Cabezo Redondo, clarament assignat a la cultura argàrica. La seua considerable extensió, les abundantíssimes restes humanes i vegetals subministrades per les excavacions, i la recent aparició d'un magnífic lot d'objectes d'or, fan d'aquest jaciment una de les més destacades estacions que ha de ser conservat com a font de la ciència arqueològica».  
  
El Decret 1451/1968, de 6 de juny, declara d'utilitat pública els terrenys del Cabezo Redondo, de Villena (Alacant) ?BOE núm. 158 de 2 de juliol de 1968?.  
3.1. Ubicació  
Denominació: Cabezo Redondo  
Altura: 579 msnm.  
Coordenades:  
Dàtum: ETRS 89, UTM Fus 30  
UTMe: 683565  
UTMn: 4279311  
El jaciment està delimitat per les coordenades següents:  
  
  
Punt X Y  
 1 683752 4279443  
 2 683754 4279198  
 3 683712 4279178  
 4 683645 4279146  
 5 683550 4279234  
 6 683483 4279358  
 7 683515 4279408  
 8 683528 4279477  
 9 683620 4279550  
 10 683693 4279557  
  
3.2. Referència cadastral:  
Cabezo Redondo. Villena (Alacant)  
03140A008000140000WS (part)  
Polígon 8  
Parcel·la 14  
  
Inscrit en el Registre de Propietat de Villena en el tom 660, llibre 344, foli 17. Inscripció 9 de data 04.01.1972. Finca de Villena 11228, amb una superfície de 85.694 m² (3 hectàrees, 42 àrees i 40 centiàrees).  
  
Titularitat: 100% de ple domini de l'Estat (Patrimoni de l'Estat a Alacant, plaça Muntanyeta, 8-3, 03001 Alacant), adquirida mitjançant expropiació en haver-se declarat d'utilitat pública per decret, en virtut de document administratiu expedit a Villena en data 11 de febrer de 1970, inscripció 9a.  
4. Justificació de la delimitació del jaciment arqueològic declarat zona arqueològica  
El territori en el qual se situa Cabezo Redondo es troba emmarcat en el curs alt de la vall del riu Vinalopó, que forma una falla transversal que discorre en direcció NO-SE. La disposició dels elements geogràfics imprimeix un paisatge contrastat que afavoreix la comunicació amb altres àrees adjacents, sent un estratègic encreuament de camins molt idoni per als intercanvis comercials i el control del territori. En el centre del corredor es disposen xicotetes elevacions formades per sediments diapírics d'origen triàsic, una de les quals és Cabezo Redondo.  
  
En el turó la vegetació existent és semiàrida, de tipus arbustiu, mentre que en la resta de les terres planes i elevacions es poden observar camps de cultiu abandonats i algunes àrees boscoses de pi mediterrani.  
  
El Cabezo Redondo és un turó de planta lleugerament el·líptica, el cim del qual s'eleva uns 40 m sobre el pla, amb una cota màxima de 579 m.s.n.m. Es tracta d'un turó triàsic compost per argiles i algeps (les pedreres d'aquests últims es troben per tots els seus vessants). La vegetació existent sobre aquest tipus de sòls triàsics és la típica de les estepes salines, produint-se un curiós fenomen en el qual la vegetació s'adapta al tipus de sòl. Això fa que s'observe una gradació característica des del cim ?amb predomini dels espartars?, els seus vessants, i fins al pla pròxim a la seua base, on es produeixen forts processos de salinització. En aquest lloc hi ha un clar predomini dels matolls adaptats a terrenys molt degradats (halonitròfils) i vegetació gipsícola. Entre aquests cal destacar la presència del tamarit (Tamarix boveana), endemisme del nord d'Àfrica i part del Sud-est espanyol molt adaptat a terrenys salobres.  
  
La vegetació que es troba en aquesta zona és objecte de protecció després de la creació en 1999 de la Microreserva Vegetal de Los Cabezos (Ordre de 4 de maig de 1999 de la Conselleria de Medi Ambient ?DOGV núm. 3505, de 28.05.1999?).   
El 29 d'agost de 1985 la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Generalitat Valenciana va autoritzar les obres de tancament amb clos perimetral del jaciment.  
5. Descripció del jaciment declarat, de les parts integrants o consubstancials i determinació dels seus valors  
5.1. Parts integrants  
Per a una millor descripció del jaciment arqueològic de Cabezo Redondo s'ha sintetitzat en cinc epígrafs la informació. Aquests són:  
- Poblat  
- Departaments  
- Espai obert  
- Enterraments  
- Conjunt ornamental del tresoret de Cabezo Redondo  
  
a) Poblat.  
S'estén per tots els vessants del turó. En el vessant occidental es documenten les construccions més rellevants i en l'oriental es documenten diversos enterraments humans en coves obertes en els afloraments rocosos del cim, així com el denominat tresoret del Cabezo Redondo.  
  
En línies generals, es tracta d'un poblat obert, sense muralla, amb una complexa organització interna a base de carrers i cases (departaments) formant blocs emplaçats en plataformes artificials per a salvar el pendent. L'acusat pendent del vessant va obligar a un notable esforç constructiu que correspon a un planificat treball mitjançant la construcció de murs que, més o menys paral·lels, abancalen el vessant, al mateix temps que s'utilitzen com a parets dels mateixos departaments. D'aquesta manera, la part posterior de cadascun dels departaments actua, al mateix temps, com a davantera del que se situa a la terrassa superior. En tots els casos la paret posterior és sempre la més alta, mentre que la davantera es troba en l'actualitat al mateix nivell del sòl o fins i tot més baix. Els murs laterals es conserven amb diferents altures, seguint la inclinació pròpia del vessant.  
Les pedreres que envolten el seu contorn i les excavacions han permés confirmar que el jaciment no presenta murs de tancament, a manera de muralles, encara que l'última línia de cases ben bé pogué haver exercit aquesta funció.  
Les cases s'adossen les unes a les altres ordenant el poblat a manera de blocs separats per carrers estrets i empinats, pels quals també discorria l'aigua. Es calcula que va poder arribar a albergar entre 500 i 750 habitants.  
L'accés als departaments es realitza a través d'estrets carrers disposats seguint les corbes de nivell o de traçat en ziga-zaga per als que ascendeixen pel vessant. En aquests últims es construeixen xicotets murs de pedra a manera de replans per a disminuir la força de les aigües, en cas de pluja, i facilitar la circulació dels habitants.  
b) Departaments.  
Va ser José María Soler qui va utilitzar el terme departament per a designar els diferents espais delimitats per quatre murs que, si s'ha de jutjar pels seus elements arquitectònics i materials arqueològics, no sempre correspondrien a espais d'habitació i que, en algunes ocasions, van poder utilitzar-se com a tallers, carrers o xicotets llocs de trànsit.  
  
Els 31 departaments identificats fins a hui en Cabezo Redondo es caracteritzen per la seua extraordinària diversitat, tant en dimensions i arquitectura com per la seua seqüència estratigràfica, materials arqueològics i equipaments interns. Reflecteixen, sens dubte, diferents activitats, ja que tots ells són contemporanis en algun moment.  
Suggereixen l'existència de, almenys, dos ?possiblement tres- barris o blocs de cases, en les quals es detecten diferències en les activitats domèstiques. Les seues dimensions oscil·len des de poc més de 25 m² del departament XXI als més de 100 m² a què arriba el departament XXV.  
L'interior dels habitatges difereix notablement dels uns als altres. Mentre que en alguns només es documenten bancs adossats a la paret posterior i rebaixos en el paviment a manera de llars o torteres per a preparar els aliments; en uns altres, a més, complexos sistemes de bancs de pedra i fang, i també es documenten conjunts de forns i tinells (per a treballar el metall o el fang).  
Malgrat les diferències, els departaments presenten similars tècniques constructives amb murs de tendència recta, que conformen espais rectangulars i, excepcionalment, quadrangulars o trapezoidals. Els murs (es conserven a vegades fins als 2 m d'altura) estan constituïts per pedres sense escalabornar, travades amb fang i, sovint, arrebossades, de roig o blanc, per successives capes de calç, cendres, algeps o arenes compactades amb aigua, de les quals es conserven múltiples evidències en pràcticament totes les estances.  
Aquestes construccions, amb l'excepció d'algunes, recolzen directament sobre la roca, la qual cosa suggereix una neteja del turó prèvia a la construcció dels primers murs. Tampoc s'han detectat rases de fonamentació en el rebliment que se li adossa.  
A l'interior dels habitatges, els sòls són d'extraordinària qualitat. Estan sempre formats per primes capes de terra mesclada amb cendres, col·locades, sovint, sobre una capa de preparat composta per fang i pedres xicotetes.  
Al costat de les parets es col·loquen pals de fusta les falques de pedra dels quals solen superar els 90-100 cm de profunditat sota terra.  
La sostrada estaria composta per una gruixuda capa de fang disposada sobre bigues de fusta i un entramat vegetal de brancatge lligat amb cordes d'espart. Tindria la coberta tendència plana, possiblement amb una lleugera inclinació seguint el pendent del vessant, facilitant el desaigüe sobre la sostrada de la construcció de la terrassa inferior i d'aquesta, al seu torn, cap a una tercera o cap a un carrer longitudinal.  
  
L'accés als departaments s'ha localitzat en molt poques ocasions.  
  
Els habitatges del Cabezo Redondo presenten un aixovar domèstic bastant generalitzat, amb abundants i variats recipients de ceràmica de gran qualitat, algunes de complexa decoració, objectes d'os ?entre els quals apareixen nous tipus com els grans punxons denominats punyals?, pesos de teler cilíndrics i fusaioles ?associades a activitats tèxtils?, així com elements d'adorn ?sobre petxina, pedra, os, pasta vítria o ivori?, i utensilis lítics de variades roques, morfologia i funcionalitat (esmoladores, matxucadors, percussors, molins, dents de falç, etc.).  
  
També s'ha recuperat en el poblat un teler de l'Edat del Bronze amb 48 pesos, així com diferents fragments d'altres pesos que permeten assenyalar que els telers prehistòrics eren verticals, i que els pesos servien per a tibar.  
c) Espai obert.  
Al costat dels departaments XX i XXI i el camí d'accés a la part superior de les pedreres es troba el denominat espai obert. En aquest s'han posat al descobert diversos trams de murs molt deteriorats. Es tracta d'una zona de més de 270 m², les dimensions i funcionalitat exactes de la qual resulta difícil de precisar de moment. Al seu voltant es distribueixen diverses construccions.  
d) Enterraments.  
La presència d'enterraments humans en el Cabezo Redondo, uns a l'interior del poblat, uns altres en coves i clivelles en els seus vessants i alguns descoberts en els treballs de les pedreres, van permetre a Soler en 1953 incloure la conca del Vinalopó en el Bronze argàric.  
Les excavacions dels últims anys han constatat la presència de diversos enterraments sota el paviment d'algunes cases i en els espais de trànsit. Així mateix s'han recollit algunes restes humanes aïllades barrejades amb altres materials arqueològics en el rebliment antròpic, i que estaria apuntant cap al possible desmantellament dels espais dels moments inicials i l'aprofitament del sediment per a regularitzar les noves construccions.  
Demogràficament s'identifiquen almenys 61 individus, sent els infantils els millor representats.  
Un canvi fonamental en les societats protohistòriques respecte a les anteriors prehistòriques s'observa en el món funerari amb inhumacions individuals davall de les cases acompanyades dels seus aixovars, bé en pithos ?grans atuells?, en cistes o en fosses, a vegades envoltades de pedra, i enterraments col·lectius en coves.  
Aquest tractament diferencial davant la mort amb aixovars individuals denota una important jerarquització de les societats d'aquest moment. També denota que el rang social és hereditari per la presència d'alguns xiquets enterrats a l'interior del poblat.  
e) Conjunt ornamental del tresoret de Cabezo Redondo.  
El tresoret no només està compost de peces d'adorn personal, sinó que també l'integren altres elements fragmentats que assenyalen el valor intrínsec de la matèria primera, més enllà de l'objecte final.  
Es tracta d'un conjunt de 35 peces d'or, amb un pes de 147,0831 gr. El conjunt està compost per una diadema en forma de cinta de 55 cm de llarg i 1,2 cm d'ample, amb orificis en els extrems arredonits per a permetre la seua subjecció; tres polseres o braçalets, un d'ells amb incisions; tres espirals, una de dues voltes i mitja i dues d'una sola volta; tretze anells, alguns d'ells decorats de manera similar als braçalets; deu penjolls cònics o de trompeta, tots decorats en la vora de la base amb una sèrie de punts en relleu; dues cintetes; un gra de collaret de forma globular amb perforació cilíndrica; un fragment de braçalet decorat amb una motlura paral·lela a la vora i una fila amb 15 pues, i un tros de lingot a manera de fragment de barra cilíndrica corbada, de 12 mm de diàmetre i 8 mm de longitud.  
Aquests materials, acumulats a manera de ?ferralla?, suggereixen la possibilitat que en el mateix Cabezo Redondo existiren orfebres locals capaços de treballar l'or, bé per a elaborar alguns objectes, per a reparar-los o per a refondre'ls i reutilitzar la matèria.  
5.2. Determinació dels seus valors  
Es tracta d'un centre comarcal articulador social i econòmic d'un ampli territori. El turó i el seu entorn defineixen un paisatge cultural i una unitat paisatgística de primer ordre. Destaca per l'espectacularitat i excel·lent estat de conservació de la seua arquitectura i urbanisme.  
Les excavacions realitzades el converteixen en un dels jaciments més importants de la Comunitat Valenciana, havent-se trobat en aquest lloc un dels primers indicis d'un urbanisme preconcebut en la Península.  
  
El Cabezo Redondo es caracteritza per l'abundància de materials arqueològics (ceràmica, pedra, metal·lúrgia, orfebreria, os, asta, ivori, teixit, cordelleria, cistelleria i adorns personals). Molts d'ells, per la seua matèria primera, forma i decoració, es converteixen en extraordinaris referents culturals i cronològics per als moments avançats de l'Edat del Bronze (Bronze tardà) en el Llevant i Sud-est peninsular.  
  
Les primeres investigacions en el jaciment, i en la zona, les va dur a terme Joan Vilanova i Piera cap a 1870, encara que va ser l'arqueòleg José María Soler qui va començar a estudiar-lo sistemàticament en 1959, després del descobriment de diverses peces de metall (or, plata, coure, etc.). En 1963 es va realitzar la troballa del denominat tresoret de Cabezo Redondo.  
En Cabezo Redondo va residir una classe social elevada, capaç d'atresorar objectes i joies com el tresoret i molt possiblement l'espectacular tresor de Villena (pel Decret 66/2005, d'1 d'abril de 2005 va ser declarat bé d'interés cultural com a col·lecció arqueològica ?BOE núm. 113, de 12 de maig de 2005?) que possiblement siga un dels més importants tresors prehistòrics d'Europa. Tots dos es troben depositats al Museu Arqueològic Municipal de Villena José María Soler, on es troben també les restes arqueològiques exhumades de Cabezo Redondo ?objectes d'ivori, pasta vítria, ceràmiques decorades, etc.  
A més d'un entorn apte per a l'agricultura i la ramaderia, la seua condició d'encreuament de camins i control d'aquests, van fer de l'entorn del Cabezo un canal idoni per al trànsit de persones, objectes i idees. L'existència dels materials documentats fan pensar en el Cabezo com un centre controlador de determinats circuits d'intercanvi. Els intensos contactes amb les àrees costaneres, l'Alta Andalusia o la Meseta oriental es palpen en la presència de matèries com el metall, la petxina, l'ivori, la pasta vítria o peces ceràmiques procedents de les cultures de Las Cogotas (Meseta) i El Argar (Sud-est).  
Les característiques dels objectes d'os, de pedra o de metall, entre els quals destaquen els ganivets i destrals de bronze, i els adorns del mateix metall o d'or i plata, indiquen que ens trobem davant una cultura gens primitiva, i, encara que desconeixien l'escriptura, posseïen un elevat grau de desenvolupament tecnològic i social.  
Alguns d'aquests materials situen el territori de Villena entre les cultures atlàntiques i mediterrànies i constitueixen un referent europeu de les profundes transformacions que anuncien el període conegut com a protohistòria.  
Les profundes desigualtats socials existents en el Bronze tardà es representen bàsicament a través de l'accés a determinats productes i objectes de prestigi per part d'un sector restringit de la societat. La classe dominant del poblat de Cabezo Redondo degué atresorar objectes d'orfebreria i matèria primera en brut, possiblement pel seu valor de canvi.  
Un dels elements que permeten parlar del col·lapse i el final del poblat del Cabezo Redondo és, precisament, l'element que millor defineix la seua esplendor: el tresor de Villena. Encara que no es va trobar al Cabezo Redondo, sinó a la rambla del Panadero, 5 km a l'E del poblat, la cronologia, la seua semblança al tresoret i l'atuell en què es va trobar, semblen indicar que va ser una ocultació realitzada per algun dels pobladors del Cabezo Redondo.  
El fet que aquest excepcional conjunt es trobara ocult en una rambla posa de manifest que el poblat del Cabezo Redondo es va veure sumit en una situació de crisi. L'abandó d'aquest sembla estar relacionat amb un canvi en les estratègies d'intercanvis entre el Mediterrani i les terres d'interior. De fet, a partir d'aquest moment es denota una major importància dels enclavaments al costat de la mar, segurament oberts més a un comerç costaner.  
L'economia del període es basa en les labors agrícoles, encara que progressivament es controla una major extensió de terreny cultivat. La ramaderia també posseeix un important pes econòmic, sobrepassant el caràcter domèstic, sent aquesta també objecte d'intercanvis comercials. La caça-recol·lecció, per la seua banda, es mantindrà com a recurs complementari.  
5.3. Cronologia  
Es disposa de 31 datacions absolutes. L'estudi detallat dels resultats de les anàlisis radiocarbòniques permet situar l'ocupació de Cabezo Redondo entre 1765-1636 cal. BC i 1390-1276 cal. BC.  
El conjunt de datacions i les excavacions mostren una ocupació ininterrompuda del Cabezo Redondo durant aquest espai de temps, no observant-se diferències substancials al llarg de la vida del poblat, tant en la seua arquitectura com en els seus materials.  
La vida del poblat de Cabezo Redondo degué estendre's durant uns 400 anys. Les restes arqueològiques que s'han excavat pertanyen a l'Edat del Bronze, al voltant de mitjans del II mil·lenni a.C.  
  
  
ANNEX II  
Delimitació literal de l'entorn de protecció de la zona arqueològica del jaciment de Cabezo Redondo i dels béns patrimonials que se situen en aquest entorn que es relacionen i identifiquen a efectes tutelars.  
  
  
A) Justificació de la delimitació proposada.  
El paisatge actual de la zona, en comparació amb els moments de poblament del Cabezo Redondo, està modificat. En el mateix Cabezo Redondo les activitats de picapedreria i transformació de l'algeps li confereixen un paisatge profundament antropitzat.  
La delimitació de l'entorn de protecció s'ha establit tenint en compte l'espai comprés en una distància mínima de 200 metres, i d'acord amb els criteris següents:  
1. Topogràfics i paisatgístics, amb la inclusió de les terres circumdants, els relleus i els camins pròxims des d'on és possible contemplar el Cabezo Redondo.  
2. Arqueològics i etnològics: l'àmbit comprén la mateixa zona arqueològica del jaciment i les àrees confrontants susceptibles de noves troballes relacionades amb el Cabezo Redondo i amb els béns culturals de valor arqueològic i etnològic existents.  
3. Administratius: inclou la totalitat de la superfície formada per un polígon irregular que delimita l'entorn sobre la base de camins, carretera, accidents naturals i llindes de les parcel·les cadastrals afectades per la proposta i facilita d'aquesta manera la seua definició.  
B) Delimitació literal de l'entorn.  
Origen: Punt A1 (Dàtum ETRS89 UTM Fus 30): UTMe X: 683644 / UTMn Y: 4280013   
- Línia delimitadora. Sentit horari.  
  
Punts Coordenades  
Punt X Y  
A1 683701 4279940  
2 683937 4279520  
3 684095 4279191  
4 684018 4279160  
5 684023 4279102  
6 683652 4278945  
7 683721 4278783  
8 683576 4278731  
9 683327 4279172  
10 682872 4279707  
11 683379 4279807  
12 683386 4279753  
  
  
Polígons. Parcel·les afectades. Referència cadastral. Terme municipal de Villena  
  
Polígon 8. CABEZO Redondo. Classe: sòl rústic  
Parcel·la Referència cadastral  
 14 03140A008000140000WS (part)  
  
Polígon 7. LOS CABEZOS. Classe: sòl rústic  
Parcel·les Referències cadastrals  
 51 03140A007000510000WFG (part)  
URBANITZACIÓ QUITAPESARES (40950; 41953; 41955; 41943; 38930; 39930; 41930; 38920)  
194 4195308XH8749S0001OY  
195 4195307XH8749S0001MY  
196 4195306XH8749S0001FY  
197 4195305XH8749S0001TZ  
198 4195304XH8749S0001LZ  
199 4195303XH8749S0001PZ  
200 4195302XH8749S0001QZ  
201 4195301XH8749S0001GZ  
203 4195001XH8749S0001AY  
204 4195002XH8749S0001BY  
205 4195003XH8749S0001YY  
206 4195004XH8749S0001GY  
207 4195005XH8749S0001QY  
208 4195006XH8749S0001PY  
209 4195007XH8749S0001LY  
210 3893012XH8739S0001LW  
211 3893013XH8739S0001TW  
212 3893014XH8739S0001FW  
213 3893015XH8739S0001MW  
214 3893016XH8739S0001OW  
215 3893017XH8739S0001KW  
216 3893001XH8739S0001HW  
216 3893008XH8739S0001PW  
219 3893002XH8739S0001WW  
220 3893003XH8739S0001AW  
221 3893004XH8739S0001BW  
222 3893005XH8739S0001YW  
223 3893006XH8739S0001GW  
224 3893007XH8739S0001QW  
226 3893009XH8739S0001LW  
228 3893010XH8739S0001QW  
229 3893011XH8739S0001PW  
234 3892012XH8739S0001FW  
235 3892013XH8739S0001MW  
236 3892014XH8739S0001OW  
237 3892015XH8739S0001KW  
238 3892016XH8739S0001RW  
239 3892017XH8739S0001DW  
240 3892018XH8739S0001XW  
241 3892019XH8739S0001IW  
242 3892020XH8739S0001DW  
243 3892001XH8739S0001AW  
244 3993014XH8739S0001YW  
245 3993015XH8739S0001YW  
246 3993016XH8739S0001QW  
247 3993017XH8739S0001PW  
248 3993018XH8739S0001LW  
249 3993019XH8739S0001TW  
250 3993020XH8739S0001PW  
251 3993021XH8739S0001LW  
252 3993022XH8739S0001TW  
253 3993023XH8739S0001FW  
254 3993024XH8739S0001MW  
255 3993001YH8749S0001IL  
256 3993002YH8749S0001JL  
257 3993003YH8749S0001EL  
258 3993004YH8749S0001SL  
259 3993005YH8749S0001ZL  
260 3993006YH8749S0001UL  
261 3993007XH8739S0001HW  
262 3993008XH8739S0001WW  
263 3993009XH8739S0001AW  
264 3993010XH8739S0001HW  
265 3993011XH8739S0001WW  
266 3993012XH8739S0001AW  
267 3993013XH8739S0001BW  
268 3892002XH8739S0001BW  
268 3892003XH8739S0001YW  
270 3892004XH8739S0001GW  
271 3892005XH8739S0001QW  
272 3892006XH8739S0001PW  
273 3892007XH8739S0001LW  
274 3892008XH8739S0001TW  
275 3892009XH8739S0001FW  
276 3892010XH8739S0001LW  
277 3892011XH8739S0001TW  
278 4193022XH8749S0001DY  
279 4193021XH8749S0001RY  
280 4193020XH8749S0001KY  
281 4193019XH8749S0001DY  
282 4193018XH8749S0001RY  
283 4193017XH8749S0001KY  
284 4193016XH8749S0001OY  
285 4193015XH8749S0001MY  
286 4193014XH8749S0001FY  
287 4193013XH8749S0001TY  
288 4193012XH8749S0001LY  
289 4193011XH8749S0001PY  
290 4193010XH8749S0001QY  
291 4193009XH8749S0001LY  
292 4193008XH8749S0001PY  
293 4193007XH8749S0001QY  
294 4193006XH8749S0001GY  
295 4193005XH8749S0001YY  
296 4193004XH8749S0001BY  
297 4193003XH8749S0001AY  
298 4193002XH8749S0001WY  
299 4193001XH8749S0001HY  
300 4194303XH8749S0001TY  
301 4194302XH8749S0001LY  
302 4194301XH8749S0001PY  
303 4195501XH8749S0001MY  
304 3691001XH8739S0001XW  
  
  
Polígon 8. CABEZOS DE LA CUEVA. Classe: sòl rústic  
  
Parcel·les Referències cadastrals  
 1 03140A008000010000WF  
 11 03140A008000110000WI  
 12 03140A008000120000WJ  
 13 03140A008000130000WE  
 14 03140A008000140000WS (jaciment)  
 15 03140A008000150000WZ  
 16 03140A008000160000WU  
 17 03140A008000170000WH (part)  
 31 03140A008000310000WL (part)  
  
Altres tipus de sòl:  
- Parcel·la 01. 36910  
€ Sòl no subjecte  
- Terreny sense referència cadastral  
- Camins (íntegrament o en part):  
 Camí de Los Yesares  
 Cañada Real de Almansa al Collado de Salinas  
 Colada de las Casas de la Vereda/Cordel de las Fuentes (Ref. cadastral 03140A008090080000WU)  
 Camí de Los Cabezos  
 Camí Cabezo Redondo  
 Camí de Las Delicias a la Mina  
 Vials de la projectada Urbanització Quitapesares  
  
La descripció delimita un polígon irregular que forma l'entorn del jaciment arqueològic de Cabezo Redondo i que s'inicia en el punt d'origen (punt A1) situat en la intersecció de les parcel·les 10 i 11 del polígon 8 del terme municipal de Villena amb la carretera de Villena a Cabdet (CV-809) PK 5,4 (coordenades 683701/4279940). Segueix la línia delimitadora cap al SE per les fites de les parcel·les 11, 12 13, la vora de l'esmentada carretera i la projectada Urbanització Quitapesares, fins a la intersecció d'aquesta amb els edificis nous, i més a l'O amb els antics, de la fàbrica Athenea 1 en el Polígon Industrial El Rubial (intersecció amb les referències cadastrals 41943 i 41921). Segueix en direcció O vorejant els edificis del Polígon Industrial El Rubial i continua cap al SO pels límits d'aquest polígon industrial i, pels vials d'aquest, continua fins al límit de la parcel·la 51 del polígon 7. Continua en direcció NO per l'interior de la parcel·la 51, creuant el Cordel de las Fuentes, la parcel·la 31 del polígon 8 i per la parcel·la 17 del polígon 8 arriba fins a la Colada de las Salinas. Vorejant el denominat Cabezo de las Cuevas continua en direcció NE per les llindes ?camí- de la parcel·la 1 fins a arribar a la intersecció amb les parcel·les 6 i 5 del polígon 8. Continua cap al S pel límit de la parcel·la 6 i segueix en direcció E en línia recta pels límits meridionals de les parcel·les 6, 7, 8, 9 i 10 amb la parcel·la 11 fins a arribar novament al punt d'origen A1.  
  
C) Béns patrimonials situats en l'entorn de protecció.  
Al voltant de la zona arqueològica se situen béns de diferent caràcter que conformen un conjunt en el qual està representat el patrimoni arqueològic i el patrimoni etnològic. La descripció d'aquests, als consegüents efectes tutelars, és la següent:  
  
C.1. Patrimoni arqueològic:  
1. Cabezo de las Cuevas  
Descripció:  
Puig situat a 4 km de la ciutat de Villena en direcció NW, al costat de la carretera CV-809 i enfront del Cabezo Redondo. Es tracta d'un turó d'uns 90 m d'altura, un poc més elevat que els dels seus voltants, la qual cosa el fa fàcilment visible des de qualsevol punt de l'entorn pròxim. A més, el seu cim és aplanat amb un desnivell pràcticament nul, la qual cosa fa que siga fàcilment identificable en el territori.  
Compta amb diversos jaciments arqueològics de cronologia prehistòrica.  
Cronologia: prehistòria i protohistòria.  
Categoria: s'assenyala expressament com a bé de rellevància local amb la categoria d'espai de protecció arqueològica.   
  
2. Cueva de las Lechuzas  
Descripció:  
Necròpoli. Cova sepulcral. Cova d'enterrament múltiple.  
Està situada en el vessant oriental del Cabezo de las Cuevas. La seua boca s'obri en el tall d'una de les pedreres d'algeps coneguda com ?de Forte?, actualment abandonada. El jaciment va ser descobert i excavat per José María Soler.  
Amb forma de T, el braç vertical mesurava uns 4 m i els horitzontals, al peu de la paret del fons, 2 m el de l'esquerra i 1 m el de la dreta. La volta estava formada per una gran llosa de calcària groguenca inclinada cap al fons i recolzada sobre una altra llosa més xicoteta que descansava sobre el gran bloc central. En el seu interior van aparéixer restes òssies pertanyents a 18 individus amb els seus respectius aixovars. Entre les peces descobertes en aquest lloc cal destacar els adorns personals sobre pedra, petxina i os. Aquests objectes es troben exposats al Museu Arqueològic José María Soler de Villena.  
Cronologia: Neolític.  
Categoria: s'assenyala expressament com a bé de rellevància local amb la categoria d'espai de protecció arqueològica.  
Recollida en la Carta arqueològica de la Comunitat Valenciana.  
  
3. Cueva de las Delicias  
Descripció:  
Necròpoli. Cova sepulcral.  
S'obri a uns 550 m.s.n.m. en l'extrem occidental del Cabezo de las Cuevas, al costat del Cabezo de las Delicias, prop de la revolta del camí de Los Yesares. Es tracta d'una cavitat d'uns 2 x 3 m.  
En les excavacions (rasa en el centre de la coveta) que va realitzar en aquest lloc José María Soler, en netejar la zona esquerra de la cova es va veure que el pis estava constituït per una roca que, des del centre, passava a una ampla clivella en la paret esquerra que comunicava amb l'exterior, i formava una depressió de 2 m d'ample en la part dreta de la coveta i és ací on es van depositar les restes humanes. Encara que es van recollir nombroses restes humanes regirades, es van identificar comptats ossos del crani (un parietal i mig maxil·lar infantil, un maxil·lar i un frontal d'adult). Es calcula un mínim de 16 individus inhumats. Del conjunt de troballes destaca l'alt nombre de peces ornamentals trobades i la parquedat del registre lític. L'estudi dels materials enquadren aquesta cova en el període del Bronze tardà o final.  
  
Cronologia: Bronze tardà o final.  
Categoria: s'assenyala expressament com a bé de rellevància local amb la categoria d'espai de protecció arqueològica.  
Recollida en la Carta arqueològica de la Comunitat Valenciana.  
  
4. Cueva del Alto núm. 1  
Descripció:  
Necròpoli. Cova sepulcral.  
En les escarpes orientals del Cabezo de las Cuevas se situa aquesta cova al costat d'una altra coveta, s'obrin a l'E. Es tracta d'una cavitat de composició calcària d'1,5 m de longitud i 1 m d'ample.  
En les excavacions que va realitzar en aquest lloc José María Soler van aparéixer restes humanes desordenades que es trobaven oprimides entre una massa blanquinosa compacta en enterraments de segon grau en la línia de la boca que s'estretia fins al fons al peu d'una roca que formava el sostre de la cova, amb, almenys, 15 individus, entre els quals abunden els cranis en detriment d'altres ossos. Respecte als elements materials, aquests són escassos i s'han considerat com a pertanyents a moments propis del Bronze tardà.  
Cronologia: Bronze tardà.  
Recollida en la Carta arqueològica de la Comunitat Valenciana.  
  
5. Cueva del Alto núm. 2  
Descripció:  
Necròpoli. Cova sepulcral.  
Es troba en el Cabezo de las Cuevas, al S de la Cueva del Alto núm. 1 i separada d'aquesta per una esplanada a l'aire lliure.  
El jaciment va ser excavat parcialment per José María Soler en 1959, documentant nombroses restes humanes en posició secundària i vestigis d'ocupació de l'època iberoromana. Es dividia en tres sectors:  
- sector a: interior contigu amb gran llosa que ocupa tota l'extensió de l'entrada  
- sector b: cap al centre de la coveta, davall de la gran llosa de l'entrada  
- sector c: contigu al b, cap a l'entrada.  
Cap a l'interior de la cova el sòl està format per terres blanquinoses molt compactes, amb gran quantitat d'ossos i fauna. L'estudi dels materials trobats en el nivell d'enterrament ens porta a considerar aquest jaciment com a incert dins del conjunt de coves d'enterrament múltiple prehistòriques.  
Cronologia: prehistòria i iberoromana.  
Categoria: s'assenyala expressament com a bé de rellevància local amb la categoria d'espai de protecció arqueològica.  
Recollida en la Carta arqueològica de la Comunitat Valenciana.  
  
C.2. Patrimoni etnològic:  
1. Forns d'algeps del Cabezo de las Cuevas  
Descripció:  
Conjunt de tres forns pertanyents a l'explotació que a mitjan segle XX es va fer en aquest lloc per part de l'empresa Forte, encara que els orígens del treball de l'algeps es remunten, almenys, al segle XVIII. Els forns tenen un diàmetre d'entre 2,70 i 2,80 m, una altura d'entre 3,80 i 4 m i una capacitat d'entre 35 i 40 tm. Cadascun dels forns es compon del forn pròpiament dit ?de forma cilíndrica i planta circular?, i les cobertes, constituïdes per voltes de rajola amb un tir en la seua part superior ?conegudes amb el nom de capillas o capuchas?.  
  
Cronologia: 1940-1965  
Categoria: compta amb la declaració expressa de bé de rellevància local, com a espai etnològic d'interés local.  
  
2. Forns d'algeps del Cabezo Redondo, vessant SE  
Descripció:  
Els orígens d'aquest conjunt de forns d'algeps es remunten a inicis del segle XX. En aquest moment es va construir al peu del vessant de Cabezo Redondo tres forns d'algeps i un espai ensostrat ?possiblement utilitzat per a la molta- per part de Diego García Navarro, antic industrial de l'algeps villener. Aquestes instal·lacions es van reformar en 1956, eliminant-se un dels forns que, a partir de llavors, es va emprar com a magatzem per a les eines de la pedrera. Anys abans possiblement també es va deixar d'utilitzar l'espai de molta. En l'actualitat aquests béns es troben en estat ruïnós.  
Cronologia: 1900-1968.  
Categoria: espai etnològic.  
  
3. Forns d'algeps del Cabezo Redondo, vessant SO  
Descripció:  
Conjunt de dos forns d'algeps i un xicotet magatzem d'eines de l'antic industrial de l'algeps Diego García Navarro. El conjunt està datat cap als anys 30 del segle XX, quan es van construir els forns i es va instal·lar una rudimentària cinta transportadora per a traslladar la pedra des de la pedrera als forns. Aquestes construccions van ser restaurades en 1990 per part de l'Ajuntament de Villena i en l'actualitat són utilitzades com a lloc d'emmagatzematge d'eines de les excavacions arqueològiques que es realitzen al Cabezo Redondo.  
  
Cronologia: 1930-1960.  
Categoria: espai etnològic.  
  
4. Forns d'algeps de Los Cabezos, vessant NO  
Descripció:  
En aquest lloc es troben les restes molt deteriorades de dos forns d'algeps xicotets, construïts possiblement en moments diferents. D'aquests, un conserva evidències de coberta. El conjunt s'ha interpretat com una explotació temporal únicament activa durant períodes d'alta demanda d'algeps per part de l'industrial villener Diego García Navarro, que traslladava la pedra cuita al seu molí d'algeps que tenia al costat de la carretera de Iecla.  
Cronologia: 1950-1960.  
Categoria: espai etnològic  
5. Sénies de Los Tomases  
Descripció:  
Per a l'explotació de les aigües subterrànies del subsol del Cabezo Redondo es van realitzar diversos sondejos en els seus vessants, alguns infructuosos. Encara hui es conserven les restes d'algunes de les casetes en l'interior de les quals es trobaven els pous d'extracció d'aigües subterrànies que eren utilitzades per al regadiu dels terrenys del paratge. Aquestes construccions estan realitzades amb maçoneria i en el seu interior és on es col·locaven les sénies.  
Cronologia: mitjans del segle XIX.  
Categoria: espai etnològic.  
  
6. Antic algepsar del Cabezo de las Delicias  
Descripció:  
En aquest lloc hi havia un algepsar les instal·lacions del qual estaven compostes per tres forns, una era coberta per a la molta de l'algeps i magatzems per a eines, carruatges i per a l'algeps. El conjunt era propietat del Cencerrero. Després de la mort d'aquest antic industrial de l'algeps la propietat de l'explotació i de l'algepsar va passar a la seua germana, que la va posar en arrendament durant períodes de forta demanda d'algeps. En aquest lloc en l'actualitat únicament es conserven els buits en la roca dels antics forns d'algeps, en un molt deficient estat de conservació. L'algepsar va ser derruït a principis de la dècada dels 70 del segle XX.  
Cronologia: <1895-1965.  
Categoria: espai etnològic.  
  
7. Antic algepsar del Cabezo de las Cuevas, vessant SE  
Descripció:  
Antic algepsar construït per Pedro Bravo Pardo, el Cencerrero, a inicis del segle XX al peu de la pedrera del vessant SE del Cabezo de las Cuevas. El conjunt comptava amb diversos forns, una era ensostrada per a la molta de l'algeps i magatzems. En els anys 60 va tancar l'explotació de la pedrera per l'escassa rendibilitat de l'activitat i en els anys 70 el conjunt va ser demolit amb motiu dels moviments de terra realitzats per a una repoblació de pins en el paratge.  
Cronologia: 1900-1965.  
Categoria: espai etnològic.  
  
8. Casa del Yesar  
Descripció:  
Situada enfront del Cabezo Redondo. És una antiga explotació d'algeps, les instal·lacions de la qual constaven de dos forns, una era coberta amb una entrada per a carros, una estança rectangular que podria servir com a estable per a la bèstia que tirara de la pedra de moldre i dos magatzems per a l'algeps. En l'Arxiu Municipal de Villena s'ha consultat un mapa de 1896 en el qual apareix l'anomenada ?Casa del Yesar- en aquest punt, hui en ruïnes.  
Cronologia: <1896.  
Categoria: espai etnològic.  
  
9. Antic algepsar del Centeno  
Descripció:  
Situat al costat d'una pedrera d'algeps en la partida rural de Los Cabezos. El conjunt consta de tres forns ?dos xicotets i un de majors dimensions?, un magatzem i una xicoteta era descoberta per a la molta de l'algeps. De tota la zona de Los Cabezos, aquesta pedrera va ser l'única que no va pertànyer a Diego García Navarro, encara que la forta pressió i la competència de la seua empresa possiblement va ser la causant del tancament d'aquesta pedrera cap a finals dels anys 50 o principis dels 60 del segle XX. El conjunt es conserva molt deteriorat en l'actualitat.  
Cronologia: 1940-1960.  
Categoria: espai etnològic.  
  
  
ANNEX III  
Normativa de protecció de la zona arqueològica i del seu entorn  
  
Article 1. Règim d'intervencions en la zona arqueològica.  
El jaciment de Cabezo Redondo, bé d'interés cultural, amb la categoria de zona arqueològica, es regirà pel que es disposa en la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, per als béns d'interés cultural d'aquesta índole, així com pels plans especials, o instruments urbanístics d'anàleg contingut, que, si és el cas, s'aproven.  
  
Qualsevol actuació que es pretenga realitzar en aquest està subjecta a la prèvia i preceptiva autorització de l'òrgan competent en matèria de cultura, sense perjudici de l'íntegra aplicabilitat a l'àmbit del règim tutelar contingut en el títol III de la Llei 4/98, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.  
  
Article 2. Usos permesos en la zona arqueològica i el seu entorn de protecció.  
Els usos permesos seran tots aquells històricament associats al lloc: agropecuaris i forestals a més dels que siguen compatibles amb la investigació, la posada en valor i el gaudi del bé i del seu entorn, així com els que contribuïsquen a la consecució d'aquestes finalitats. L'autorització particularitzada o el canvi d'ús del bé d'interés cultural requerirà l'autorització prèvia de l'òrgan competent en matèria de cultura.  
  
  
Article 3. Règim d'intervencions en l'entorn de protecció.  
Qualsevol actuació que pretenga realitzar-se en l'entorn de protecció de la zona arqueològica han de preveure les cauteles arqueològiques previstes en l'article 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, i hauran de ser autoritzades per la conselleria competent en matèria de cultura, d'acord amb l'article 60 de la mateixa Llei. Aquesta autorització s'emetrà aplicant els criteris d'aquesta Resolució i en defecte d'això, els enumerats en els articles 38 i 39 de la Llei 4/1998 d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.  
Mentre no aprove el municipi el pla especial de protecció de la zona arqueològica i el seu entorn, o instrument urbanístic d'anàleg contingut, qualsevol intervenció d'abast arquitectònic o constructiu que pretenga realitzar-se requerirà a més la corresponent autorització emesa en els termes establits en l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià. La proposta d'intervenció haurà de definir el seu abast i anar acompanyada de la documentació tècnica oportuna. També haurà d'especificar la ubicació parcel·lària, així com adjuntar la documentació gràfica que permeta constatar la situació actual i la seua transcendència patrimonial.  
  
Article 4. Preservació dels béns immobles, del paisatge de la zona arqueològica i el seu entorn.  
A fi de preservar el paisatge històric de la zona arqueològica i el seu entorn i la integritat dels jaciments arqueològics i béns etnològics en ella documentats, s'estableixen les cauteles següents:  
1. Règim de les edificacions:  
a) Edificacions existents. Els immobles existents en la zona arqueològica i el seu entorn, pel seu alt valor testimonial i les seues particulars tipologies relacionades amb l'explotació tradicional del medi, hauran de conservar el seu caràcter originari, per a això es potenciarà la seua conservació i recuperació. Excepte casos excepcionals i amb autorització prèvia de l'òrgan competent en matèria de cultura, no es permetrà el seu enderrocament.  
b) Noves edificacions. Únicament podran autoritzar-se en l'àmbit protegit edificacions auxiliars de les labors agrícoles, les d'ús cultural i posada en valor encaminada a la divulgació i gaudi del bé patrimonial del conjunt de la zona arqueològica i el seu entorn que siguen ambientalment compatibles.  
2. Llevat que s'obtinga l'autorització expressa de l'òrgan competent en matèria de cultura, queden prohibits com a regla general, i llevat que es justifique la seua necessitat, els moviments de terres i excavacions d'incidència paisatgística.  
3. Queden prohibides les senyalitzacions de tipus publicitari, el magatzematge a l'aire lliure de materials i l'abocament de residus.  
4. Pel que fa a la protecció i el foment del paisatge, sense perjudici dels informes o autoritzacions prèvies que, si és el cas, resulten procedents per l'aplicació d'altres normes sectorials, particularment en matèria de medi ambient i agricultura, es prohibeix la tala d'arbres sense autorització expressa de la conselleria competent en matèria de cultura, i de les que, si és el cas, resulten exigibles per aplicació de la legislació de medi ambient i espais naturals protegits. En l'àmbit protegit s'haurà de fomentar la repoblació forestal amb varietats autòctones pròpies d'aquest.  
5. En els espais d'ús agrícola haurà de procurar-se, excepte autorització expressa de l'òrgan competent en matèria de cultura, el manteniment del parcel·lari existent amb els seus elements annexos com a camins, bancals, cledes i altres elements etnològics d'arquitectura de pedra en sec, així com els cultius tradicionals existents en l'actualitat.  
  
6. Tant els tancaments de clos de finques, que hauran de ser realitzats a la manera tradicional de l'àmbit protegit, com la instal·lació si cal de capçals de reg per degoteig, sense perjudici de les autoritzacions que per l'aplicació d'altres legislacions sectorials resulten adients, exigiran l'autorització prèvia de l'òrgan competent en matèria de cultura.  
  
  
Article 5. Limitació de l'accés  
Es prohibeix l'accés amb vehicles motoritzats a zones o vials inclosos en l'entorn que en l'actualitat no es troben asfaltats, amb l'excepció dels vehicles d'ús agrícola, ramader, forestal, turístic i patrimonial.  
  
  
Article 6. Intervencions arqueològiques en la zona arqueològica.  
Per a la realització d'intervencions arqueològiques en el jaciment declarat bé d'interés cultural es requerirà, d'acord amb l'article 20 del Decret 107/2017, de 28 de juliol, del Consell pel qual s'aprova el Reglament de regulació de les actuacions arqueològiques en la Comunitat Valenciana, la presentació d'un pla general investigació que contindrà la descripció detallada dels objectius del pla, fases d'execució i duració d'aquestes, així com una proposta motivada d'àrea de reserva arqueològica del jaciment, segons el que es disposa en l'article 66 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià. El pla general d'investigació haurà de ser autoritzat per l'òrgan competent en matèria de cultura. El pla director no serà necessari per a les intervencions arqueològiques següents:  
  
1. Les que es manifesten com a d'urgent realització, tant per motius de conservació i manteniment, com per altres motius, sempre que així es justifique, i el caràcter d'urgència siga corroborat per l'òrgan competent en matèria de cultura.  
2. La documentació gràfica, que no implique tècniques analítiques.  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
ANNEX IV / ANEXO IV  
Documentació gràfica / Documentación gráfica



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 8793, del 20-04-2020 (2020/2967)

RESOLUCIÓN de 20 de marzo de 2020, de la Conselleria de Educación, Cultura y Deporte, por la que se incoa expediente para declarar bien de interés cultural, con la categoría de zona arqueológica, el yacimiento arqueológico de Cabezo Redondo en Villena (Alicante), segregándolo del conjunto histórico declarado del casco urbano antiguo de la ciudad de Villena, y se somete el expediente incoado a trámite de información pública.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   8793

Fecha DOGV
:   20-04-2020

Sección del DOGV
:   III. ACTOS ADMINISTRATIVOS - C) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2020/2967

CVE


Fecha del documento
:   20-03-2020

Organismo emisor
:   Conselleria de Educación, Cultura y Deporte

Tipo de documento
:   Resolución

Descriptores 

:   * [Conselleria de Educación, Cultura y Deporte](javascript:void(0))
    * [Conselleria de Educación, Cultura y Deporte](javascript:void(0))

RESOLUCIÓN de 20 de marzo de 2020, de la Conselleria de Educación, Cultura y Deporte, por la que se incoa expediente para declarar bien de interés cultural, con la categoría de zona arqueológica, el yacimiento arqueológico de Cabezo Redondo en Villena (Alicante), segregándolo del conjunto histórico declarado del casco urbano antiguo de la ciudad de Villena, y se somete el expediente incoado a trámite de información pública. [2020/2967]  
  
El Decreto 666/68, de 21 de marzo, del Ministerio de Educación y Ciencia (BOE 08.04.68), declaró bien de interés cultural con la categoría de conjunto histórico el casco antiguo de la ciudad de Villena (Alicante), incluyendo en él el yacimiento arqueológico ?Cabezo Redondo?, con el que no guarda ninguna relación.  
Visto el tiempo transcurrido desde la publicación del Decreto 666/68 mencionado, la parquedad de los datos relacionados con el yacimiento arqueológico de Cabezo Redondo contenidos en el mismo, al no describirse el inmueble, ni determinarse los valores que justifican su protección, ni señalarse un entorno estableciendo la correspondiente normativa de protección para el mismo.  
Vista la solicitud formulada por el Ayuntamiento de Villena (Alicante) para la delimitación de su entorno de protección y el establecimiento de la normativa de protección del bien de interés cultural con la categoría de zona arqueológica.  
Vistos los informes de los servicios técnicos favorables a la mencionada solicitud.  
Vista la total autonomía de este yacimiento arqueológico con relación al conjunto histórico-artístico declarado del casco antiguo de la ciudad de Villena en el que se halla incluido, con el que no guarda absolutamente ninguna conexión, tanto por la distancia geográfica que los separa, como por los valores dominantes que justifican su protección, arqueológicos en el primero y arquitectónicos en el segundo, se impone su segregación para su consideración individualizada y su readscripción a la categoría protectora de zona arqueológica.  
Considerando lo que dispone el artículo 27 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano, esta Conselleria de Educación, Cultura, y Deporte, en lo que es materia de su competencia, ha resuelto:  
  
Primero  
Incoar expediente para declarar bien de interés cultural con la categoría de zona arqueológica el yacimiento de Cabezo Redondo situado en el término municipal de Villena (Alicante) segregándolo administrativa y tutelarmente del conjunto histórico-artístico declarado del casco antiguo de la ciudad de Villena con el que no guarda ninguna relación, encomendando su tramitación a la Dirección General de Cultura y Patrimonio de la Conselleria de Educación, Cultura, y Deporte.  
  
Segundo  
De conformidad con lo dispuesto en el artículo 28 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano, determinar los valores del bien que justifican la declaración, delimitando y describiendo el yacimiento y sus partes integrantes, delimitando el entorno de protección del mismo, en el que radican otros bienes patrimoniales arqueológicos y etnológicos de destacada significación que se relacionan e identifican a efectos tutelares, y fijar las normas de protección de la zona arqueológica y de su entorno, tanto literal como gráficamente, en los anexos que se adjuntan a la presente resolución.  
  
Tercero  
En cumplimiento de lo preceptuado en el artículo 27.3 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano, notificar esta resolución al Ayuntamiento de Villena (Alicante) y a los interesados y hacerles saber que, de conformidad con lo que establecen los artículos 35, 36 y 62.3 en relación con el 27.4 de la Ley, la realización de cualquier intervención, tanto en la zona arqueológica como en su entorno, deberá ser autorizada preceptivamente por la Dirección General de Cultura y Patrimonio de la Conselleria de Educación, Cultura y Deporte con carácter previo a su realización y al otorgamiento de la licencia municipal en su caso, cuando esta resulte preceptiva, así como cualquier cambio de uso en el inmueble al que se refiere la presente incoación, sin perjuicio de la íntegra aplicación al ámbito delimitado del bien de interés cultural y su entorno del régimen que para la salvaguarda del patrimonio arqueológico establece el título III de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano.  
  
Cuarto  
La presente incoación, de acuerdo con lo establecido en el artículo 33 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano, determina la suspensión del otorgamiento de licencias municipales de parcelación, urbanización, construcción, demolición, actividad y cualesquiera actos de edificación y uso del suelo que afecten al inmueble y su entorno de protección, así como de dichas actuaciones cuando sean llevadas a cabo directamente por las entidades locales. Quedan igualmente suspendidos los efectos de las ya otorgadas, suspensión cuyos efectos, de conformidad con la limitación temporal contenida en el inciso segundo del artículo 33 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano, se resolverán tras la culminación de la presente declaración.  
No obstante, la Dirección General de Cultura y Patrimonio de la Conselleria de Educación, Cultura y Deporte podrá autorizar las actuaciones mencionadas cuando considere que, en aplicación de las normas de protección establecidas en la presente resolución, manifiestamente no perjudican los valores del bien que motivan la incoación, así como las obras que por causa de fuerza mayor o interés general hubieran de realizarse inaplazablemente.  
  
Quinto  
Conforme a lo previsto en el artículo 83 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas, y en el artículo 27.6 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano, someter el expediente incoado a trámite de información pública, a fin de que cuantas personas tengan interés puedan examinar el expediente durante el plazo de un mes a partir de la publicación de la presente resolución en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana en las dependencias de la Dirección General de Cultura y Patrimonio, de la Conselleria de Educación, Cultura, y Deporte, avenida de la Constitución núm. 284, de Valencia.  
  
Sexto  
Que en cumplimiento de lo preceptuado en el artículo 27.3 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano, se notifique la presente resolución al Registro General de Bienes de Interés Cultural, dependiente de la Administración General del Estado, para su anotación preventiva.  
  
Séptimo  
Que la presente resolución con sus anexos se publiquen en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana y en el Boletín Oficial del Estado.  
  
  
Valencia, 20 de marzo de 2020.- El conseller de Educación, Cultura y Deporte: Vicent Marzà i Ibáñez.  
  
  
ANEXO I  
Delimitación literal de la zona arqueológica del yacimiento de Cabezo Redondo en Villena (Alicante), descripción de las partes integrantes o consustanciales del mismo, y valores patrimoniales que justifican la declaración.  
  
1. Denominación principal: Cabezo Redondo  
2. Localización:  
Provincia: Alicante  
Comarca: Alto Vinalopó  
Municipio: Villena  
3. Delimitación literal del yacimiento  
Se halla geográficamente en la cuadrícula 843/453 de la hoja 845, cuarto I (Villena), del Plano director a escala 1:25.000, a 2 km de Villena (Alicante), ubicado en la partida de los Cabezos.  
El yacimiento arqueológico de Cabezo Redondo fue incluido en la declaración del conjunto histórico-artístico de la ciudad de Villena en 1968 como bien de interés cultural y como tal ha sido inscrito en la sección primera del Inventario general del patrimonio cultural valenciano. Se encuentra incluido en la Carta arqueológica de la Comunitat Valenciana.  
Presenta inscripción genérica con código 03.28.140-050 en el Registro de Bienes de Interés Cultural en la sección 1ª Bienes Inmuebles como zona arqueológica con declaración singular, anotación genérica del Ministerio de Cultura código R-I-55-0000077, de fecha 21 de marzo de 1968 (BOE número 85, de 8 de abril de 1968, que publica el Decreto 666/1968, de 21 de marzo, por el que se declara conjunto histórico-artístico el casco antiguo de la ciudad de Villena (Alicante), incluyendo el yacimiento arqueológico ?Cabezo Redondo?, en ese término municipal).  
Dicho decreto señala que «Fuera de él (casco antiguo), emplazado en su término municipal, fue descubierto en el año mil novecientos cuarenta y nueve un yacimiento fundamental para el estudio de diversas culturas, denominado ?Cabezo Redondo?, claramente asignado a la Cultura Argárica. Su considerable extensión, los abundantísimos restos humanos y vegetales suministrados por las excavaciones, y la reciente aparición de un magnifico lote de objetos de oro, hacen de este yacimiento una de las más destacadas estaciones que debe ser conservado como fuente de la ciencia arqueológica».  
El Decreto 1451/1968, de 6 de junio, declara de utilidad pública los terrenos de ?El Cabezo Redondo?, de Villena (Alicante) ?BOE n.º 158, de 2 de julio de 1968?.  
3.1. Ubicación  
Denominación: Cabezo Redondo  
Altura: 579 msnm.  
Coordenadas:  
Datum: ETRS 89, UTM Huso 30  
UTMe: 683565  
UTMn: 4279311  
El yacimiento está delimitado por las siguientes coordenadas:  
  
  
Punto X Y  
 1 683752 4279443  
 2 683754 4279198  
 3 683712 4279178  
 4 683645 4279146  
 5 683550 4279234  
 6 683483 4279358  
 7 683515 4279408  
 8 683528 4279477  
 9 683620 4279550  
 10 683693 4279557  
  
3.2. Referencia catastral:  
CABEZO REDONDO. Villena (Alicante)  
03140A008000140000WS (parte)  
Polígono 8  
Parcela 14  
  
Inscrito en el Registro de Propiedad de Villena en el tomo 660, libro 344, folio 17. Inscripción 9 de fecha 04.01.1972. Finca de Villena 11228, con una superficie de 85.694 m² (3 hectáreas, 42 áreas y 40 centiáreas).  
Titularidad: 100% de pleno dominio del Estado (Patrimonio del Estado en Alicante, plaza Montanyeta, 8-3, 03001 Alicante), adquirida mediante expropiación al haberse declarado de utilidad pública por decreto, en virtud de documento administrativo expedido en Villena en fecha 11 de febrero de 1970, inscripción 9ª.  
4. Justificación de la delimitación del yacimiento arqueológico declarado zona arqueológica  
El territorio en el que se ubica Cabezo Redondo se encuentra enmarcado en el curso alto del valle del río Vinalopó, que forma una falla transversal que discurre en dirección NO-SE. La disposición de los elementos geográficos imprime un paisaje contrastado que favorece la comunicación con otras áreas adyacentes, siendo un estratégico cruce de caminos muy idóneo para los intercambios comerciales y el control del territorio. En el centro del corredor se disponen pequeñas elevaciones formadas por sedimentos diapíricos de origen triásico, una de las cuales es Cabezo Redondo.  
En el cerro la vegetación existente es semiárida, de tipo arbustivo, mientras que en el resto de las tierras llanas y elevaciones se pueden observar campos de cultivo abandonados y algunas áreas boscosas de pino mediterráneo.  
El Cabezo Redondo es un cerro de planta ligeramente elíptica, cuya cima se eleva unos 40 m sobre el llano, con una cota máxima de 579 m.s.n.m. Se trata de un cerro triásico compuesto por arcillas y yesos (las canteras de estos últimos se encuentran por todas sus laderas). La vegetación existente sobre este tipo de suelos triásicos es la típica de las estepas salinas, produciéndose un curioso fenómeno en el que la vegetación se adapta al tipo de suelo. Esto hace que se observe una gradación característica desde la cima ?con predominio de los espartales?, sus laderas, y hasta el llano próximo a su base, en donde se producen fuertes procesos de salinización. En este lugar hay un claro predominio de los matorrales adaptados a terrenos muy degradados (halo-nitrófilos) y vegetación gipsícola. Entre estos cabe destacar la presencia del tamarisco (Tamarix boveana), endemismo del norte de África y parte del Sudeste español muy adaptado a terrenos salobres.  
La vegetación que se encuentra en esta zona es objeto de protección tras la creación en 1999 de la Microrreserva Vegetal de los Cabezos (Orden de 4 de mayo de 1999 de la Conselleria de Medio Ambiente ?DOGV n.º 3505, de 28.05.1999?).  
El 29 de agosto de 1985 la Dirección General de Patrimonio Artístico de la Generalitat Valenciana autorizó las obras de cerramiento con vallado perimetral del yacimiento.  
5. Descripción del yacimiento declarado, de las partes integrantes o consustanciales y determinación de sus valores  
5.1. Partes integrantes  
Para una mejor descripción del yacimiento arqueológico de Cabezo Redondo se ha sintetizado en cinco epígrafes la información. Estos son:  
- Poblado  
- Departamentos  
- Espacio abierto  
- Enterramientos  
- Conjunto ornamental del Tesorillo de Cabezo Redondo  
  
a) Poblado.  
Se extiende por todas las laderas del cerro. En la ladera occidental se documentan las construcciones más relevantes y en la oriental se documentan varios enterramientos humanos en cuevas abiertas en los afloramientos rocosos de la cima así como el denominado Tesorillo de Cabezo Redondo.  
En líneas generales, se trata de un poblado abierto, sin muralla, con una compleja organización interna a base de calles y casas (departamentos) formando manzanas emplazadas en plataformas artificiales para salvar la pendiente. La acusada pendiente de la ladera obligó a un notable esfuerzo constructivo que corresponde a un planificado trabajo mediante la construcción de muros que, más o menos paralelos, aterrazan la ladera, al tiempo que se utilizan como paredes de los propios departamentos. De este modo, el trasero de cada uno de los departamentos actúa, al mismo tiempo, como delantero del que se sitúa en la terraza superior. En todos los casos la pared trasera es siempre la más alta, mientras que la delantera se encuentra en la actualidad al mismo nivel del suelo o incluso más bajo. Los muros laterales se conservan con diferentes alturas, siguiendo la propia inclinación de la ladera.  
Las canteras que rodean su contorno y las excavaciones han permitido confirmar que el yacimiento no presenta muros de cierre, a modo de murallas, aunque la última línea de casas bien pudo haber ejercido esta función.  
Las casas se adosan unas a otras ordenando el poblado a modo de manzanas separadas por calles estrechas y empinadas, por las que también discurría el agua. Se calcula que pudo llegar a albergar entre 500 y 750 habitantes.  
El acceso a los departamentos se realiza a través de estrechas calles dispuestas siguiendo las curvas de nivel o de trazado zigzagueante para las que ascienden por la ladera. En estas últimas se construyen pequeños muros de piedra a modo de rellanos para disminuir la fuerza de las aguas, en caso de lluvia, y facilitar la circulación de los habitantes.  
b) Departamentos.  
Fue José María Soler quién utilizó el término departamento para designar los diferentes espacios delimitados por cuatro muros que, a juzgar por sus elementos arquitectónicos y materiales arqueológicos, no siempre corresponderían a espacios de habitación y que, en algunas ocasiones, pudieron utilizarse como talleres, calles o pequeños lugares de tránsito.  
Los 31 departamentos identificados hasta la fecha en Cabezo Redondo se caracterizan por su extraordinaria diversidad, tanto en dimensiones y arquitectura como por su secuencia estratigráfica, materiales arqueológicos y equipamientos internos. Reflejan, sin duda, diferentes actividades ya que todos ellos son contemporáneos en algún momento.  
Sugieren la existencia de, al menos, dos ?posiblemente tres- barrios o manzanas de casas, en las que se detectan diferencias en las actividades domésticas. Sus dimensiones oscilan desde los apenas 25 m² del departamento XXI a los más de 100 m² que alcanza el departamento XXV.  
El interior de las viviendas difiere notablemente de unas a otras. Mientras que en algunas solo se documentan bancos adosados a la pared trasera y rebajes en el pavimento a modo de hogares o torteras para preparar los alimentos; en otras, además, complejos sistemas de bancos de piedra y barro, y también se documentan conjuntos de hornos y vasares (para trabajar el metal o el barro).  
Pese a las diferencias, los departamentos presentan similares técnicas constructivas con muros de tendencia recta, que conforman espacios rectangulares y, excepcionalmente, cuadrangulares o trapezoidales. Los muros (se conservan en ocasiones hasta los 2 m de altura) están constituidos por piedras sin desbastar, trabadas con barro y, a menudo, enlucidas, de rojo o blanco, por sucesivas capas de cal, cenizas, yeso o arenas compactadas con agua, de las que se conservan múltiples evidencias en prácticamente todas las estancias.  
Estas construcciones, con la excepción de algunas, se apoyan directamente sobre la roca, lo que sugiere una limpieza del cerro previa a la construcción de los primeros muros. Tampoco se han detectado zanjas de cimentación en el relleno que se le adosa.  
En el interior de las viviendas, los suelos son de extraordinaria calidad. Están siempre formados por delgadas capas de tierra mezclada con cenizas, colocadas, a menudo, sobre una capa de preparado compuesta por barro y pequeñas piedras.  
Junto a las paredes se colocan postes de madera cuyos calzos de piedra suelen superar los 90-100 cm de profundidad bajo el suelo.  
La techumbre estaría compuesta por una gruesa capa de barro dispuesta sobre vigas de madera y un entramado vegetal de ramaje atado con cuerdas de esparto. Tendría la cubierta tendencia plana, posiblemente con una ligera inclinación siguiendo la pendiente de la ladera, facilitando el desagüe sobre la techumbre de la construcción de la terraza inferior y de esta, a su vez, hacia una tercera o hacia una calle longitudinal.  
El acceso a los departamentos se ha localizado en muy pocas ocasiones.  
Las viviendas del Cabezo Redondo presentan un ajuar doméstico bastante generalizado, con abundantes y variados recipientes de cerámica de gran calidad, alguna de ellas de compleja decoración, objetos de hueso ?entre los que aparecen nuevos tipos como los grandes punzones denominados puñales?, pesas de telar cilíndricas y fusayolas ?asociadas a actividades textiles?, así como elementos de adorno ?sobre concha, piedra, hueso, pasta vítrea o marfil?, y útiles líticos de variadas rocas, morfología y funcionalidad (afiladeras, machacadores, percutores, molinos, dientes de hoz, etc.).  
También se ha recuperado en el poblado un telar de la Edad del Bronce con 48 pesas, así como distintos fragmentos de otras pesas que permiten señalar que los telares prehistóricos eran verticales, y que las pesas servían para tensar.  
c) Espacio abierto.  
Junto a los departamentos XX y XXI y el camino de acceso a la parte superior de las canteras se encuentra el denominado espacio abierto. En él se han puesto al descubierto diversos tramos de muros muy deteriorados. Se trata de una zona de más de 270 m² cuyas dimensiones exactas y funcionalidad resulta difícil de precisar por el momento. En torno a él se distribuyen varias construcciones.  
d) Enterramientos.  
La presencia de enterramientos humanos en el Cabezo Redondo, unos en el interior del poblado, otros en cuevas y grietas en sus laderas y algunos descubiertos en los trabajos de las canteras, permitieron a Soler en 1953 incluir la cuenca del Vinalopó en el Bronce argárico.  
Las excavaciones de los últimos años han constatado la presencia de varios enterramientos bajo el pavimento de algunas casas y en los espacios de tránsito. Asimismo se han recogido algunos restos humanos aislados mezclados con otros materiales arqueológicos en el relleno antrópico, y que estaría apuntando hacia el posible desmantelamiento de los espacios de los momentos iniciales y el aprovechamiento del sedimento para regularizar las nuevas construcciones.  
Demográficamente se identifican al menos 61 individuos, siendo los infantiles los mejor representados.  
Un cambio fundamental en las sociedades protohistóricas con respecto a las anteriores prehistóricas se observa en el mundo funerario con inhumaciones individuales debajo de las casas acompañadas de sus ajuares, bien en pithos ?grandes vasijas?, en cistas o en fosas, en ocasiones rodeadas de piedra, y enterramientos colectivos en cuevas.  
Este tratamiento diferencial ante la muerte con ajuares individuales denota una importante jerarquización de las sociedades de este momento. También denota que el rango social es hereditario por la presencia de algunos niños enterrados en el interior del poblado.  
e) Conjunto ornamental del Tesorillo de Cabezo Redondo.  
El Tesorillo no solo está compuesto de piezas de adorno personal, sino que también lo integran otros elementos fragmentados que señalan el valor intrínseco de la materia prima, más allá del objeto final.  
Se trata de un conjunto de 35 piezas de oro, con un peso de 147,0831 gr. El conjunto está compuesto por 1 diadema en forma de cinta de 55 cm de largo y 1,2 cm de ancho, con orificios en los extremos redondeados para permitir su sujeción; 3 pulseras o brazaletes, uno de ellos con incisiones; 3 espirales, 1 de dos vueltas y media y 2 de una sola vuelta; 13 anillos, algunos de ellos decorados de forma similar a los brazaletes; 10 colgantes cónicos o de trompetilla, todos decorados en el borde de la base con una serie de puntos en relieve; 2 cintillas; 1 cuenta de collar de forma globular con perforación cilíndrica; 1 fragmento de brazalete decorado con una moldura paralela al borde y una fila con 15 púas, y 1 trozo de lingote a modo de fragmento de barra cilíndrica curvada, de 12 mm de diámetro y 8 mm de longitud.  
Estos materiales, acumulados a modo de ?chatarra?, sugieren la posibilidad de que en el propio Cabezo Redondo existieran orfebres locales capaces de trabajar el oro, bien para elaborar algunos objetos, para repararlos o para refundirlos y reutilizar la materia.  
5.2. Determinación de sus valores  
Se trata de un centro comarcal articulador social y económico de un amplio territorio. El cerro y su entorno definen un paisaje cultural y una unidad paisajística de primer orden. Destaca por la espectacularidad y excelente estado de conservación de su arquitectura y urbanismo.  
Las excavaciones realizadas lo convierten en uno de los yacimientos más importantes de la Comunitat Valenciana, habiéndose encontrado en este lugar uno de los primeros indicios de un urbanismo preconcebido en la Península.  
El Cabezo Redondo se caracteriza por la abundancia de materiales arqueológicos (cerámica, piedra, metalurgia, orfebrería, hueso, asta, marfil, tejido, cordelaría, cestería y adornos personales). Muchos de ellos, por su materia prima, forma y decoración, se convierten en extraordinarios referentes culturales y cronológicos para los momentos avanzados de la Edad del Bronce (Bronce tardío) en el Levante y Sureste peninsular.  
Las primeras investigaciones en el yacimiento, y en la zona, las llevó a cabo Juan Vilanova y Piera hacia 1870, aunque fue el arqueólogo José María Soler quien empezó a estudiarlo sistemáticamente en 1959, después del descubrimiento de varias piezas de metal (oro, plata, cobre, etc.). En 1963 se realizó el hallazgo del denominado Tesorillo de Cabezo Redondo.  
En Cabezo Redondo residió una clase social elevada, capaz de atesorar objetos y joyas como el Tesorillo y muy posiblemente el espectacular Tesoro de Villena (por Decreto 66/2005, de 1 de abril de 2005 fue declarado bien de interés cultural como colección arqueológica ?BOE núm. 113, de 12 de mayo de 2005?) que posiblemente sea uno de los más importantes tesoros prehistóricos de Europa. Ambos se encuentran depositados en el Museo Arqueológico Municipal de Villena José María Soler, en donde se encuentran también los restos arqueológicos exhumados de Cabezo Redondo ?objetos de marfil, pasta vítrea, cerámicas decoradas, etc.-.  
Además de un entorno apto para la agricultura y la ganadería, su condición de cruce de caminos y control de estos, hicieron del entorno del Cabezo un canal idóneo para el fluir de personas, objetos e ideas. La existencia de los materiales documentados hacen pensar en el Cabezo como un centro controlador de determinados circuitos de intercambio. Los intensos contactos con las áreas costeras, la Alta Andalucía o la Meseta oriental se palpan en la presencia de materias como el metal, la concha, el marfil, la pasta vítrea o piezas cerámicas procedentes de las culturas de Las Cogotas (Meseta) y El Argar (Sureste).  
Las características de los objetos de hueso, de piedra o de metal, entre los que destacan los cuchillos y hachas de bronce, y los adornos del mismo metal o de oro y plata, indican que nos encontramos ante una cultura nada primitiva, y, aunque desconocían la escritura, poseían un elevado grado de desarrollo tecnológico y social.  
Algunos de estos materiales sitúan el territorio de Villena entre las culturas atlánticas y mediterráneas y constituyen un referente europeo de las profundas transformaciones que anuncian el periodo conocido como protohistoria.  
Las profundas desigualdades sociales existentes en el Bronce tardío se representan básicamente a través del acceso a determinados productos y objetos de prestigio por parte de un sector restringido de la sociedad. La clase dominante del poblado de Cabezo Redondo debió atesorar objetos de orfebrería y materia prima en bruto, posiblemente por su valor de cambio.  
Uno de los elementos que permiten hablar del colapso y el final del poblado del Cabezo Redondo es, precisamente, el elemento que mejor define su esplendor: el Tesoro de Villena. Aunque no se halló en el Cabezo Redondo, sino en la rambla del Panadero, 5 km al E del poblado, la cronología, su parecido al Tesorillo y la vasija en que se halló, parecen indicar que fue un ocultamiento realizado por alguno de los pobladores del Cabezo Redondo.  
El hecho de que este excepcional conjunto se encontrara oculto en una rambla pone de manifiesto que el poblado del Cabezo Redondo se vio sumido en una situación de crisis. El abandono del mismo parece estar relacionado con un cambio en las estrategias de intercambios entre el Mediterráneo y las tierras de interior. De hecho, a partir de este momento se denota una mayor importancia de los enclaves junto al mar, seguramente abiertos más a un comercio costero.  
La economía del período se basa en las labores agrícolas, aunque progresivamente se controla una mayor extensión de terreno cultivado. La ganadería también posee un importante peso económico, sobrepasando el carácter doméstico, siendo esta también objeto de intercambios comerciales. La caza-recolección, por su parte, se va a mantener como recurso complementario.  
5.3. Cronología  
Se dispone de 31 dataciones absolutas. El estudio detallado de los resultados de los análisis radiocarbónicos permite situar la ocupación del Cabezo Redondo entre 1765-1636 cal. BC y 1390-1276 cal. BC.  
El conjunto de dataciones y las excavaciones muestran una ocupación ininterrumpida del Cabezo Redondo durante este espacio de tiempo, no observándose diferencias sustanciales a lo largo de la vida del poblado, tanto en su arquitectura como en sus materiales.  
La vida del poblado de Cabezo Redondo debió extenderse durante unos 400 años. Los restos arqueológicos que se han excavado pertenecen a la Edad del Bronce, en torno a mediados del II milenio a.C.  
  
  
ANEXO II  
Delimitación literal del entorno de protección de la zona arqueológica del yacimiento de Cabezo Redondo y de los bienes patrimoniales que se sitúan en dicho entorno que se relacionan e identifican a efectos tutelares  
  
A) Justificación de la delimitación propuesta.  
El paisaje actual de la zona, en comparación con los momentos de poblamiento del Cabezo Redondo, está modificado. En el propio Cabezo Redondo las actividades de cantería y transformación del yeso le confieren un paisaje profundamente antropizado.  
La delimitación del entorno de protección se ha establecido teniendo en cuenta el espacio comprendido en una distancia mínima de 200 metros, y de acuerdo con los criterios siguientes:  
1. Topográficos y paisajísticos, con la inclusión de las tierras circundantes, los relieves y los caminos próximos desde donde es posible contemplar el Cabezo Redondo.  
2. Arqueológicos y etnológicos: el ámbito comprende la propia zona arqueológica del yacimiento y las áreas colindantes susceptibles de nuevos hallazgos relacionados con el Cabezo Redondo y con los bienes culturales de valor arqueológico y etnológico existentes.  
3. Administrativos: incluye la totalidad de la superficie formada por un polígono irregular que delimita el entorno en base a caminos, carretera, accidentes naturales y lindes de las parcelas catastrales afectadas por la propuesta, facilitando de este modo su definición.  
B) Delimitación literal del entorno.  
Origen: Punto A1 (Datum ETRS89 UTM Huso 30): UTMe X: 683644 / UTMn Y: 4280013   
- Línea delimitadora. Sentido horario.  
  
Puntos Coordenadas  
Punto X Y  
A1 683701 4279940  
2 683937 4279520  
3 684095 4279191  
4 684018 4279160  
5 684023 4279102  
6 683652 4278945  
7 683721 4278783  
8 683576 4278731  
9 683327 4279172  
10 682872 4279707  
11 683379 4279807  
12 683386 4279753  
  
  
Polígonos. Parcelas afectadas. Referencia catastrales. Término municipal de Villena  
  
Polígono 8.CABEZO REDONDO. Clase: suelo rústico  
Parcela Referencia catastral  
 14 03140A008000140000WS (parte)  
  
Polígono 7. LOS CABEZOS. Clase: suelo rústico  
Parcelas Referencias catastrales  
 51 03140A007000510000WFG (parte)  
URBANIZACIÓN QUITAPESARES (40950; 41953; 41955; 41943; 38930; 39930; 41930; 38920)  
194 4195308XH8749S0001OY  
195 4195307XH8749S0001MY  
196 4195306XH8749S0001FY  
197 4195305XH8749S0001TZ  
198 4195304XH8749S0001LZ  
199 4195303XH8749S0001PZ  
200 4195302XH8749S0001QZ  
201 4195301XH8749S0001GZ  
203 4195001XH8749S0001AY  
204 4195002XH8749S0001BY  
205 4195003XH8749S0001YY  
206 4195004XH8749S0001GY  
207 4195005XH8749S0001QY  
208 4195006XH8749S0001PY  
209 4195007XH8749S0001LY  
210 3893012XH8739S0001LW  
211 3893013XH8739S0001TW  
212 3893014XH8739S0001FW  
213 3893015XH8739S0001MW  
214 3893016XH8739S0001OW  
215 3893017XH8739S0001KW  
216 3893001XH8739S0001HW  
216 3893008XH8739S0001PW  
219 3893002XH8739S0001WW  
220 3893003XH8739S0001AW  
221 3893004XH8739S0001BW  
222 3893005XH8739S0001YW  
223 3893006XH8739S0001GW  
224 3893007XH8739S0001QW  
226 3893009XH8739S0001LW  
228 3893010XH8739S0001QW  
229 3893011XH8739S0001PW  
234 3892012XH8739S0001FW  
235 3892013XH8739S0001MW  
236 3892014XH8739S0001OW  
237 3892015XH8739S0001KW  
238 3892016XH8739S0001RW  
239 3892017XH8739S0001DW  
240 3892018XH8739S0001XW  
241 3892019XH8739S0001IW  
242 3892020XH8739S0001DW  
243 3892001XH8739S0001AW  
244 3993014XH8739S0001YW  
245 3993015XH8739S0001YW  
246 3993016XH8739S0001QW  
247 3993017XH8739S0001PW  
248 3993018XH8739S0001LW  
249 3993019XH8739S0001TW  
250 3993020XH8739S0001PW  
251 3993021XH8739S0001LW  
252 3993022XH8739S0001TW  
253 3993023XH8739S0001FW  
254 3993024XH8739S0001MW  
255 3993001YH8749S0001IL  
256 3993002YH8749S0001JL  
257 3993003YH8749S0001EL  
258 3993004YH8749S0001SL  
259 3993005YH8749S0001ZL  
260 3993006YH8749S0001UL  
261 3993007XH8739S0001HW  
262 3993008XH8739S0001WW  
263 3993009XH8739S0001AW  
264 3993010XH8739S0001HW  
265 3993011XH8739S0001WW  
266 3993012XH8739S0001AW  
267 3993013XH8739S0001BW  
268 3892002XH8739S0001BW  
268 3892003XH8739S0001YW  
270 3892004XH8739S0001GW  
271 3892005XH8739S0001QW  
272 3892006XH8739S0001PW  
273 3892007XH8739S0001LW  
274 3892008XH8739S0001TW  
275 3892009XH8739S0001FW  
276 3892010XH8739S0001LW  
277 3892011XH8739S0001TW  
278 4193022XH8749S0001DY  
279 4193021XH8749S0001RY  
280 4193020XH8749S0001KY  
281 4193019XH8749S0001DY  
282 4193018XH8749S0001RY  
283 4193017XH8749S0001KY  
284 4193016XH8749S0001OY  
285 4193015XH8749S0001MY  
286 4193014XH8749S0001FY  
287 4193013XH8749S0001TY  
288 4193012XH8749S0001LY  
289 4193011XH8749S0001PY  
290 4193010XH8749S0001QY  
291 4193009XH8749S0001LY  
292 4193008XH8749S0001PY  
293 4193007XH8749S0001QY  
294 4193006XH8749S0001GY  
295 4193005XH8749S0001YY  
296 4193004XH8749S0001BY  
297 4193003XH8749S0001AY  
298 4193002XH8749S0001WY  
299 4193001XH8749S0001HY  
300 4194303XH8749S0001TY  
301 4194302XH8749S0001LY  
302 4194301XH8749S0001PY  
303 4195501XH8749S0001MY  
304 3691001XH8739S0001XW  
  
  
Polígono 8. CABEZOS DE LA CUEVA. Clase: suelo rústico  
  
Parcelas Referencias catastrales  
 1 03140A008000010000WF  
 11 03140A008000110000WI  
 12 03140A008000120000WJ  
 13 03140A008000130000WE  
 14 03140A008000140000WS (yacimiento)  
 15 03140A008000150000WZ  
 16 03140A008000160000WU  
 17 03140A008000170000WH (parte)  
 31 03140A008000310000WL (parte)  
  
Otros tipos de suelo:  
- Parcela 01. 36910  
€ Suelo no sujeto  
- Terreno sin referencia catastral  
- Caminos (en su totalidad o en parte):  
 Camino de los Yesares  
 Cañada Real de Almansa al Collado de Salinas  
 Colada de las Casas de la Vereda/Cordel de las Fuentes (Ref. catastral 03140A008090080000WU)  
 Camino de los Cabezos  
 Camino Cabezo Redondo  
 Camino de las Delicias a la Mina  
 Viales de la proyectada Urbanización Quitapesares  
  
La descripción delimita un polígono irregular que forma el entorno del yacimiento arqueológico de Cabezo Redondo y que se inicia en el punto de origen (punto A1) situado en la intersección de las parcelas 10 y 11 del polígono 8 del término municipal de Villena con la carretera de Villena a Caudete (CV-809) PK 5,4 (coordenadas 683701/4279940). Sigue la línea delimitadora hacia el SE por los linderos de las parcelas 11, 12 13, el borde de la citada carretera y la proyectada Urbanización Quitapesares, hasta la intersección de esta con los edificios nuevos, y más al O con los antiguos de la fábrica Athenea 1 en el Polígono Industrial El Rubial (intersección con las referencias catastrales 41943 y 41921). Sigue en dirección O bordeando los edificios del Polígono Industrial El Rubial y prosigue hacia el SO por los límites de este polígono industrial y por los viales del mismo continua hasta el límite de la parcela 51 del polígono 7. Continúa en dirección NO por el interior de la parcela 51, cruzando el Cordel de las Fuentes, la parcela 31 del polígono 8 y por la parcela 17 del polígono 8 llega hasta la Colada de las Salinas. Bordeando el denominado Cabezo de las Cuevas continúa en dirección NE por los lindes ?camino- de la parcela 1 hasta llegar a la intersección con las parcelas 6 y 5 del polígono 8. Continúa hacia el S por el límite de la parcela 6 y sigue en dirección E en línea recta por los límites meridionales de las parcelas 6, 7, 8, 9 y 10 con la parcela 11 hasta llegar nuevamente al punto de origen A1.  
C) Bienes patrimoniales ubicados en el entorno de protección.  
En el entorno de la zona arqueológica se sitúan bienes de distinto carácter que conforman un conjunto en el que está representado el patrimonio arqueológico y el patrimonio etnológico. La descripción de los mismos, a los consiguientes efectos tutelares, es la siguiente:  
  
C.1. Patrimonio arqueológico:  
1. Cabezo de las Cuevas  
Descripción:  
Cerro situado a 4 km de la ciudad de Villena en dirección NW, junto a la carretera CV-809 y frente al Cabezo Redondo. Se trata de un cerro de unos 90 m de altura, algo más elevado que los de sus alrededores, lo que le hace fácilmente visible desde cualquier punto del entorno cercano. Además, su cima es amesetada con un desnivel prácticamente nulo, lo que hace que sea fácilmente identificable en el territorio.  
Cuenta con varios yacimientos arqueológicos de cronología prehistórica.  
Cronología: prehistoria y protohistoria.  
Categoría: se señala expresamente como bien de relevancia local con la categoría de espacio de protección arqueológica.   
  
2. Cueva de las Lechuzas  
Descripción:  
Necrópolis. Cueva sepulcral. Cueva de enterramiento múltiple.  
Está situada en la ladera oriental del Cabezo de las Cuevas. Su boca se abre en el corte de una de las canteras de yeso conocida como ?de Forte?, actualmente abandonada. El yacimiento fue descubierto y excavado por José María Soler.  
Con forma de T, el brazo vertical medía unos 4 m y los horizontales, al pie de la pared del fondo, 2 m el de la izquierda y 1 m el de la derecha. La bóveda estaba formada por una gran losa de caliza amarillenta inclinada hacia el fondo y apoyada sobre otra losa más pequeña que descansaba sobre el gran bloque central. En su interior aparecieron restos óseos pertenecientes a 18 individuos con sus respectivos ajuares. Entre las piezas descubiertas en este lugar hay que destacar los adornos personales sobre piedra, concha y hueso. Estos objetos se encuentran expuestos en el Museo Arqueológico José María Soler de Villena.  
Cronología: Neolítico.  
Categoría: se señala expresamente como bien de relevancia local con la categoría de espacio de protección arqueológica.  
Recogida en la Carta arqueológica de la Comunitat Valenciana.  
  
3. Cueva de las Delicias  
Descripción:  
Necrópolis. Cueva sepulcral.  
Se abre a unos 550 m.s.n.m. en el extremo occidental del Cabezo de las Cuevas, al lado del Cabezo de las Delicias, junto a la curva del camino de los Yesares. Se trata de una cavidad de unos 2 x 3 m.  
En las excavaciones (zanja en el centro de la covacha) que realizó en este lugar José María Soler, al limpiar la zona izquierda de la cueva se vio que el piso estaba constituido por una roca que, desde el centro se pasaba a una ancha grieta en la pared izquierda que comunicaba con el exterior, y formaba una depresión de 2 m de ancho en la parte derecha de la covacha y es ahí donde se depositaron los restos humanos. Aunque se recogieron numerosos restos humanos revueltos, se identificaron contados huesos del cráneo (un parietal y medio maxilar infantil, un maxilar y un frontal de adulto). Se calcula un mínimo de 16 individuos inhumados. Del conjunto de hallazgos destaca el alto número de piezas ornamentales encontradas y la parquedad del registro lítico. El estudio de los materiales encuadran esta cueva en el periodo del Bronce tardío o final.  
Cronología: Bronce tardío o final.  
Categoría: se señala expresamente como bien de relevancia local con la categoría de espacio de protección arqueológica.  
Recogida en la Carta arqueológica de la Comunitat Valenciana.  
  
4. Cueva del Alto n.º 1  
Descripción:  
Necrópolis. Cueva sepulcral.  
En los escarpes orientales del Cabezo de las Cuevas, se sitúa esta cueva junto a otra covacha, se abren al E. Se trata de una cavidad de composición caliza de 1,5 m de longitud y 1 m de ancho.  
En las excavaciones que realizó en este lugar José María Soler aparecieron restos humanos desordenados que se encontraban oprimidos entre una masa blanquecina compacta en enterramientos de segundo grado en la línea de la boca que se estrechaba hasta el fondo al pie de una roca que formaba el techo de la cueva, con, al menos, 15 individuos, entre los que abundan los cráneos en detrimento de otros huesos. Con respecto a los elementos materiales, estos son escasos y se han considerado como pertenecientes a momentos propios del Bronce tardío.  
Cronología: Bronce tardío.  
Recogida en la Carta arqueológica de la Comunitat Valenciana.  
  
5. Cueva del Alto n.º 2  
Descripción:  
Necrópolis. Cueva sepulcral.  
Se encuentra en el Cabezo de las Cuevas, al S de la Cueva del Alto n.º 1 y separada de ella por una explanada al aire libre.  
El yacimiento fue excavado parcialmente por José María Soler en 1959, documentando numerosos restos humanos en posición secundaria y vestigios de ocupación de la época iberorromana. Se dividía en tres sectores:  
- sector a: interior contiguo con gran losa que ocupa toda la extensión de la entrada  
- sector b: hacia el centro de la covacha, debajo de la gran losa de la entrada  
- sector c: contiguo al b, hacia la entrada.  
Hacia el interior de la cueva el suelo está formado por tierras blanquecinas muy compactas, con gran cantidad de huesos y fauna. El estudio de los materiales hallados en el nivel de enterramiento nos llevan a considerar a este yacimiento como incierto dentro del conjunto de cuevas de enterramiento múltiple prehistóricas.  
Cronología: prehistoria e iberorromana.  
Categoría: se señala expresamente como bien de relevancia local con la categoría de espacio de protección arqueológica.  
Recogida en la Carta arqueológica de la Comunitat Valenciana.  
  
C.2. Patrimonio etnológico:  
1. Hornos de yeso del Cabezo de las Cuevas  
Descripción:  
Conjunto de tres hornos pertenecientes a la explotación que a mediados del siglo XX se realizó en este lugar por parte de la empresa Forte, aunque los orígenes del trabajo del yeso se remontan, al menos, al siglo XVIII. Los hornos tienen un diámetro de entre 2,70 y 2,80 m, una altura de entre 3,80 y 4 m y una capacidad de entre 35 y 40 Tm. Cada uno de los hornos se compone del horno propiamente dicho ?de forma cilíndrica y planta circular?, y las cubiertas, constituidas por bóvedas de ladrillo con un tiro en su parte superior ?conocidas con el nombre de capillas o capuchas?.  
Cronología: 1940-1965.  
Categoría: cuenta con la declaración expresa de bien de relevancia local como espacio etnológico de interés local.  
  
2. Hornos de yeso del Cabezo Redondo, ladera SE  
Descripción:  
Los orígenes de este conjunto de hornos de yeso se remontan a inicios del siglo XX. En este momento se construyó al pie de la ladera de Cabezo Redondo tres hornos de yeso y un espacio techado ?posiblemente utilizado para la molienda- por parte de Diego García Navarro, antiguo industrial del yeso villenense. Estas instalaciones se reformaron en 1956, eliminándose uno de los hornos que, a partir de entonces, se empleó como almacén para las herramientas de la cantera. Años antes posiblemente también se dejó de utilizar el espacio de molienda. En la actualidad estos bienes se encuentran en estado ruinoso.  
Cronología: 1900-1968.  
Categoría: espacio etnológico.  
  
3. Hornos de yeso del Cabezo Redondo, ladera SW  
Descripción:  
Conjunto de dos hornos de yeso y un pequeño almacén de herramientas del antiguo industrial del yeso Diego García Navarro. El conjunto está fechado hacia los años 30 del siglo XX, cuando se construyeron los hornos y se instaló una rudimentaria cinta transportadora para trasladar la piedra desde la cantera a los hornos. Estas construcciones fueron restauradas en 1990 por parte del Ayuntamiento de Villena y en la actualidad son utilizadas como lugar de almacenamiento de herramientas de las excavaciones arqueológicas que se realizan en el Cabezo Redondo.  
Cronología: 1930-1960.  
Categoría: espacio etnológico.  
  
4. Hornos de yeso de los Cabezos, ladera NW  
Descripción:  
En este lugar se encuentran los restos muy deteriorados de dos pequeños hornos de yeso, construidos posiblemente en momentos distintos. De estos, uno conserva evidencias de cubierta. El conjunto se ha interpretado como una explotación temporal únicamente activa durante periodos de alta demanda de yeso por parte del industrial villenense Diego García Navarro, quien trasladaba la piedra cocida a su molino de yeso que tenía junto a la carretera de Yecla.  
Cronología: 1950-1960.  
Categoría: espacio etnológico.  
5. Norias de los Tomases  
Descripción:  
Para la explotación de las aguas subterráneas del subsuelo del Cabezo Redondo se realizaron varios sondeos en sus laderas, algunos de ellos infructuosos. Todavía hoy se conservan los restos de algunas de las casillas en cuyo interior se encontraban los pozos de extracción de aguas subterráneas que eran utilizadas para el regadío de los terrenos del paraje. Estas construcciones están realizadas con mampostería y en su interior es donde se colocaban las norias.  
Cronología: mediados del siglo XIX.  
Categoría: espacio etnológico.  
  
6. Antiguo yesar del Cabezo de las Delicias  
Descripción:  
En este lugar se encontraba un yesar cuyas instalaciones estaban compuestas por tres hornos, una era cubierta para la molienda del yeso y almacenes para herramientas, carruajes y para el yeso. El conjunto era propiedad del Cencerrero. Tras el fallecimiento de este antiguo industrial del yeso la propiedad de la explotación y del yesar pasó a su hermana, quien la puso en arriendo durante periodos de fuerte demanda de yeso. En este lugar en la actualidad únicamente se conservan los huecos en la roca de los antiguos hornos de yeso, en un muy deficiente estado de conservación. El yesar fue derruido a principios de la década de los 70 del siglo XX.  
Cronología: <1895-1965.  
Categoría: espacio etnológico.  
  
7. Antiguo yesar del Cabezo de las Cuevas, ladera SE  
Descripción:  
Antiguo yesar construido por Pedro Bravo Pardo, el Cencerrero, a inicios del siglo XX al pie de la cantera de la vertiente SE del Cabezo de las Cuevas. El conjunto contaba con varios hornos, una era techada para la molienda del yeso y almacenes. En los años 60 cerró la explotación de la cantera por la escasa rentabilidad de la actividad y en los años 70 el conjunto fue demolido con motivo de los movimientos de tierra realizados para una repoblación de pinos en el paraje.  
Cronología: 1900-1965.  
Categoría: espacio etnológico.  
  
8. Casa del Yesar  
Descripción:  
Situada frente al Cabezo Redondo. Es una antigua explotación de yeso, cuyas instalaciones constaban de dos hornos, una era cubierta con una entrada para carros, una estancia rectangular que podría servir como establo para la bestia que tirara del ruldón y dos almacenes para el yeso. En el Archivo Municipal de Villena se ha consultado un mapa de 1896 en el que aparece la llamada ?Casa del Yesar- en este punto, hoy en ruinas.  
Cronología: <1896.  
Categoría: espacio etnológico.  
  
9. Antiguo yesar del Centeno  
Descripción:  
Situado junto a una cantera de yeso en la partida rural de los Cabezos. El conjunto consta de tres hornos ?dos pequeños y uno de mayores dimensiones?, un almacén y una pequeña era descubierta para la molienda del yeso. De toda la zona de los Cabezos, esta cantera fue la única que no perteneció a Diego García Navarro, aunque la fuerte presión y la competencia de su empresa posiblemente fue la causante del cierre de esta cantera hacia finales de los años 50 o principios de los 60 del siglo XX. El conjunto se conserva muy deteriorado en la actualidad.  
  
Cronología: 1940-1960.  
Categoría: espacio etnológico.  
  
  
ANEXO III  
Normativa de protección de la zona arqueológica y de su entorno  
  
Artículo 1. Régimen de intervenciones en la zona arqueológica.  
El yacimiento de Cabezo Redondo, bien de interés cultural, con la categoría de zona arqueológica, se regirá por lo dispuesto en la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano, para los bienes de interés cultural de esta índole, así como por los planes especiales, o instrumentos urbanísticos de análogo contenido, que en su caso se aprueben.  
Cualquiera actuación que se pretenda realizar en el mismo está sujeta a la previa y preceptiva autorización del órgano competente en materia de cultura, sin perjuicio de la íntegra aplicabilidad al ámbito del régimen tutelar contenido en el título III de la Ley 4/98, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano.  
  
Artículo 2. Usos permitidos en la zona arqueológica y su entorno de protección.  
Los usos permitidos serán todos aquellos históricamente asociados al lugar: agropecuarios y forestales además de los que sean compatibles con la investigación, la puesta en valor y el disfrute del bien y de su entorno, así como los que contribuyan a la consecución de dichos fines. La autorización particularizada o el cambio de uso del bien de interés cultural requerirá la previa autorización del órgano competente en materia de cultura.  
  
Artículo 3. Régimen de intervenciones en el entorno de protección.  
Cualquier actuación que pretenda realizarse en el entorno de protección de la zona arqueológica deben contemplar las cautelas arqueológicas previstas en el artículo 62 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano, y deberán ser autorizadas por la conselleria competente en materia de cultura, de acuerdo con el artículo 60 de la misma Ley. Esta autorización se emitirá aplicando los criterios de esta resolución y en su defecto los enumerados en los artículos 38 y 39 de la Ley 4/1998 de 11 de junio del patrimonio cultural valenciano.  
En tanto no se apruebe por el municipio el plan especial de protección de la zona arqueológica y su entorno, o instrumento urbanístico de análogo contenido, cualquier intervención de alcance arquitectónico o constructivo que pretenda realizarse requerirá, además, de la correspondiente autorización emitida en los términos establecidos en el artículo 35 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano. La propuesta de intervención deberá definir su alcance e ir acompañada de la documentación técnica oportuna. También deberá especificar la ubicación parcelaria, así como adjuntar la documentación gráfica que permita constatar la situación actual y su trascendencia patrimonial.  
  
Artículo 4. Preservación de los bienes inmuebles, del paisaje de la zona arqueológica y su entorno.  
A fin de preservar el paisaje histórico de la zona arqueológica y su entorno y la integridad de los yacimientos arqueológicos y bienes etnológicos en ella documentados, se establecen las siguientes cautelas:  
1. Régimen de las edificaciones:  
a) Edificaciones existentes. Los inmuebles existentes en la zona arqueológica y su entorno, por su alto valor testimonial y sus particulares tipologías relacionadas con la explotación tradicional del medio, deberán conservar su carácter originario, para lo que se potenciará su conservación y recuperación. Salvo casos excepcionales y previa autorización del órgano competente en materia de cultura, no se permitirá su derribo.  
b) Nuevas edificaciones. Únicamente podrán autorizarse en el ámbito protegido edificaciones auxiliares de las labores agrícolas, las de uso cultural y puesta en valor encaminada a la divulgación y disfrute del bien patrimonial del conjunto de la zona arqueológica y su entorno que sean ambientalmente compatibles.  
2. Salvo que se obtenga la autorización expresa del órgano competente en materia de cultura, quedan prohibidos como regla general, y salvo que se justifique su necesidad, los movimientos de tierras y excavaciones de incidencia paisajística.  
3. Quedan prohibidas las señalizaciones de tipo publicitario, el almacenaje al aire libre de materiales y el vertido de residuos.  
4. En lo que respecta a la protección y el fomento del paisaje, sin perjuicio de los informes o autorizaciones previas que en su caso resulten procedentes por la aplicación de otras normas sectoriales, particularmente en materia de medio ambiente y agricultura, se prohíbe la tala de árboles sin autorización expresa de la conselleria competente en materia de cultura, y de las que en su caso resultan exigibles por aplicación de la legislación de medioambiente y espacios naturales protegidos. En el ámbito protegido se deberá fomentar la repoblación forestal con variedades autóctonas propias del mismo.  
5. En los espacios de uso agrícola deberá procurarse, salvo autorización expresa del órgano competente en materia de cultura, el mantenimiento del parcelario existente con sus elementos anexos como caminos, bancales, rediles y demás elementos etnológicos de arquitectura de piedra en seco, así como los cultivos tradicionales existentes en la actualidad.  
6. Tanto los cerramientos de vallado de fincas, que deberán ser realizados a la manera tradicional del ámbito protegido, como la instalación en su caso de cabezales de riego por goteo, sin perjuicio de las autorizaciones que por la aplicación de otras legislaciones sectoriales resulten procedentes, exigirán la previa autorización del órgano competente en materia de cultura.  
  
Artículo 5. Limitación del acceso  
Se prohíbe el acceso con vehículos motorizados a zonas o viales incluidos en el entorno que en la actualidad no se encuentren asfaltados, con la excepción de los vehículos de uso agrícola, ganadero, forestal, turístico y patrimonial.  
  
Artículo 6. Intervenciones arqueológicas en la zona arqueológica.  
Para la realización de intervenciones arqueológicas en el yacimiento declarado bien de interés cultural se requerirá, de conformidad con el artículo 20 del Decreto 107/2017, de 28 de julio, del Consell por el que se aprueba el Reglamento de regulación de las actuaciones arqueológicas en la Comunitat Valenciana, la presentación de un plan general investigación que contendrá la descripción detallada de los objetivos del plan, fases de ejecución y duración de las mismas, así como una propuesta motivada de área de reserva arqueológica del yacimiento, según lo dispuesto en el artículo 66 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano. El plan general de investigación deberá ser autorizado por el órgano competente en materia de cultura. El plan director no será necesario para las siguientes intervenciones arqueológicas:  
1. Las que se manifiesten como de urgente realización, tanto por motivos de conservación y mantenimiento, como por otros motivos, siempre que así se justifique, y el carácter de urgencia sea corroborado por el órgano competente en materia de cultura.  
2. La documentación gráfica, que no implique técnicas analíticas.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML