Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 7995, del 08-03-2017 (2017/1902)

RESOLUCIÓ de 3 de març de 2017, de la Conselleria de Economía Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, per la qual s'estableixen els serveis essencials mínims en ocasió de la vaga convocada en el sector de l'ensenyament en l'àmbit de la Comunitat Valenciana.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   7995

Data del DOGV
:   08-03-2017

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2017/1902

CVE


Data del document
:   03-03-2017

Organisme emissor
:   Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * [Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball](javascript:void(0))
    * [vaga](javascript:void(0))

RESOLUCIÓ de 3 de març de 2017, de la Conselleria de Economía Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, per la qual s'estableixen els serveis essencials mínims en ocasió de la vaga convocada en el sector de l'ensenyament en l'àmbit de la Comunitat Valenciana. [2017/1902]  
Vista la proposta de resolució de la Subdirecció General de Relacions Laborals, de la qual s'ha donat trasllat a aquesta Direcció General de Treball i Benestar Laboral en la mateixa data, literalment és com segueix:  
  
«Proposta de resolució de 2 de març de 2017, de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, per la qual s'estableixen els serveis essencials mínims en ocasió de la vaga convocada en el sector de l'ensenyament en l'àmbit de la Comunitat Valenciana.  
  
Antecedents  
Primer. Vist l'escrit amb entrada en la Direcció General d'Ocupació del Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, signat per Francisco José García Suárez, en representació de la Federació d'Ensenyament de CC.OO, per Frederic Monell Lliró, en representació de la Federació d'Empleades i Empleats dels Serveis Públics d'UGT, per Salvador Benavent Martínez, en representació de STEs-I i per Almudena Gómez-Álvarez Abajo, en representació de CGT, pel qual es convoca una vaga general en l'àmbit de l'ensenyament que afectarà totes les activitats exercides pels empleats públics docents i no docents de les administracions públiques educatives establits dins de l'àmbit geogràfic i jurídic espanyol i al personal dependent de les administracions educatives en l'exterior, incloent-hi per tant a tots els empleats públics, en tots els nivells educatius, de l'administració educativa de comunitat autònoma i afectant igualment tot el personal docent i no docent de l'ensenyament privat sostingut totalment o parcialment amb fons públics, en tots els seus nivells educatius.  
  
La vaga es durà a efecte el dia 9 de març de 2017 i tindrà lloc durant la jornada laboral d'aquest mateix dia; començarà a les 00.00 hores i acabarà a les 24.00 hores.  
S'ha donat compliment al requisit de preavís obligatori previst en l'article 3.3. del Reial decret llei 17/1977, de 4 de març.  
  
Segon. Els sindicats convocants CGT-PV, FESP-UGT, FECCOO-PV i STEPV-Iv han realitzat la següent proposta de serveis mínims:  
??Una persona de l'equip directiu. En els centres amb més d'un torn d'ensenyament la persona de l'equip directiu podrà ser rellevada per una altra de l'equip directiu.  
Aquesta proposta està motivada per la mateixa convocatòria unitària de la vaga, ja que també participen les organitzacions de pares i mares i les organitzacions d'estudiants que formen part de la Plataforma de Defensa de l'Ensenyament Públic, tant de l'estatal com de la del País Valencià.  
D'aquesta manera es preveu que els centres educatius estaran buits el dia de la jornada de vaga. Els sindicats firmants entenem, per tant, que aquesta proposta garanteix la cobertura dels serveis mínims obligatoris en aquest servei públic??.  
  
Tercer. La Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport proposa com a serveis essencials mínims a prestar ??pel personal afectat mentre dure la situació de vaga, en els centres sostinguts amb fons públics,...-?, els següents:  
1. En tots els centres sostinguts amb fons públics: el director o la directora del centre en funcions directives, amb exclusió d'activitats lectives. En cas de vacant o absència justificada, el vicedirector o la vicedirectora, el cap o la cap d'estudis, secretari o secretària o personal responsable del centre. En els centres amb més d'un torn d'ensenyament, podrà ser rellevat el càrrec directiu que preste el servei per un altre membre de l'equip directiu.  
2. En els centres d'Educació Infantil i Educació Primària, a més, un professor per etapa educativa, amb un mínim d'un professor per cada sis unitats; addicionalment al que estableix l'apartat anterior.  
  
3. En els centres que imparteixen l'Educació Secundària Obligatòria, a més, un professor per etapa educativa, amb un mínim d'un professor per cada huit unitats; addicionalment al que estableix l'apartat primer.  
4. En els centres específics d'Educació Especial, un educador d'Educació Especial, per cada cinc unitats; addicionalment al que estableix l'apartat primer.  
5. En els centres educatius amb internat, a més dels serveis establits en els apartats anteriors es prestaran els serveis propis dels dies festius.  
  
  
Fonaments jurídics  
Primer. La competència per a establir les mesures necessàries per al funcionament del servei públic, a què es refereix l'article 10 del Reial decret llei 17/1977, de 4 de març, ve atribuïda al Consell de la Generalitat Valenciana i, per delegació, a la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, d'acord amb els decrets 7/2015, de 29 de juny, del president de la Generalitat, pel qual es determinen les conselleries en què s'organitza l'Administració de la Generalitat; 103/2015, de 7 de juliol, del Consell, pel qual s'establix l'estructura orgànica bàsica de la Presidència i de les conselleries de la Generalitat, i 157/2015, de 18 de setembre, pel qual s'aprova el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball; i per delegació de firma la Direcció General de Treball i Benestar Laboral, d'acord amb la Resolució del conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball de 27 de juliol de 2015.  
  
Segon. El dret de vaga reconegut en l'article 28.2 de la Constitució Espanyola, té caràcter de dret fonamental, atesa la seua ubicació en la secció primera del capítol II, del títol I, de la Constitució Espanyola i, per tant amb els mitjans de tutela i garantia reforçada establits en l'article 53.1 i 2 de la Constitució Espanyola. La Sentència del Tribunal Constitucional 11/1981, de 8 d'abril, assenyala (fonament jurídic 9) que ??la vaga es consagra com un dret constitucional, la qual cosa és coherent amb la idea de l'Estat social i democràtic de Dret establit per l'article 1.1 de la Constitució Espanyola, que entre altres significacions té legitimar mitjans de defensa als interessos de grups i estrats de la població socialment dependents, i entre les quals es troba atorgar reconeixement constitucional a un instrument de pressió que l'experiència secular ha mostrat ser necessari per a l'afirmació dels interessos dels treballadors en els conflictes socioeconòmics, conflictes que l'Estat social no pot excloure, però als quals sí que pot i ha de proporcionar els adequats medis institucionals; ho és també amb el dret reconegut als sindicats en l'article 7 de la Constitució, ja que un sindicat sense dret a l'exercici de la vaga quedaria, en una societat democràtica, buit pràcticament de contingut; i ho és, en fi, amb la promoció de les condicions perquè la llibertat i la igualtat dels individus i grups socials siguen reals i efectives (art. 9.2 CE)??. En el mateix sentit la Sentència del Tribunal Constitucional 33/2011, de 28 de març.  
  
En aquesta línia, la Sentència del Tribunal Constitucional 123/1992, de 28 de setembre, va establir que ??el dret de vaga, que hem qualificat ja com a subjectiu pel seu contingut i fonamental per la seua configuració constitucional, gaudeix a més d'una singular preeminència per la seua més intensa protecció. En efecte, la Constitució reconeix en l'article 37 el dret dels treballadors i empresaris a adoptar mesures de conflicte col·lectiu, però arranca d'aquest marc general una d'elles, la vaga, per a col·locar-lo en lloc preferent, l'article 28, li confereix ?com a tots els del seu grup- una major consistència que es reflecteix en el major rang exigible per a la Llei que el regule i en la més completa tutela jurisdiccional, amb un instrument processal ad hoc en la via judicial ordinària i el recurs d'empara davant de nosaltres (art. 53, 81 i 161 C. E.). La preeminència d'aquest dret produeix, durant el seu exercici, l'efecte de reduir i, en certa manera, anestesiar, paralitzar o mantindre en una vida vegetativa, latent, altres drets que en situacions de normalitat poden i han de desplegar tota la seua capacitat potencial. Tal succeeix amb la potestat directiva de l'empresari, regulada en l'article 20 de l'Estatut dels Treballadors??.  
  
Tercer. No obstant això, el que s'assenyala anteriorment no suposa que els drets fonamentals reconeguts en la Constitució tinguen la consideració d'absoluts o il·limitats. Respecte del dret de vaga, el límit ve donat per la concurrència amb altres drets fonamentals i pel respecte dels béns constitucionalment protegits. Des de la citada Sentència del Tribunal Constitucional 11/1981, de 8 d'abril, el Tribunal Constitucional ha anat establint aquests límits (sentències del Tribunal Constitucional 26/1981, 33/1981, 51/1986, 53/1986, 27/1989 i 43/1999, entre altres), en la mesura que la destinatària i creditora dels serveis afectats per la vaga és la comunitat sencera i, al mateix temps, essencials per a ella, sense que la consideració d'un servei com essencial implique la supressió d'aquest dret, sinó únicament l'adopció de les garanties precises per a compatibilitzar ambdós interessos.  
  
Respecte a les limitacions de la vaga per afectar serveis essencials, la Sentència del Tribunal Constitucional 184/2006, de 19 de juny, ha establit el següent: «a) El dret de vaga pot experimentar limitacions o restriccions en el seu exercici derivades de la seua connexió amb altres drets o béns constitucionalment protegits, encara que mai podran sobrepassar el seu contingut essencial, fer-lo impracticable, obstruir-lo més enllà del raonable o desposseir-lo de la necessària protecció. Una d'eixes limitacions, expressament previstes en la Constitució, procedeix de la necessitat de garantir els serveis essencials de la comunitat (sentències del Tribunal Constitucional 11/1981, de 8 d'abril, FFJJ 7, 9 i 18; 51/1986, de 24 d'abril, FJ 2; 53/1986, de 5 de maig, fonament jurídic 3; 27/1989, de 3 de febrer, fonament jurídic 1; 43/1990, de 15 de març, fonament jurídic 5.a; 148/1993, de 29 d'abril, fonament jurídic 5)??. Conseqüentment, la consideració d'un servei com essencial no pot significar de cap manera la supressió d'aquest dret per als treballadors ocupats en tal servei, sinó només l'adopció de les garanties necessàries per al seu manteniment; i finalment s'assenyala que, si la vaga ha de mantindre una capacitat de pressió suficient per a aconseguir els seus objectius davant de l'empresa, en principi destinatària del conflicte, no ha de ser-li afegida a aquesta la pressió addicional del dany innecessari que pateix la comunitat com a usuària dels serveis públics. En el mateix sentit, la Sentència del Tribunal Suprem de 29 de maig de 1995 (RJ 4395), va establir que els límits ostenten diferent significació, en funció del servei afectat, per la qual cosa ha d'establir-se una graduació jeràrquica entre ells, atenent a les ??característiques?- de què estan en pugna.  
  
  
Quart. D'acord amb doctrina constitucional reiterada, el caràcter essencial d'un servei, ho és, no tant per la naturalesa de l'activitat que es realitza, sinó per la dels interessos a la satisfacció de la qual es dirigeix la prestació que es tracta, han de ser essencials els béns i interessos satisfets, perquè el servei siga essencial, la qual cosa ens situa, com s'ha assenyalat, en el lliure exercici dels drets fonamentals i de les llibertats públiques i en el lliure gaudi dels béns constitucionalment protegits, que en l'àmbit a què es concreta aquesta resolució, es tradueix en el que disposa l'article 27 de la Constitució Espanyola, sobre dret a l'educació i el seu desenrotllament legal. A més, l'article 49 obliga als poders públics a realitzar una política de previsió, tractament, rehabilitació i integració de les persones amb deficiències físiques, sensorials i psíquiques. Finalment, també l'article 39 de la Constitució garanteix la protecció social, econòmica i jurídica de la família, si bé aquests últims preceptes no gaudeixen del mateix nivell de tutela a l'estar inclosos en el capítol III del títol I de la Constitució Espanyola.  
  
  
Quint. La classe i el nombre de treballs que hagen de realitzar-se per a cobrir els drets i les llibertats que el servei satisfà, i el tipus de garanties que ha d'adoptar-se, no poden determinar-se de forma apriorística, sinó després d'una valoració i ponderació dels béns o drets afectats, de l'àmbit personal, funcional o territorial de la vaga, de la seua duració i la resta de circumstàncies que concorren per a aconseguir el major equilibri entre el dret de vaga i aquells altres béns que el mateix servei essencial satisfà (Sentència del Tribunal Superior de Justícia de Madrid de 12 de novembre de 1997, núm. 1147/1997).  
En aquest sentit la Sentència de la Sala tercera del Tribunal Suprem de 15 de gener de 2007 ha incidit en l'exigència de motivació en les resolucions que fixen els serveis mínims, i assenyala que aquesta mateixa ha de concretar-se fins a aconseguir a les circumstàncies singulars de la convocatòria que es tracte. També la Sentència del Tribunal Suprem de 10 de novembre de 2010, Sala Contenciosa Administrativa, Secció Setena, ha incidit en aquesta exigència, en major grau quan es reforcen serveis mínims establits en sentències anteriors, i en l'exigència de distingir en l'establiment de serveis mínims les peculiaritats dels diversos dies i hores que concorren en una mateixa convocatòria.  
  
  
Sisé. En el present cas, la vaga tindrà lloc durant una jornada lectiva completa.  
L'exercici del dret de vaga per mitjà d'aquesta convocatòria afecta un altre dret fonamental com és el d'educació, bé jurídic que també està protegit. En aquest sentit, aquest últim no pot veure's interromput totalment per mitjà del tancament generalitzat dels centres, la qual cosa suposaria la prevalença absoluta d'un dret sobre un altre.  
En l'anàlisi sobre els serveis essencials mínims a establir, cal partir del fet de que els centres han de romandre oberts en el seu horari habitual, sense que l'Administració educativa o les empreses que gestionen centres privats d'ensenyament puguen determinar un tancament absolut per part dels seus responsables durant les parades, que seria antijurídic, i això a més per a garantir el dret dels usuaris a acudir als centres, que no pot ser-los impedit, i també el dels treballadors que pogueren no seguir les parades. Per aquest motiu, no és possible assimilar el dia de la vaga amb un dia festiu als efectes de la fixació dels serveis mínims a cobrir, perquè això suposaria la prevalença absoluta del dret de vaga sobre els altres drets amb el mateix nivell de tutela constitucional i, per tant, dels seus titulars.  
A més, l'obertura dels centres i el consegüent accés dels usuaris menors d'edat, incloent-hi aquells de molt curta edat, demandants de major atenció i cuidada vigilància per raó de la seua seguretat, la qual cosa suposa un element particular de la present convocatòria, que en altres podria no donar-se per tractar-se d'usuaris majors d'edat amb autonomia personal.  
Tampoc es pot oblidar la general afectació a la societat en general pels problemes derivats de la conciliació de la vida familiar i laboral, i s'ha de conjugar-se el dret de vaga amb el dret al treball dels pares, com va sostindre l'Interlocutòria de la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana de 19 de juny de 2002, dictada com a conseqüència de la suspensió de l'Orde de la Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació de 13 de juny de 2002, per la qual s'establien els serveis essencials mínims amb motiu de la vaga general convocada per al dia 20 de juny de 2002.  
  
  
Seté. La fixació concreta dels serveis mínims ha de tindre en compte el nombre de persones responsables, que hauran d'exercir tals serveis destinats a satisfer els interessos que han de ser protegits, garantint tant el dret de vaga com el dret dels alumnes i la seua seguretat i el dels pares al treball, si és el cas. Això obliga a determinar quin ha de ser la presència mínima de professionals per a atendre la necessitat de seguretat dels alumnes o les incidències que es plantegen en els centres, sense pretendre, de cap manera, cobrir l'activitat lectiva habitual. Així mateix, caldrà considerar quin és el nombre d'alumnes que habitualment acudeixen als centres d'educació, extrem que està en funció de la ràtio per aula, que actualment s'estableix en un màxim de 25 en educació infantil i primària i 30 en educació secundària.  
  
Així mateix, l'establiment dels serveis mínims encara que ha d'assegurar la continuïtat del servei durant la vaga, ha de realitzar-se amb un criteri restrictiu, sense pretendre aconseguir el nivell de funcionament habitual, havent d'existir una raonable adequació o proporcionalitat entre la protecció de l'interés de la comunitat i la restricció imposada a l'exercici del dret de vaga, derivada de la fixació d'aquests serveis mínims, entre els sacrificis que s'imposen als vaguistes i els que patisquen els usuaris (sentències del Tribunal Constitucional 51/86, 53/86, i 123/90, entre altres).  
Per tot això, cal concloure que, en l'adopció de les mesures necessàries per a assegurar el seu funcionament, segons estableix el paràgraf segon de l'article 10 del Reial decret legislatiu 17/1977 indicat, ha de conjugar-se el dret de vaga dels treballadors per a la defensa dels seus interessos i l'atenció dels serveis essencials per a la comunitat. D'aquesta manera, els serveis essencials han d'establir-se en la justa i estricta mesura per al manteniment del dit servei, que implica únicament la prestació dels treballs necessaris per a la cobertura mínima dels drets, de la llibertat o dels béns que el mateix servei satisfà, però sense aconseguir el nivell de rendiment habitual, ni assegurar el seu funcionament normal. Assenyala el Tribunal Constitucional que aquests serveis mínims afecten la part de l'activitat que es jutja no susceptible d'interrupció per a no danyar irremeiablement els drets fonamentals, les llibertats públiques i els béns protegits constitucionalment, objectiu aquest que es considera complit amb el nivell de serveis mínims que s'assenyalen a continuació.  
  
  
Huité. L'atenció del dret a l'educació, així com la dels centres, requereix de la presència d'una persona responsable en cada centre, en la figura d'un membre de l'equip directiu, necessària per a l'atenció i resolució de les incidències que puguen sorgir.  
En els centres d'infantil i primària, que agrupen xiquets i xiquetes de tres fins a dotze anys, es requerix la presència mínima d'un professor o professora per etapa, amb un mínim d'un professor per cada huit unitats. Açò es justifica pel nombre d'alumnes que es podria arribar a atendre, que, en tot cas resulta difícil de predir, per quant la vaga convocada compta amb el suport, segons manifesten els sindicats convocants, de les organitzacions de mares i pares. La garantia de la seguretat i atenció dels que assistisquen pareix satisfeta, considerant la disminució de l'alumnat durant la vaga, el caràcter de mínim dels serveis a cobrir i les ràtios d'alumnes per aula.  
En els centres de secundària obligatòria, que atenen a xiquets i xiquetes des de dotze fins a setze anys, per tant amb major grau d'autonomia, i menor grau de demanda d'atenció, resulta necessària la presència d'un professor per etapa, amb un mínim d'un professor per cada deu unitats. Aquest percentatge s'estableix en funció de la major maduresa d'aquest alumnat, així com de la seua participació en la convocatòria de la vaga, d'acord amb allò que s'ha assenyalat pels sindicats convocants, encara que en aquest supòsit la ràtio d'alumnes és superior al de l'educació infantil i primària.  
En els centres específics d'educació especial, a causa dels específics requeriments de l'alumnat que atenen, atesa la seua major vulnerabilitat, la prestació de serveis mínims haurà de ser realitzada per un educador per cada cinc unitats.  
Finalment, en els centres d'ensenyament o educació amb internat, s'ha de garantir addicionalment que es prestaran els serveis propis dels dies festius, perquè el contrari podria suposar una situació de desemparament a l'alumnat que acullen.  
Pels motius exposats, la concreció dels serveis mínims a atendre durant la vaga convocada, s'estableix de la manera següent.  
1. En tots els centres educatius: la presència física d'una persona responsable membre de l'equip directiu, excloses les activitats lectives.  
  
2. En els centres d'infantil i primària: a més dels assenyalats en el numera anterior, un professor o professora per etapa, amb un mínim d'un cada huit unitats.  
3. En els centres de secundària obligatòria: a més de l'assenyalat en el numeral 1, un professor o una professora per etapa, amb un mínim d'un per cada deu unitats. En els centres específics d'educació especial: a més de l'assenyalat en el numeral 1, un educador o una educadora per cada cinc unitats.  
4. En els centres d'ensenyament o d'educació amb internat: a més dels que procedisquen per la tipologia del centre, es prestaran els serveis propis dels dies festius.  
  
Nové. Els anteriors serveis mínims s'han establit en atenció a la vulnerabilitat dels menors afectats en els casos esmentats, la incidència en la societat en general i tenint en compte així mateix que, en la fixació dels serveis mínims, s'ha de respectar el dret de vaga, sense impedir ni menyscabar el seu exercici per mitjà de mesures indirectes.  
  
Deu. En aquesta resolució s'han complit totes les prescripcions legals de caràcter general, així com les específiques reguladores de la matèria concreta.  
  
Per tot això, vistos els preceptes legals esmentats i tots els altres que hi són aplicables de manera general i pertinent, s'eleva la següent proposta de resolució:  
  
Primer  
Als efectes previstos en article 10.2 del Reial decret llei 17/1977, de 4 de març, i disposicions concordants, es determinen les mesures necessàries per a assegurar els serveis essencials mínims que hauran de prestar-se pel personal afectat mentre dure la situació de vaga convocada per al dia 9 de març de 2017, en els termes que a continuació s'especifiquen.  
1. En tots els centres educatius: la presència física d'una persona responsable membre de l'equip directiu, excloses les activitats lectives.  
  
2. En els centres d'infantil i primària: a més dels assenyalats en el numeral anterior, un professor o una professora per etapa, amb un mínim d'un cada huit unitats.  
3. En els centres de secundària obligatòria: a més de l'assenyalat en el numeral 1, un professor o una professora per etapa, amb un mínim d'un per cada deu unitats. En els centres específics d'educació especial: a més de l'assenyalat en el numeral 1, un educador o una educadora per cada cinc unitats.  
4. En els centres d'ensenyament o educació amb internat: a més dels que procedisquen per la tipologia del centre, es prestaran els serveis propis dels dies festius.  
Als serveis competents de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, oït el comité de vaga, correspondrà l'aplicació d'aquests serveis, que hauran de prestar-se amb els mitjans personals estrictament necessaris per a assegurar la seua prestació en condicions de màxima seguretat; les parts es responsabilitzaran del compliment d'aquests serveis essencials mínims.  
  
Segon  
El que disposen els apartats anteriors d'aquesta resolució, no suposarà cap limitació dels drets que la normativa reguladora de la vaga reconega al personal en la dita situació no empleat en la cobertura dels serveis mínims establits, ni tampoc afectarà la tramitació o efectes de les peticions que motiven la vaga.  
  
Tercer  
Notifiqueu la resolució als serveis competents de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, als sindicats convocants i a les Subdelegacions del Govern.  
  
Quart  
Aquesta Resolució tindrà efectes immediats des de la data de la seua notificació a les parts interessades.  
  
El que es trasllada als oportuns efectes.  
No obstant per eixa Direcció General s'acordarà el que siga pertinent en dret.  
  
València, 3 de març de 2016.- El subdirector general de Relacions Laborals: Juan Ignacio Soler Tormo.»  
  
Als antecedents de fet i fonaments de dret dalt assenyalats, s'apliquen els següents  
  
Fonaments de dret  
I. És competent per a establir les mesures necessàries per al funcionament del servei públic, que es referix l'article 10 del Reial Decret Llei 17/1977, de 4 de març, el Consell de la Generalitat Valenciana i per delegació a la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, d'acord amb els decrets 7/2015, de 29 de juny, del president de la Generalitat, pel qual es determinen les conselleries en què s'organitza l'Administració de la Generalitat; 103/2015, de 7 de juliol, del Consell, pel qual s'establix l'estructura orgànica bàsica de la Presidència i de les conselleries de la Generalitat i 157/2015, de 18 de setembre, pel qual s'aprova el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball; i per delegació de firma la persona titular Direcció General de Treball i Benestar Laboral, d'acord amb la Resolució del conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball de 27 de juliol de 2015.  
  
II. De tot allò que s'ha fet, que es troba en aquest expedient, cal estimar en la seua integritat els antecedents de fet i els fonaments de dret arreplegats en la proposta de resolució dalt transcrita literalment, per la qual cosa procedix assumir en els seus propis termes la referida proposta de resolució.  
  
Per tot això, resolc:  
  
Primer  
Als efectes previstos en article 10.2 del Reial Decret Llei 17/1977, de 4 de març, i disposicions concordants, es determinen les mesures necessàries per a assegurar els serveis essencials mínims que hauran de prestar-se pel personal afectat mentre dure la situació de vaga convocada per al dia 9 de març de 2017, en els termes que a continuació s'especifiquen:  
1. En tots els centres educatius: la presència física d'una persona responsable membre de l'equip directiu, excloent-ne activitats lectives.  
  
2. En els centres d'infantil i primària: a més dels assenyalats en el numera anterior, un professor o professora per etapa, amb un mínim d'un cada huit unitats.  
3. En els centres de secundària obligatòria: a més de l'assenyalat en el número 1, un professor o professora per etapa, amb un mínim de u per cada deu unitats.  
4. En els centres específics d'educació especial: a més de l'assenyalat en el número 1, un educador o educadora per cada cinc unitats.  
  
5. En els centres d'ensenyament o educació amb internat: a més dels que procedisquen per la tipologia del centre, es prestaran els serveis propis dels dies festius.  
Als serveis competents de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, oït el comité de vaga, correspondrà l'aplicació d'aquests serveis, que hauran de prestar-se amb els mitjans personals estrictament necessaris per a assegurar la seua prestació en condicions de màxima seguretat; les parts es responsabilitzaran del compliment d'aquests serveis essencials mínims.  
  
Segon  
El que disposen els apartats anteriors d'aquesta resolució no suposarà cap limitació dels drets que la normativa reguladora de la vaga reconega al personal en la dita situació no empleat en la cobertura dels serveis mínims establits, ni tampoc afectarà la tramitació o efectes de les peticions que motiven la vaga.  
  
Tercer  
Notifiqueu la resolució als serveis competents de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, als sindicats convocants i a les subdelegacions del Govern.  
  
Quart  
Aquesta resolució tindrà efectes immediats des de la data de la seua notificació a les parts interessades.  
Amb la notificació s'advertirà a les parts el dret que els assistix de recórrer la present resolució davant de la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, d'acord amb el que disposa la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa, dins del termini dels deu dies hàbils següents a la seua notificació, en la forma prevista en els articles 115 i següents de la mencionada llei.  
  
València, 3 de març de 2017.- El conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, p. d. (R 27.07.2015), la directora General de Treball i Benestar Laboral: Cristina Moreno Fernández.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 7995, del 08-03-2017 (2017/1902)

RESOLUCIÓN de 3 de marzo de 2017, de la Conselleria de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo, por la que se establecen los servicios esenciales mínimos con ocasión de la huelga convocada en el sector de la enseñanza en el ámbito de la Comunitat Valenciana.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   7995

Fecha DOGV
:   08-03-2017

Sección del DOGV
:   III. ACTOS ADMINISTRATIVOS - C) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2017/1902

CVE


Fecha del documento
:   03-03-2017

Organismo emisor
:   Conselleria de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo

Tipo de documento
:   Resolución

Descriptores 

:   * [Conselleria de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo](javascript:void(0))
    * [huelga](javascript:void(0))

RESOLUCIÓN de 3 de marzo de 2017, de la Conselleria de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo, por la que se establecen los servicios esenciales mínimos con ocasión de la huelga convocada en el sector de la enseñanza en el ámbito de la Comunitat Valenciana. [2017/1902]  
Vista la propuesta de resolución de la Subdirección General de Relaciones Laborales, de la que se ha dado traslado a esta Dirección General de Trabajo y Bienestar Laboral en la misma fecha, cuyo tenor literal es el siguiente:  
  
«Propuesta de resolución de 2 de marzo de 2017, de la Conselleria de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo, por la que se establecen los servicios esenciales mínimos con ocasión de la huelga convocada en el sector de la enseñanza en el ámbito de la Comunidad Valenciana.  
  
Antecedentes  
Primero. Visto el escrito con entrada en la Dirección General de Empleo del Ministerio de Educación, Cultura y Deporte, firmado por Francisco José García Suárez, en representación de le Federación de Enseñanza de CC.OO, por Frederic Monell Lliró, en representación de la Federación de Empleadas y Empleados de los Servicios Públicos de UGT, por Salvador Benavent Martínez, en representación de STEs-I y por Almudena Gómez-Álvarez Abajo, en representación de CGT, por el que se convoca huelga general en el ámbito de la enseñanza, que afectará a todas las actividades desempeñadas por los empleados públicos docentes y no docentes de las administraciones públicas educativas establecidos dentro del ámbito geográfico y jurídico español y al personal dependiente de las administraciones educativas en el exterior, incluyendo por tanto a todos los empleados públicos, en todos los niveles educativos, de la administración educativa de Comunidad Autónoma y afectando igualmente a todo el personal docente y no docente de la enseñanza privada sostenida total o parcialmente con fondos públicos, en todos sus niveles educativos.  
La huelga se llevará a efecto el día 9 de marzo de 2017 y tendrá lugar durante la jornada laboral de ese mismo día, comenzando a las 00.00 horas y terminando a las 24.00 horas.  
Se ha dado cumplimiento al requisito de preaviso obligatorio previsto en el artículo 3.3. del Real decreto ley 17/1977, de 4 de marzo.  
  
Segundo. Los sindicatos convocantes CGT-PV, FESP-UGT, FECCOO-PV y STEPV-Iv han realizado la siguiente propuesta de servicios mínimos:  
??Una persona del equipo directivo. En los centros con más de un turno de enseñanza la persona del equipo directivo podrá ser relevada por otra del equipo directivo.  
Esta propuesta está motivada por la propia convocatoria unitaria de la huelga, ya que també participan las organizaciones de padres y madres y las organizaciones de estudiantes que forman parte de la Plataforma de Defensa de la Enseñanza Pública, tanto de la estatal como de la del País Valencià.  
De esta manera se prevé que los centros educativos estarán vacíos el día de la jornada de huelga. Los sindicatos firmantes entendemos, por tanto, que esta propuesta garantiza la cobertura de los servicios mínimos obligatorios en este servicio público??.  
  
Tercero. La Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport propone como servicios esenciales mínimos a prestar ??por el personal afectado mientras dure la situación de huelga, en los centros sostenidos con fondos públicos,...-?, los siguientes:  
??1. En todos los centros sostenidos con fondos públicos: El director o directora del centro en funciones directivas, con exclusión de actividades lectivas. En caso de vacante o ausencia justificada, el vicedirector o la vicedirectora, jefe o jefa de estudios, secretario o secretaria o personal responsable del centro. En los centros con más de un turno de enseñanza, podrá ser relevado el cargo directivo que preste el servicio por otro miembro del equipo directivo.  
2. En los centros de Educación Infantil y Educación Primaria además, un profesor por etapa educativa, con un mínimo de un profesor por cada seis unidades; adicionalmente a lo establecido en el apartado anterior.  
3. En los centros que imparten la Educación Secundaria Obligatoria además, un profesor por etapa educativa, con un mínimo de un profesor por cada 8 unidades; adicionalmente a lo establecido en el apartado primero.  
4. En los centros específicos de Educación Especial, un educador de Educación Especial, por cada cinco unidades; adicionalmente a lo establecido en el apartado primero.  
5. En los centros educativos con internado, además de los servicios establecidos en los apartados anteriores se prestarán los servicios propios de los días festivos.  
  
Fundamentos jurídicos  
Primero. La competencia para establecer las medidas necesarias para el funcionamiento del Servicio Público, a que se refiere el artículo 10 del Real Decreto Ley 17/1977, de 4 de marzo, viene atribuida al Consell de la Generalitat Valenciana y, por delegación, a la Conselleria de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo, de acuerdo con los decretos 7/2015, de 29 de junio, del President de la Generalitat, por el que se determinan las consellerias en que se organiza la Administración de la Generalitat; 103/2015, de 7 de julio, del Consell, por el que se establece la estructura orgánica básica de la Presidencia y de las Consellerias de la Generalitat y 157/2015, de 18 de septiembre, por el que se aprueba el Reglamento orgánico y funcional de la Conselleria de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo; y por delegación de firma la Dirección General de Trabajo y Bienestar Laboral, de acuerdo con la Resolución del conseller de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo de 27 de julio de 2015.  
  
Segundo. El derecho de huelga reconocido en el artículo 28.2 de la Constitución Española, tiene carácter de derecho fundamental, dada su ubicación en la sección primera del capítulo II, del título I, de la Constitución Española y, por tanto con los medios de tutela y garantía reforzada establecidos en el artículo 53.1 y 2 de la Constitución Española. La Sentècia del Tribunal Constitucional 11/1981, de 8 de abril, señala (fundamento jurídico 9) que ??la huelga se consagra como un derecho constitucional, lo que es coherente con la idea del Estado social y democrático de Derecho establecido por el artículo 1.1 de la Constitución Española, que entre otras significaciones tiene la de legitimar medios de defensa a los intereses de grupos y estratos de la población socialmente dependientes, y entre los que se cuenta el de otorgar reconocimiento constitucional a un instrumento de presión que la experiencia secular ha mostrado ser necesario para la afirmación de los intereses de los trabajadores en los conflictos socioeconómicos, conflictos que el Estado social no puede excluir, pero a los que sí puede y debe proporcionar los adecuados cauces institucionales; lo es también con el derecho reconocido a los sindicatos en el art. 7 de la Constitución, ya que un sindicato sin derecho al ejercicio de la huelga quedaría, en una sociedad democrática, vaciado prácticamente de contenido; y lo es, en fin, con la promoción de las condiciones para que la libertad y la igualdad de los individuos y grupos sociales sean reales y efectivas (art. 9.2 CE)??. En el mismo sentido la Sentencia del Tribunal Constitucional 33/2011, de 28 de marzo.  
En esta línea, la Sentencia del Tribunal Constitucional 123/1992 de 28 de septiembre, estableció que ??el derecho de huelga, que hemos calificado ya como subjetivo por su contenido y fundamental por su configuración constitucional, goza además de una singular preeminencia por su más intensa protección. En efecto, la Constitución reconoce en su art. 37 el derecho de los trabajadores y empresarios a adoptar medidas de conflicto colectivo, pero desgaja de este marco general una de ellas, la huelga, para colocarlo en lugar preferente, el artículo 28, confiriéndole ?como a todos los de su grupo- una mayor consistencia que se refleja en el mayor rango exigible para la Ley que lo regule y en la más completa tutela jurisdiccional, con un cauce procesal ad hoc en la vía judicial ordinaria y el recurso de amparo ante nosotros (art. 53, 81 y 161 C. E.). La preeminencia de este derecho produce, durante su ejercicio, el efecto de reducir y, en cierto modo, anestesiar, paralizar o mantener en una vida vegetativa, latente, otros derechos que en situaciones de normalidad pueden y deben desplegar toda su capacidad potencial. Tal sucede con la potestad directiva del empresario, regulada en el art. 20 del Estatuto de los Trabajadores».  
  
Tercero. Sin embargo, lo señalado anteriormente no supone que los derechos fundamentales reconocidos en la Constitución tengan la consideración de absolutos o ilimitados. Respecto del derecho de huelga, el límite viene dado por la concurrencia con otros derechos fundamentales y por el respeto de los bienes constitucionalmente protegidos. Desde la citada Sentencia del Tribunal Constitucional 11/1981, de 8 de abril, el Tribunal Constitucional ha ido estableciendo estos límites (sentències del Tribunal Constitucional 26/1981, 33/1981, 51/1986, 53/1986, 27/1989 y 43/1999, entre otras), en la medida en que la destinataria y acreedora de los servicios afectados por la huelga es la comunidad entera y, al mismo tiempo, esenciales para ella, sin que la consideración de un servicio como esencial implique la supresión de este derecho, sino únicamente la adopción de las garantías precisas para compatibilizar ambos intereses.  
Respeto a las limitaciones de la huelga por afectar a servicios esenciales, la Sentencia del Tribunal Constitucional 184/2006, de 19 de junio, ha establecido lo siguiente: «a) El derecho de huelga puede experimentar limitaciones o restricciones en su ejercicio derivadas de su conexión con otros derechos o bienes constitucionalmente protegidos, aunque nunca podrán rebasar su contenido esencial, hacerlo impracticable, obstruirlo más allá de lo razonable o despojarlo de la necesaria protección. Una de esas limitaciones, expresamente previstas en la Constitución, procede de la necesidad de garantizar los servicios esenciales de la comunidad (sentencias del Tribunal Constitucional 11/1981, de 8 de abril, FFJJ 7, 9 y 18; 51/1986, de 24 de abril, fundamento jurídico 2; 53/1986, de 5 de mayo, fundamento jurídico 3; 27/1989, de 3 de febrero, fundamento jurídico 1; 43/1990, de 15 de marzo, fundamento jurídico 5.a; 148/1993, de 29 de abril, fundamento jurídico 5)??. Consecuentemente, la consideración de un servicio como esencial no puede significar en modo alguno la supresión de este derecho para los trabajadores ocupados en tal servicio, sino solo la adopción de las garantías precisas para su mantenimiento; señalándose finalmente que si la huelga ha de mantener una capacidad de presión suficiente como para lograr sus objetivos frente a la empresa, en principio destinataria del conflicto, no debe serle añadida a la misma la presión adicional del daño innecesario que sufre la comunidad como usuaria de los servicios públicos. En el mismo sentido la Sentencia del Tribunal Supremo de 29 de mayo de 1995 (RJ 4395), estableció que los límites ostentan diferente significación, en función del servicio afectado, por lo que debe establecerse una graduación jerárquica entre los mismos, atendiendo a las características de los que están en pugna.  
  
Cuarto. De acuerdo con doctrina constitucional reiterada, el carácter esencial de un servicio, lo es, no tanto por la naturaleza de la actividad que se despliega, sino por la de los intereses a cuya satisfacción se dirige la prestación de que se trata, debiendo ser esenciales los bienes e intereses satisfechos, para que el servicio sea esencial, lo que nos sitúa, como se ha señalado, en el libre ejercicio de los derechos fundamentales y de las libertades públicas y en el libre disfrute de los bienes constitucionalmente protegidos, que en el ámbito a que se concreta esta resolución, se traduce en lo dispuesto en el artículo 27 de la Constitución Española, sobre derecho a la educación y su desarrollo legal. Además, el artículo 49 obliga a los poderes públicos a realizar una política de previsión, tratamiento, rehabilitación e integración de las personas con deficiencias físicas, sensoriales y psíquicas. Por último, también el artículo 39 de la Constitución garantiza la protección social, económica y jurídica de la familia, si bien estos últimos preceptos no gozan del mismo nivel de tutela al estar incluidos en el Capítulo III del Título I de la Constitución Española.  
  
Quinto. La clase y número de trabajos que hayan de realizarse para cubrir los derechos y libertades que el servicio satisface, y el tipo de garantías que ha de adoptarse, no pueden determinarse de forma apriorística, sino tras una valoración y ponderación de los bienes o derechos afectados, del ámbito personal, funcional o territorial de la huelga, de su duración y demás circunstancias que concurren para alcanzar el mayor equilibrio entre el derecho de huelga y aquellos otros bienes que el propio servicio esencial satisface. (Sentencia del Tribunal Superior de Justicia de Madrid de 12 de noviembre de 1997, núm. 1147/1997)  
En este sentido la sentencia de la Sala tercera del Tribunal Supremo de 15 de enero de 2007 ha incidido en la exigencia de motivación en las resoluciones que fijen los servicios mínimos, señalando que esta misma debe concretarse hasta alcanzar a las circunstancias singulares de la convocatoria de que se trate. También la Sentencia del Tribunal Supremo de 10 de noviembre de 2010, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Séptima, ha incidido en esta exigencia, en mayor medida cuando se refuerzan servicios mínimos establecidos en sentencias anteriores, y en la exigencia de distinguir en el establecimiento de servicios mínimos las peculiaridades de los diversos días y horas que concurren en una misma convocatoria.  
  
Sexto. En el presente caso, la huelga tendrá lugar durante una jornada lectiva completa.  
El ejercicio del derecho de huelga mediante la presente convocatoria afecta a otro derecho fundamental como es el de educación, bien jurídico también protegido. En este sentido, este último no puede verse interrumpido totalmente mediante el cierre generalizado de los centros, lo que supondría la prevalencia absoluta de un derecho sobre otro.  
En el análisis sobre los servicios esenciales mínimos a establecer, hay que partir del hecho de que los centros deben permanecer abiertos en su horario habitual, sin que la Administración educativa o las empresas que gestionan centros privados de enseñanza puedan determinar un cierre absoluto por parte de sus responsables durante los paros, que sería antijurídico, y ello además para garantizar el derecho de los usuarios a acudir a los centros, que no puede serles impedido, y también el de los trabajadores que pudieran no seguir los paros. Por este motivo, no es posible asimilar el día de la huelga con un día festivo a efectos de la fijación de los servicios mínimos a desempeñar, pues ello supondría la prevalencia absoluta del derecho de huelga sobre los demás derechos con el mismo nivel de tutela constitucional y, por tanto, de sus titulares.  
Además, la apertura de los centros y el consiguiente acceso de los usuarios menores de edad, incluyendo aquellos de muy corta edad, demandantes de mayor atención y cuidada vigilancia por razón de su seguridad, lo cual supone un rasgo particular de la presente convocatoria, que en otras podría no darse por tratase de usuarios mayores de edad con autonomía personal.  
Tampoco se puede olvidar la general afectación a la sociedad en general por los problemas derivados de la conciliación de la vida familiar y laboral, debiendo conjugarse el derecho de huelga con el derecho al trabajo de los padres, como sostuvo el Auto de la Sala de lo Contencioso Administrativo del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana de 19 de junio de 2002, dictado como consecuencia de la suspensión de la Orden de la Conselleria de Economía, Hacienda y Empleo de 13 de junio de 2002, por la que se establecían los servicios esenciales mínimos con motivo de la huelga general convocada para el día 20 de junio de 2002.  
  
Séptimo. La fijación concreta de los servicios mínimos debe tener en cuenta el número de personas responsables, que deberán desempeñar tales servicios destinados a satisfacer los intereses que deben ser protegidos, garantizando tanto el derecho de huelga como el derecho de los alumnos y su seguridad y el de los padres al trabajo, en su caso. Ello obliga a determinar cuál debe ser la presencia mínima de profesionales para atender la necesidad de seguridad de los alumnos o las incidencias que se planteen en los centros, sin pretender, en modo alguno, cubrir la actividad lectiva habitual. Asimismo, habrá que considerar cuál es el número de alumnos y alumnas que habitualmente acuden a los centros de educación, extremo que está en función de la ratio por aula, que actualmente se establece en un máximo de 25 en educación infantil y primaria y 30 en educación secundaria.  
Asimismo, el establecimiento de los servicios mínimos aún cuando debe asegurar la continuidad del servicio durante la huelga, ha de realizarse con un criterio restrictivo, sin pretender alcanzar el nivel de funcionamiento habitual, debiendo existir una razonable adecuación o proporcionalidad entre la protección del interés de la comunidad y la restricción impuesta al ejercicio del derecho de huelga, derivada de la fijación de estos servicios mínimos, entre los sacrificios que se imponen a los huelguistas y los que padezcan los usuarios, (sentencias del Tribunal Constitucional 51/86, 53/86, y 123/90, entre otras).  
Por todo ello, cabe concluir que, en la adopción de las medidas necesarias para asegurar el funcionamiento de los mismos, según establece el párrafo segundo del artículo 10 del Real decreto legislativo 17/1977 mencionado, debe conjugarse el derecho de huelga de los trabajadores para la defensa de sus intereses y la atención de los servicios esenciales para la comunidad. De este modo, los servicios esenciales deben establecerse en la justa y estricta medida para el mantenimiento de dicho servicio, que implica únicamente la prestación de los trabajos necesarios para la cobertura mínima de los derechos, libertad o bienes que el propio servicio satisface, pero sin alcanzar el nivel de rendimiento habitual, ni asegurar su funcionamiento normal. Señala el Tribunal Constitucional que estos servicios mínimos afectan a la parte de la actividad que se juzga no susceptible de interrupción para no dañar irremediablemente los derechos fundamentales, las libertades públicas y los bienes protegidos constitucionalmente, objetivo este que se considera cumplido con el nivel de servicios mínimos que se señalan a continuación.  
  
Octavo. La atención del derecho a la educación, así como la de los centros, requiere de la presencia de una persona responsable en cada centro, en la figura de un miembro del equipo directivo, necesaria para la atención y resolución de las incidencias que puedan surgir.  
En los centros de infantil y primaria, que agrupan a niños y niñas de tres hasta doce años, se requiere la presencia mínima de un profesor o profesora por etapa, con un mínimo de un profesor por cada ocho unidades. Esto se justifica por el número de alumnos que se podría llegar a atender, que, en todo caso resulta difícil de predecir, por cuanto la huelga convocada cuenta con el apoyo, según manifiestan los sindicatos convocantes, de las organizaciones de madres y padres. La garantía de la seguridad y atención de quienes asistan parece satisfecha, considerando la disminución del alumnado durante la huelga, el carácter de mínimo de los servicios a cubrir y las ratios de alumnos por aula.  
En los centros de secundaria obligatoria, que atienden a niños y niñas desde doce hasta diceiseis años, por tanto con mayor grado de autonomía, y menor grado de demanda de atención, resulta necesaria la presencia de un profesor por etapa, con un mínimo de un profesor por cada diez unidades. Este porcentaje se establece en función de la mayor madurez de este alumnado, así como de su participación en la convocatoria de la huelga, de acuerdo con lo señalado por los sindicados convocantes, aún cuando en este supuesto la ratio de alumnos es superior al de la educación infantil y primaria.  
En los centros específicos de educación especial, debido a los específicos requerimientos del alumnado que atienden, dada su mayor vulnerabilidad, la prestación de servicios mínimos deberá ser realizada por un educador por cada cinco unidades.  
Por último, en los centros de enseñanza o educación con internado, se debe garantizar adicionalmente que se prestarán los servicios propios de los días festivos, pues lo contrario podría suponer una situación de desamparo al alumnado que acogen.  
Por los motivos expuestos, la concreción de los servicios mínimos a atender durante la huelga convocada, se establece del siguiente modo.  
1. En todos los centros educativos: la presencia física de una persona responsable miembro del equipo directivo, con exclusión de actividades lectivas.  
2. En los centros de infantil y primaria: además de los señalados en el numera anterior, un profesor o profesora por etapa, con un mínimo de uno cada ocho unidades.  
3. En los centros de secundaria obligatoria: además del señalado en el numeral 1, un profesor o profesora por etapa, con un mínimo de uno por cada diez unidades. 4. En los centros específicos de educación especial: además del señalado en el numeral 1, un educador o educadora por cada cinco unidades.  
4. En los centros de enseñanza o educación con internado: Además de los que procedan por la tipología del centro, se prestarán los servicios propios de los días festivos.  
  
Noveno. Los anteriores servicios mínimos se han establecido en atención a la vulnerabilidad de los menores afectados en los casos citados, la incidencia en la sociedad en general y teniendo en cuenta asimismo que, en la fijación de los servicios mínimos, se debe respetar el derecho de huelga, sin impedir ni menoscabar su ejercicio mediante medidas indirectas.  
  
Diez. En la presente resolución se han cumplido todas las prescripciones legales de carácter general, así como las específicas reguladoras de la materia concreta.  
  
Por todo ello, vistos los preceptos legales citados y demás de general y pertinente aplicación, se eleva la siguiente propuesta de resolución:  
  
  
Primero  
A los efectos previstos en artículo 10.2 del Real decreto ley 17/1977, de 4 de marzo, y disposiciones concordantes, se determinan las medidas necesarias para asegurar los Servicios Esenciales Mínimos que deberán prestarse por el personal afectado mientras dure la situación de huelga convocada para el día 9 de marzo de 2017, en los términos que a continuación se especifican:  
1. En todos los centros educativos: la presencia física de una persona responsable miembro del equipo directivo, con exclusión de actividades lectivas.  
2. En los centros de infantil y primaria: además de los señalados en el numera anterior, un profesor o profesora por etapa, con un mínimo de uno cada ocho unidades.  
3. En los centros de secundaria obligatoria: además del señalado en el numeral 1, un profesor o profesora por etapa, con un mínimo de uno por cada diez unidades. 4. En los centros específicos de educación especial: además del señalado en el numeral 1, un educador o educadora por cada cinco unidades.  
4. En los centros de enseñanza o educación con internado: Además de los que procedan por la tipología del centro, se prestarán los servicios propios de los días festivos.  
A los servicios competentes de la Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte, oído el comité de huelga, corresponderá la aplicación de estos servicios, que deberán prestarse con los medios personales estrictamente necesarios para asegurar su prestación en condiciones de máxima seguridad, responsabilizándose las partes del cumplimiento de estos servicios esenciales mínimos.  
  
Segundo  
Lo dispuesto en los apartados anteriores de esta resolución no supondrá limitación alguna de los derechos que la normativa reguladora de la huelga reconozca al personal en dicha situación no empleado en la cobertura de los servicios mínimos establecidos, ni tampoco afectará a la tramitación o efectos de las peticiones que motiven la huelga.  
  
Tercero  
Notifíquese la resolución a los servicios competentes de la Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte, a los sindicatos convocantes y a las Subdelegaciones del Gobierno.  
  
Cuarto  
La presente resolución tendrá efectos inmediatos desde la fecha de su notificación a las partes interesadas.  
  
Lo que se traslada a los oportunos efectos.  
No obstante por esa Dirección General se acordará lo pertinente en derecho.  
  
Valencia, 3 de marzo de 2016.- El subdirector general de Relaciones Laborales: Juan Ignacio Soler Tormo».  
  
A los antecedentes de hecho y fundamentos de derecho arriba señalados, son de aplicación los siguientes  
  
Fundamentos de derecho  
I. Es competente para establecer las medidas necesarias para el funcionamiento del servicio público, a que se refiere el artículo 10 del Real Decreto Ley 17/1977, de 4 de marzo, el Consell de la Generalitat Valenciana y por delegación a la Conselleria de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo, de acuerdo con los decretos 7/2015, de 29 de junio, del President de la Generalitat, por el que se determinan las consellerias en que se organiza la Administración de la Generalitat; 103/2015, de 7 de julio, del Consell, por el que se establece la estructura orgánica básica de la Presidencia y de las consellerias de la Generalitat y 157/2015, de 18 de septiembre, por el que se aprueba el Reglamento orgánico y funcional de la Conselleria de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo; y por delegación de firma la persona titular Dirección General de Trabajo y Bienestar Laboral, de acuerdo con la Resolución del conseller de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo de 27 de julio de 2015.  
  
II. De todo lo actuado, obrante en este expediente, cabe estimar en su integridad los antecedentes de hecho y los fundamentos de derecho recogidos en la propuesta de resolución arriba transcrita literalmente, por lo que procede asumir en sus propios términos la referida propuesta de resolución.  
  
Por todo ello, resuelvo:  
  
Primero  
A los efectos previstos en artículo 10.2 del Real decreto ley 17/1977, de 4 de marzo, y disposiciones concordantes, se determinan las medidas necesarias para asegurar los servicios esenciales mínimos que deberán prestarse por el personal afectado mientras dure la situación de huelga convocada para el día 9 de marzo de 2017, en los términos que a continuación se especifican:  
1. En todos los centros educativos: la presencia física de una persona responsable miembro del equipo directivo, con exclusión de actividades lectivas.  
2. En los centros de infantil y primaria: además de los señalados en el número anterior, un profesor o profesora por etapa, con un mínimo de uno cada ocho unidades.  
3. En los centros de secundaria obligatoria: además del señalado en el número 1, un profesor o profesora por etapa, con un mínimo de uno por cada diez unidades.  
4. En los centros específicos de educación especial: además del señalado en el número 1, un educador o educadora por cada cinco unidades.  
5. En los centros de enseñanza o educación con internado: además de los que procedan por la tipología del centro, se prestarán los servicios propios de los días festivos.  
A los servicios competentes de la Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte, oído el comité de huelga, corresponderá la aplicación de estos servicios, que deberán prestarse con los medios personales estrictamente necesarios para asegurar su prestación en condiciones de máxima seguridad, responsabilizándose las partes del cumplimiento de estos servicios esenciales mínimos.  
  
Segundo  
Lo dispuesto en los apartados anteriores de esta resolución, no supondrá limitación alguna de los derechos que la normativa reguladora de la huelga reconozca al personal en dicha situación no empleado en la cobertura de los servicios mínimos establecidos, ni tampoco afectará a la tramitación o efectos de las peticiones que motiven la huelga.  
  
Tercero  
Notifíquese la resolución a los servicios competentes de la Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte, a los sindicatos convocantes y a las subdelegaciones del Gobierno.  
  
Cuarto  
La presente resolución tendrá efectos inmediatos desde la fecha de su notificación a las partes interesadas.  
Adviértase, con la notificación a las partes, el derecho que les asiste de recurrir la presente resolución ante la Sala de lo Contencioso Administrativo del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, conforme a lo dispuesto en la Ley 29/1998, de 13 de julio, reguladora de la jurisdicción contencioso-administrativa, dentro del plazo de los diez días hábiles siguientes a su notificación, en la forma prevista en los artículos 115 y siguientes de la mencionada ley.  
  
València, 3 de marzo de 2017.- El conseller de Economia Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo, p. d. (R 27.07.2015), la directora general de Trabajo y Bienestar Laboral: Cristina Moreno Fernández.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML