Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 2940, del 27-02-1997 (1997/890888)

LLEI 1/1997, de 21 de febrer, de la Generalitat Valenciana, de Règim Sancionador en Matèria d'Habitatge.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**DEROGADA**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/1997/02/21/1/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   2940

Data del DOGV
:   27-02-1997

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1997/890888

CVE


Data del document
:   21-02-1997

Organisme emissor
:   Presidència de la Generalitat

Tipus de document
:   Llei

Anàlisi jurídica

LLEI 1/1997, de 21 de febrer, de la Generalitat Valenciana, de Règim Sancionador en Matèria d'Habitatge.  
Sia notori i manifest a tots els ciutadans que les Corts Valencianes han aprovat i jo, d'acord amb el que estableixen la Constitució i l'Estatut d'Autonomia, en nom del rei, promulgue la llei següent:  
PREÀMBUL  
La Comunitat Valenciana té competència exclusiva en matèria d'habitatge, d'acord amb allò que preveu l'article 31.9 de l'Estatut d'Autonomia. En desplegament d'aquest títol competencial s'han dictat nombroses disposicions que, juntament amb la legislació estatal vigent, regulen l'accés a l'habitatge dels sectors de població més desfavorits.  
L'article 47 de la Constitució consagra el dret de tots els espanyols a gaudir d'un habitatge digne i adequat i estableix que els poders públics promouran les condicions necessàries i establiran les normes pertinents per tal de fer-lo efectiu.  
La necessitat de proporcionar habitatges a les unitats familiars amb menor poder adquisitiu ha estat la causa d'un gran esforç pels poders públics, que s'han preocupat d'idear un sistema administratiu de foment en forma d'exempcions fiscals, ajudes directes, préstecs qualificats, i d'altres, que exigia, com a contrapartida, la indispensable assumpció de determinats compromisos pels destinataris.  
Tanmateix, la conducta tant de promotors com d'usuaris no sempre ha romàs fidel a la finalitat social que ha inspirat el règim de protecció pública de l'habitatge.  
Per això, davant dels diversos comportaments abusius que s'han produït, l'Administració està obligada a reaccionar amb el màxim rigor. La funció tuïtiva que desenvolupa l'acció administrativa en aquest àmbit exigeix vetlar activament per l'adequada utilització de les prestacions atorgades i exercir la potestat sancionadora quan aquestes es gaudeixen indegudament.  
D'altra banda, la rigorosa definició de les conductes il·lícites i de les sancions imposables constitueix un imperatiu a la llum del principi de legalitat penal implícit en l'article 25.1 de la Constitució, extensible als procediments administratius sancionadors.  
Així d'aquest dret fonamental es dedueix una doble garantia: en primer lloc, l'exigència que la potestat sancionadora de l'Administració tinga cobertura en una norma amb rang legal; en segon terme, es requereix la rigorosa predeterminació normativa de les conductes il·lícites com a conseqüència de l'especial rellevància del principi de seguretat jurídica en els àmbits restrictius de la llibertat individual, així aquesta llei estableix la tipificació bàsica de les conductes que poden ser mereixedores de sanció.  
Aquesta llei pretén, en el marc de les bases del règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, una completa ordenació jurídica de les infraccions administratives en matèria d'habitatge, i inclou per a això una casuística detallada i renovada dels diferents tipus legals i de les sancions corresponents, la definició concreta de les mesures complementàries que coadjuven a aconseguir una millor protecció de la legalitat i el règim de la prescripció, tant de les infraccions com de les sancions. Completa el quadre la remissió en bloc de tota la matèria relativa al procediment sancionador a la normativa que, al seu dia, establesca per via reglamentària el Govern Valencià o, si hi manca, al que regule amb caràcter general la legislació estatal.  
TÍTOL PRELIMINAR  
Disposicions generals  
Article 1. Objecte  
Aquesta llei té per objecte garantir en tot el territori de la Comunitat Valenciana:  
a) El compliment de les normes reguladores dels habitatges de protecció oficial.  
b) El compliment dels requisits exigits per la legislació aplicable per a l'obtenció de finançament protegit amb destinació a la promoció, adquisició, ús o rehabilitació d'habitatges, independentment del règim a què pertanyen.  
c) El compliment de les normes tècniques necessàries per a l'obtenció de la cèdula d'habitabilitat.  
Tot això per mitjà de la tipificació d'infraccions i regulació d'un sistema de sancions recollides en aquesta norma.  
Article 2. Responsabilitat  
Només podran ser sancionades per fets constitutius d'infracció administrativa a què fa referència aquesta llei les persones físiques i jurídiques que en siguen responsables encara que ho siguen a títol de simple inobservança.  
Si la infracció administrativa s'imputa a una persona jurídica, poden ser considerats com a responsables les persones físiques que integren els seus organismes rectors o de direcció, en el cas que així ho establesquen les disposicions del règim jurídic de la respectiva forma de personificació.  
TÍTOL I  
Infraccions i sancions  
CAPÍTOL I   
Infraccions  
Article 3. Infraccions  
1. Constituiran infraccions administratives en matèria d'habitatge les accions o omissions establertes en aquesta llei.  
2. Les infraccions es classificaran en lleus, greus i molt greus, tenint en compte la naturalesa del deure infringit i l'entitat del bé jurídic afectat, d'acord amb el que estableix aquesta llei.  
Article 4. Infraccions lleus  
Tindran la qualificació d'infraccions lleus:  
1. No exposar en un lloc visible, durant el període de construcció, el cartell indicador, segons el model oficial, que la construcció està acollida al règim d'habitatges de protecció oficial.  
2. La inexistència en un lloc visible, en els immobles acollits al règim d'habitatges de protecció oficial, de la placa acreditativa de la seua condició, d'acord amb al model oficial.  
3. La inexistència del llibre d'ordres i visites en les obres d'edificació d'habitatges de protecció oficial.  
4. L'ocupació dels habitatges de protecció oficial abans de la qualificació definitiva, sense l'autorització de l'Administració competent.  
5. El subministrament per part de les companyies subministradores d'aigua, gas o electricitat a usuaris d'habitatges, sense la prèvia presentació de la cèdula d'habitabilitat o de la cèdula de qualificació definitiva, en el cas de primera ocupació d'habitatges de protecció oficial.  
6. La temeritat en la denúncia de suposades infraccions tipificades en aquesta llei.  
7. L'omissió del visat per l'Administració dels contractes d'habitatges de protecció oficial.  
Article 5. Infraccions greus  
Tindran la qualificació d'infraccions greus:  
1. No incloure, en els contractes de compravenda i lloguer d'habitatges de protecció oficial, les clàusules establertes com a obligatòries en les disposicions legals, així com l'omissió del visat per l'administració, quan els contractes infringesquen la normativa vigent.  
2. Dedicar els habitatges de protecció oficial a usos no autoritzats o alterar-ne el règim d'ús i d'utilització establert en la qualificació definitiva.  
3. No destinar els habitatges de protecció oficial i també aquells en què s'haguera obtingut finançament públic a domicili habitual i permanent o mantenir-los deshabitats sense causa justificada durant un termini superior a tres mesos. Aquesta exigència es mantindrà durant el termini establert en les seues normes específiques.  
4. La utilització de més d'un habitatge de protecció oficial, llevat que es tracte de titulars de família nombrosa en els termes autoritzats per la legislació vigent.  
5. L'execució pel promotor d'obres en habitatges de protecció oficial, sense la prèvia autorització de l'òrgan competent de l'Administració, que modifique el projecte aprovat, encara que s'ajusten a les ordenances tècniques i normes constructives que siguen aplicables.  
6. L'execució de qualsevol construcció no prevista en el projecte que altere els elements comuns de l'immmoble -en especial terrats, façanes i balcons-, sense l'autorització prèvia de l'òrgan competent de l'Administració, una vegada obtinguda la qualificació definitiva.  
7. L'incompliment, per acció o omissió, de les obligacions establertes en resolucions fermes dictades en procediments administratius referents al règim legal d'habitatges de protecció oficial, finançament protegit i cèdules d'habitabilitat. Quan hi haja reincidència o mala fe podrà qualificar-se aquesta conducta de molt greu.  
8. L'incompliment, per part del promotor, del deure d'elevar a escriptura pública, en el termini de tres mesos a comptar des de la concessió de la qualificació definitiva, els contractes de compravenda realitzats abans de la concessió de la qualificació esmentada. Si la compravenda té lloc després de la concessió de la qualificació definitiva, el termini esmentat es comptarà des de la signatura del contracte.  
9. No mantenir assegurats els immobles destinats a habitatges contra el risc d'incendi, mentre estiguen acollits al règim legal d'habitatges de protecció oficial.  
 10. L'obstrucció o la negativa a subministrar dades o a facilitar les funcions d'informació, vigilància o inspecció a l'administració competent.  
 11. L'incompliment de l'obligació de conservació i manteniment dels habitatges de promoció pública per part dels seus ocupants.  
Article 6. Infraccions molt greus  
Tindran la qualificació d'infraccions molt greus:  
1. Falsejar els requisits exigits per a l'obtenció de finançament protegit en la promoció, adquisició, ús o rehabilitació d'habitatges.  
2. Falsejar les condicions personals, familiars o econòmiques en les declaracions o documentació exigides per a l'accés a habitatges o per al seu ús, promoguts per ens públics.   
3. Utilitzar els recursos econòmics, obtinguts mitjançant el finançament protegit, per a destinar-los a fins diferents dels que van motivar el seu atorgament.  
4. No ajustar l'execució final de les obres de protecció oficial al projecte qualificat provisionalment per l'administració, pel que fa a superfícies, dissenys i habitabilitat, de manera que s'impedesca l'obtenció de qualificació definitiva.  
5. L'incompliment pels promotors de les normes tècniques d'habitabilitat establertes per la Generalitat Valenciana que origine la denegació de la cèdula d'habitabilitat per l'òrgan administratiu competent per a la seua expedició.  
6. La percepció de sobrepreu, prima o quantitat, per compravenda o lloguer d'habitatges de protecció oficial, que supere els preus o rendes màximes establerts en la legislació vigent.  
7. Percebre dels compradors d'habitatges de protecció oficial quantitats a compte del preu, sense autorització expressa de l'Administració o sense el compliment dels requisits establerts legalment.  
8. La transmissió per actes inter-vivos de terrenys inclosos en els projectes de construcció, així com la cessió de la titularitat de l'expedient de promoció d'habitatges de protecció oficial, sense haver obtingut l'autorització expressa de l'Administració.  
9. La falsedat dels documents o certificacions expedits pels promotors o la direcció facultativa de les obres d'edificació d'habitatges que siguen fonamentals per a l'obtenció de la resolució administrativa.  
10. Les accions o omissions, per culpa o negligència, de promotors, constructors o facultatius durant l'execució de les obres d'habitatges de protecció oficial, que donen lloc a vicis o defectes greus que afecten l'edificació o l'habitabilitat dels habitatges.  
Article 7. Concurrència amb l'ordre jurisdiccional penal   
1. En els supòsits en què les infraccions pogueren ser constitutives de delicte, l'Administració deduirà el tant de culpa a l'òrgan judicial competent o al ministeri fiscal i s'abstindrà de continuar el procediment sancionador, mentre l'autoritat judicial no dicte sentència ferma o resolució que pose fi al procediment.  
2. Si no s'haguera estimat l'existència de delicte, l'Administració continuaria l'expedient sancionador d'acord amb els fets que els tribunals hagen declarat provats.  
CAPÍTOL II  
Sancions  
Article 8. Multes i graduació d'aquestes  
1. Les infraccions tipificades en els articles 4, 5 i 6 seran sancionades amb multa en les quanties següents:  
a) Amb multa de vint-i-cinc mil a cent mil pessetes, les infraccions lleus.  
b) Amb multa de més de cent mil fins a cinc-centes mil pessetes, les infraccions greus.  
c) Amb multa de més de cinc-centes mil fins a cinc milions de pessetes, les infraccions molt greus.  
Aquestes quanties podran ser revisades i actualitzades pel Govern Valencià.  
2. Si el benefici que resulta de la comissió de la infracció és superior al de la multa que li correspon, aquesta s'haurà d'incrementar en la quantia equivalent al benefici obtingut.  
3. En la graduació de la multa que s'ha d'imposar hom tindrà en compte:  
a) La naturalesa i l'import dels perjudicis causats, i també el cost de la reparació i la viabilitat.  
b) La intencionalitat.  
c) La reiteració o reincidència per comissió del fet en el termini d'un any de més d'una infracció de la mateixa naturalesa, quan així s'haja declarat per resolució ferma, encara que la comissió dels fets es duguen a terme en obres diferents de protecció oficial, pel mateix promotor, constructor facultatiu, o propietari de l'habitatge.  
d) L'enriquiment injust obtinguts per la comissió del fet.  
e) Els perjudicis causats a terceres persones.  
f) Aquelles altres qüestions que a judici raonat de l'administració, han d'incidir en la graduació.  
Article 9. Mesures complementàries  
Als autors d'infraccions greus i molt greus es podran imposar, a més, les sancions següents:  
a) Desqualificació de l'habitatge amb pèrdua dels beneficis obtinguts.  
b) Pèrdua i devolució, incrementada amb els interessos legals, de les ajudes econòmiques percebudes, en el cas d'infraccions al règim de finançament protegit en la promoció i adquisició d'habitatges, així com al règim legal d'habitatges de protecció oficial.  
c) Inhabilitació temporal d'un a cinc anys per a intervenir en la redacció de projectes o en la construcció d'habitatges de protecció oficial o rehabilitació d'habitatges amb algun tipus d'ajuda tècnica o finançament protegit com a tècnics, promotors, constructors.  
Les responsabilitats administratives que es deriven del procediment sancionador seran compatibles amb l'exigència a l'infractor de la reposició de la situació alterada a l'estat originari.  
Sense perjudici d'aplicar les sancions procedents en les resolucions dels procediments sancionadors podrà imposar-se, si escau, als infractors l'obligació de reintegrar les quantitats indegudament percebudes, així com la realització de les obres de reparació i conservació i les necessàries per a acomodar l'edificació a les normes tècniques dictades per la Generalitat Valenciana.  
Article 10. Cessament de conductes infractores  
Quan la infracció consisteix en una situació de fet que pot prorrogar-se per voluntat de l'infractor, la resolució de l'expedient sancionador n'acordarà el cessament. Amb aquesta finalitat, en la notificació d'aquesta resolució es concedirà a l'infractor un termini de quinze a seixanta dies a partir de l'endemà de la data en què aquesta es faça, perquè porte a terme el que s'ha ordenat.  
Article 11. Naturalesa independent de les sancions  
1. Les sancions que s'imposen als diferents subjectes responsables d'una mateixa infracció tindran caràcter independent.  
2. Si en un mateix expedient sancionador concorren infraccions de la mateixa naturalesa, cadascuna d'aquestes podrà ser objecte de la sanció corresponent.  
3. De la mateixa manera, quan la infracció o infraccions afecten diversos habitatges, encara que pertanyen al mateix edifici, podran imposar-se tantes sancions com infraccions s'hagen comés en cada habitatge.  
Article 12. Desnonament o pèrdua del dret d'ús  
La comissió d'infraccions greus o molt greus tipificades en aquesta llei efectuades per llogaters o ocupants per qualsevol títol d'habitatges de propietat públics podrà donar lloc al desnonament o a la pèrdua del dret d'ús, executats en els termes establerts per la legislació vigent, sense perjudici de la imposició de les sancions que escaiguen.  
CAPÍTOL III  
Execució de resolucions  
Article 13. Execució d'obres  
En el cas de la imposició de l'obligació de fer obres a què fa referència l'article 9 d'aquesta llei, es procedirà en el mateix acte de la notificació de la resolució a l'expedientat a requerir-lo perquè les execute en el termini màxim indicat, que podrà ser prorrogat per causa justificada i per un període no superior a la meitat de l'establert inicialment.  
Article 14. Execució forçosa  
1. L'execució de les resolucions dictades en els expedients sancionadors es podrà realitzar mitjançant l'aplicació de les mesures d'execució forçosa establertes en el capítol V del títol VI de la Llei de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú. S'autoritza, en qualsevol cas, l'Administració de la Generalitat Valenciana a imposar multes coercitives en la quantia de 100.000 pessetes, la primera, i de 200.000 pessetes, les successives, mentre no s'esmene la causa que haja motivat la sanció.  
2. Les multes coercitives seran independents de les sancions que puguen imposar-se com a conseqüència d'un expedient sancionador i compatibles amb aquestes.  
3. En tot cas les multes a què fa referència aquest article s'imposaran després de l'advertència als interessats.  
Article 15. Condonació  
El compliment de les obligacions imposades en les resolucions dins del termini establert per a això podrà donar lloc al fet que l'òrgan que va dictar-les acorde la condonació de fins a un 80% de la sanció imposada.  
CAPÍTOL IV  
Prescripció  
Article 16. Terminis  
Les infraccions i sancions establertes en aquesta llei prescriuran en els terminis següents:  
1. Infraccions.  
a) Lleus, als sis mesos.  
b) Greus, als dos anys.  
c) Molt greus, als tres anys.  
El termini de prescripció de les infraccions començarà a comptar-se des del dia en què s'hagen comés.  
En el cas de les infraccions tipificades en l'article 6.10 d'aquesta llei, la prescripció es produirà als cinc anys a comptar des de la data de la qualificació definitiva, tret que es tracte de defectes de construcció a la vista i, en aquest cas, el termini esmentat es reduirà a un any a comptar des del lliurament de l'habitatge.  
Quan es tracte d'una infracció continuada, es prendrà com a data inicial del còmput la de l'últim acte amb el qual la infracció es consumesca.  
Interromprà la prescripció l'inici, amb el coneixement de l'interessat, del procediment sancionador. Es reprendrà el termini de prescripció si l'expedient està paralitzat més d'un mes per causa no imputable al presumpte infractor. Així mateix serà motiu d'interrupció de la prescripció la remissió de les actuacions a l'òrgan judicial competent o al ministeri fiscal. Se'n reprendrà el còmput a partir de la data en què es dicte sentència ferma o resolució que pose fi al procediment.  
2. Sancions.  
a) Les sancions imposades per infraccions lleus prescriuran a l'any.  
b) Les imposades per infraccions greus, als dos anys.  
c) Les imposades per infraccions molt greus, als tres anys.  
El termini de prescripció de les sancions començarà a comptar-se des de l'endemà del dia en què siga ferma la resolució per la qual s'imposa la sanció.  
Interromprà la prescripció l'inici, amb coneixement de l'interessat, del procediment d'execució. Tornarà a transcórrer el termini si aquest està paralitzat més d'un mes per causa no imputable a l'infractor.  
CAPÍTOL V  
Competències  
Article 17. Òrgans competents  
L'exercici de la potestat sancionadora a què fa referència aquesta llei correspon a l'òrgan al qual reglamentàriament se li haja atribuït aquesta competència.  
DISPOSICIONS ADDICIONALS  
Primera  
El procediment sancionador s'ajustarà a allò que, amb caràcter general, establesca el Govern Valencià i, si hi manca, al que estableix, amb caràcter general, el Reial Decret 1398/ 1993, de 4 d'agost, pel qual s'aprovà el Reglament del Procediment per a l'Exercici de la Potestat Sancionadora, en desplegament de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.  
Segona  
La Conselleria competent en matèria d'habitatge habilitarà les mesures necessàries perquè, en qualsevol moment, l'òrgan administratiu que es determine puga inspeccionar, davant dels indicis de suposades infraccions en la normativa d'actuacions protegibles en matèria d'habitatge, o simplement a títol de mostreig, el compliment dels requisits legals que han fet possible l'accés a un habitatge amb ajudes públiques.  
Així mateix, podran ser objecte d'inspecció les suposades infraccions a les normes d'habitabilitat i disseny en l'àmbit de la Comunitat Valenciana.  
El Govern Valencià desplegarà mitjançant decret la constitució, funcions, competències i procediment de la inspecció establerta en aquesta disposició.  
DISPOSICIÓ TRANSITÒRIA  
Als procediments sancionadors ja iniciats abans de l'entrada en vigor d'aquesta llei, aquesta no se'ls aplicarà. Es regiran per la normativa anterior llevat d'allò que afavoresca al presumpte infractor.  
DISPOSICIONS FINALS  
Primera  
S'autoritza el Govern Valencià perquè dicte totes les disposicions d'aplicació i desplegament d'aquesta llei que calguen.  
Segona  
Queden derogades totes les disposicions d'igual o inferior rang que s'oposen a les determinacions d'aquesta llei.  
Tercera  
Aquesta llei entrarà en vigor als dos mesos des de la publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
Per tant, ordene que tots els ciutadans, tribunals, autoritats i poders públics als quals pertoque, observen i facen complir aquesta llei.  
València, 21 de febrer de 1997  
El president de la Generalitat Valenciana,  
EDUARDO ZAPLANA HERNÁNDEZ-SORO



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 2940, del 27-02-1997 (1997/890888)

LEY 1/1997, de 21 de febrero, de la Generalitat Valenciana, de Régimen Sancionador en Materia de Vivienda.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**DEROGADA**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/1997/02/21/1/dof/spa/html**

### Datos del documento

Número DOGV
:   2940

Fecha DOGV
:   27-02-1997

Sección del DOGV
:   DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   1997/890888

CVE


Fecha del documento
:   21-02-1997

Organismo emisor
:   Presidencia de la Generalitat

Tipo de documento
:   Ley

Análisis jurídico

LEY 1/1997, de 21 de febrero, de la Generalitat Valenciana, de Régimen Sancionador en Materia de Vivienda.  
Sea notorio y manifiesto a todos los ciudadanos que las Cortes Valencianas y yo, de acuerdo con lo establecido por la Constitución y el Estatuto de Autonomía, en nombre del rey, promulgo la ley siguiente:  
PREÁMBULO  
La Generalitat Valenciana goza de competencia exclusiva en materia de vivienda, de conformidad con lo previsto por el artículo 31.9 del Estatuto de Autonomía. En desarrollo de este título competencial se han dictado numerosas disposiciones que, junto a la legislación estatal vigente, regulan el acceso a la vivienda de los sectores de población mas desfavorecidos.  
El artículo 47 de la Constitución consagra el derecho de todos los españoles a disfrutar de una vivienda digna y adecuada, estableciendo que los poderes públicos promoverán las condiciones necesarias y estableceran las normas pertinentes para hacerlo efectivo.  
La necesidad de proporcionar viviendas a las unidades familiares con menor poder adquisitivo ha sido motivo de un gran esfuerzo por parte de los poderes públicos, que se han preocupado de idear un sistema administrativo de fomento en forma de exenciones fiscales, ayudas directas, préstamos cualificados, y otros, que exigía, como contrapartida, la indispensable asunción de determinados compromisos por parte de sus destinatarios.  
Sin embargo, la conducta tanto de promotores como de usuarios no siempre ha permanecido fiel a la finalidad social que ha inspirado el régimen de protección publica de la vivienda.  
Por ello, frente a los diversos comportamientos abusivos que se han venido produciendo, la Administración esta obligada a reaccionar con el máximo rigor. La función tuitiva que desarrolla la acción administrativa en este ámbito exige velar activamente por la adecuada utilización de las prestaciones otorgadas y ejercer la potestad sancionadora cuando éstas se disfrutan indebidamente.  
Por otro lado, la rigurosa definición de las conductas ilícitas y de las sanciones imponibles constituye un imperativo a la luz del principio de legalidad penal ínsito en el artículo 25.1 de la Constitución, extensible a los procedimientos administrativos sancionadores.  
Así de este derecho fundamental se deduce una doble garantía: en primer lugar la exigencia de que la potestad sancionadora de la Administración encuentre cobertura en norma con rango legal; en segundo término, se requiere la rigurosa predeterminación normativa de las conductas ilícitas como consecuencia de la especial relevancia del principio de seguridad jurídica en los ámbitos restrictivos de la libertad individual, así la presente Ley contempla la tipificación básica de las conductas que pueden ser merecedoras de sanción.  
La presente Ley pretende, en el marco de las bases del régimen jurídico de las Administraciones Públicas y del procedimiento administrativo común, una completa ordenación jurídica de las infracciones administrativas en materia de vivienda, incluyendo para ello una casuística pormenorizada y renovada de los distintos tipos legales y de sus correspondientes sanciones, la definición concreta de las medidas complementarias que coadyuven al logro de una mejor protección de la legalidad y el régimen de la prescripción, tanto de las infracciones como de las sanciones. Completa el cuadro la remisión en bloque de toda la materia relativa al procedimiento sancionador a la normativa que en su momento establezca por vía reglamentaria el Gobierno Valenciano o, en su defecto, al regulado con carácter general por la legislación estatal.  
TITULO PRELIMINAR  
Disposiciones generales  
Artículo 1. Objeto  
La presente Ley tiene por objeto garantizar en todo el territorio de la Comunidad Valenciana:  
a) El cumplimiento de las normas reguladoras de las viviendas de protección oficial.  
b) El cumplimiento de los requisitos exigidos por la legislación aplicable para la obtención de financiación protegida con destino a la promoción, adquisición, uso o rehabilitación de viviendas, independientemente del régimen al que pertenezcan.  
c) El cumplimiento de las normas técnicas necesarias para la obtención de la cédula de habitabilidad.  
Todo ello a través de la tipificación de infracciones y regulación de un sistema de sanciones recogidas en esta norma.  
Artículo 2. Responsabilidad  
Sólo podrán ser sancionadas por hechos constitutivos de infracción administrativa a que se refiere la presente Ley las personas físicas y jurídicas que resulten responsables de los mismos aún a título de simple inobservancia.  
Si la infracción administrativa se imputa a una persona jurídica, pueden ser considerados como responsables las personas físicas que integren sus organismos rectores o de dirección, en el caso de que así se establezca en las disposiciones del régimen jurídico de la respectiva forma de personificación.  
TÍTULO I  
Infracciones y sanciones  
CAPÍTULO I  
Infracciones  
Artículo 3. Infracciones  
1. Constituirán infracciones administrativas en materia de vivienda las acciones u omisiones contempladas en la presente Ley.  
2. Las infracciones se clasificarán en leves, graves y muy graves, en atención a la naturaleza del deber infringido y a la entidad del bien jurídico afectado, de conformidad con lo establecido en esta Ley.  
Artículo 4. Infracciones leves  
Tendrán la calificación de infracciones leves:  
1. No exponer en sitio visible, durante el periodo de construcción, el cartel indicador, según modelo oficial, de estar acogida la construcción al régimen de viviendas de protección oficial.  
2. La inexistencia en sitio visible, en los inmuebles acogidos al régimen de viviendas de protección oficial, de la placa acreditativa de su condición, conforme al modelo oficial.  
3. La inexistencia del libro de ordenes y visitas en las obras de edificación de viviendas de protección oficial.  
4. La ocupación de las viviendas de protección oficial antes de la calificación definitiva, sin la autorización de la Administración competente.  
5. El suministro por parte de las compañías suministradoras de agua, gas o electricidad a usuarios de viviendas, sin la previa presentación de la cédula de habitabilidad o de la cédula de calificación definitiva, en el caso de primera ocupación en Viviendas de Protección Oficial.  
6. La temeridad en la denuncia de supuestas infracciones tipificadas en la presente Ley.  
7. La omisión del visado por la Administración de los contratos de viviendas de protección oficial.  
Artículo 5. Infracciones graves  
Tendrán la calificación de infracciones graves:  
1. No incluir en los contratos de compraventa y arrendamiento de viviendas de protección oficial, las clausulas establecidas como obligatorias en las disposiciones legales, así como la omisión del visado por la Administración, cuando los contratos infrinjan la normativa vigente.  
2. Dedicar las viviendas de protección oficial a usos no autorizados o alterar el régimen de uso y utilización de las mismas establecido en la calificación definitiva.  
3. No destinar a domicilio habitual y permanente, o mantener deshabitadas sin causa justificada durante un plazo superior a tres meses, las viviendas de protección oficial, así como aquellas en que se hubiese obtenido financiación pública, manteniéndose esta exigencia durante el plazo establecido en sus normas específicas.  
4. La utilización de más de una vivienda de protección oficial, salvo cuando se trate de titulares de familia numerosa en los términos autorizados por la legislación vigente.  
5. La ejecución por el promotor de obras en viviendas de protección oficial, sin la previa autorización del órgano competente de la Administración, que modifique el proyecto aprobado, aunque se ajusten a las ordenanzas técnicas y normas constructivas que sean aplicables.  
6. La ejecución, sin la previa autorización del órgano competente de la Administración, de cualquier construcción no prevista en el proyecto, alterando los elementos comunes del inmueble, en especial terrados, fachadas y balcones, una vez obtenida la calificación definitiva.  
7. El incumplimiento, por acción u omisión, de las obligaciones establecidas en resoluciones firmes dictadas en procedimientos administrativos referentes al régimen legal de viviendas de protección oficial, financiación protegida y cédulas de habitabilidad. Cuando medie reincidencia o mala fe podrá calificarse dicha conducta como muy grave.  
8. El incumplimiento, por parte del promotor, del deber de elevar a escritura pública, en el plazo de tres meses a contar desde la concesión de la calificación definitiva, los contratos de compraventa celebrados con anterioridad a la concesión de dicha calificación. Si la compraventa tuviera lugar con posterioridad a la concesión de la calificación definitiva, dicho plazo se contará desde la firma del contrato.  
9. No mantener asegurados los inmuebles destinados a viviendas contra el riesgo de incendio, en tanto permanezcan acogidas al régimen legal de viviendas de protección oficial.  
10. La obstrucción o negativa a suministrar datos o facilitar las funciones de información, vigilancia o inspección a la Administración competente.  
11. El incumplimiento de la obligación de conservación y mantenimiento de las viviendas de promoción pública por parte de sus ocupantes.  
Artículo 6. Infracciones muy graves  
Tendrán la calificación de infracciones muy graves:  
1. Falsear los requisitos exigidos para la obtención de financiación protegida en la promoción, adquisición, uso o rehabilitación de viviendas.  
2. Falsear las condiciones personales familiares o económicas en las declaraciones o documentación exigidas para el acceso o uso a viviendas promovidas por entes públicos.  
3. Utilizar los recursos económicos obtenidos mediante la financiación protegida, para destinarlos a fines distintos de los que motivaron su otorgamiento.  
4. No ajustar la ejecución final de las obras de protección oficial al proyecto calificado provisionalmente por la Administración, en lo relativo a superficies, diseños y habitabilidad de manera que impida la obtención de la calificación definitiva.  
5. El incumplimiento por parte de los promotores de la normas técnicas de habitabilidad establecidas por la Generalitat Valenciana que dé lugar a la denegación de la cédula de habitabilidad por el órgano administrativo competente para su expedición.  
6. La percepción de sobreprecio, prima o cantidad en virtud de compraventa o arrendamiento de viviendas de protección oficial, que supere los precios o rentas máximas establecidos en la legislación vigente.  
7. Percibir de los compradores de viviendas de protección oficial cantidades a cuenta del precio, sin autorización expresa de la Administración o sin el cumplimiento de los requisitos establecidos legalmente.  
8. La transmisión por actos inter-vivos de terrenos incluidos en los proyectos de construcción, así como la cesión de la titularidad del expediente de promoción de viviendas de protección oficial, sin haber obtenido la autorización expresa de la Administración.  
9. La falsedad de los documentos o certificaciones expedidos por los promotores o la dirección facultativa de las obras de edificación de viviendas que resulten fundamentales para la obtención de la resolución administrativa.  
10. Las acciones u omisiones, por culpa o negligencia, de promotores, constructores o facultativos durante la ejecución de las obras de viviendas de protección oficial, que diesen lugar a vicios o defectos graves que afecten a la edificación o habitabilidad de las viviendas  
Artículo 7. Concurrencia con el orden jurisdiccional penal  
1. En los supuestos en que las infracciones pudieran ser constitutivas de delito, la Administración deducirá el tanto de culpa al órgano judicial competente o al Ministerio Fiscal y se abstendrá de proseguir el procedimiento sancionador, en tanto la autoridad judicial no dicte sentencia firme o resolución que ponga fin al procedimiento.  
2. De no haberse estimado la existencia de delito, la Administración continuará el expediente sancionador con arreglo a los hechos que los Tribunales hayan declarado probados.  
CAPÍTULO II  
Sanciones  
Artículo 8. Multas y su graduación  
1. Las infracciones tipificadas en los artículos 4, 5 y 6 serán sancionadas con multa en las siguientes cuantías:  
a) Con multa de veinticinco mil hasta cien mil pesetas, las infracciones leves.  
b) Con multa de más de cien mil hasta quinientas mil pesetas, las infracciones graves.  
c) Con multa de más de quinientas mil hasta cinco millones de pesetas, las infracciones muy graves.  
Estas cuantías podrán ser revisadas y actualizadas por el Gobierno Valenciano.  
2. Si el beneficio que resulte de la comisión de la infracción fuese superior al de la multa que le corresponde, deberá ser ésta incrementada en la cuantía equivalente al beneficio obtenido.  
3. En la graduación de la multa a imponer se tendrá en cuenta:  
a) La naturaleza y el montante de los perjuicios causados, así como el coste de la reparación y su viabilidad.  
b) La intencionalidad.  
c) La reiteración o reincidencia por comisión del hecho en el plazo de un año de más de una infracción de la misma naturaleza, cuando así haya sido declarado por resolución firme, aunque la comisión de los hechos se llevara a término en obras diferentes de protección oficial, por el mismo promotor, constructor, facultativo, o propietario de la vivienda.  
d) El enriquecimiento injusto obtenido por la comisión del hecho.  
e) Los perjuicios causados a terceras personas.  
f) Aquellas otras cuestiones que, a juicio razonado de la Administración, deban incidir en la graduación.  
Artículo 9. Medidas complementarias  
A los autores de infracciones graves y muy graves se podrán imponer, además, las sanciones siguientes:  
a) Descalificación de la vivienda con pérdida de los beneficios obtenidos.  
b) Pérdida y devolución, incrementada con los intereses legales, de las ayudas económicas percibidas, en el caso de infracciones al régimen de financiación protegida en la promoción y adquisición de viviendas, así como al régimen legal de viviendas de protección oficial.  
c) Inhabilitación temporal de uno a cinco años para intervenir en la redacción de proyectos o en la construcción de viviendas de protección oficial o rehabilitación de viviendas con algún tipo de ayuda técnica o financiación protegida en calidad de técnicos, promotores y constructores.  
Las responsabilidades administrativas que se deriven del procedimiento sancionador serán compatibles con la exigencia al infractor de la reposición de la situación alterada a su estado originario.  
Sin perjuicio de aplicar las sanciones procedentes en las resoluciones de los procedimientos sancionadores, podrá imponerse en su caso a los infractores la obligación de reintegrar las cantidades indebidamente percibidas así como la realización de las obras de reparación y conservación y las necesarias para acomodar la edificación a las normas técnicas dictadas por la Generalitat Valenciana.  
Artículo 10. Cese de conductas infractoras  
Cuando la infracción consistiere en una situación de hecho que puede prorrogarse por voluntad del infractor, la resolución del expediente sancionador acordará el cese de la misma. A tal efecto, en la notificación de aquella resolución se concederá al infractor un plazo de quince a sesenta días a partir del siguiente a la fecha en que la misma se realice, para que lleve a efecto lo ordenado.  
Artículo 11. Naturaleza independiente de las sanciones  
1. Las sanciones que se impongan a los distintos sujetos responsables de una misma infracción tendrán carácter independiente.  
2. Si en un mismo expediente sancionador concurren infracciones de la misma naturaleza, cada una de ellas podrá ser objeto de la correspondiente sanción.  
3. Del mismo modo, cuando la infracción o infracciones afecten a varias viviendas, aunque pertenezcan al mismo edificio, podrán imponerse tantas sanciones como infracciones se hayan cometido en cada vivienda.  
Artículo 12 Deshaucio o pérdida del derecho de uso  
La comisión de infracciones graves o muy graves tipificadas en esta Ley efectuadas por arrendatarios u ocupantes por cualquier título de viviendas de propiedad pública, podrá dar lugar al desahucio o a la pérdida del derecho de uso, ejecutados en los términos establecidos por la legislación vigente, sin perjuicio de la imposición de las sanciones que procedan  
CAPÍTULO III  
Ejecución de resoluciones  
Artículo 13. Ejecución de obras  
En el caso de la imposición de la obligación de realizar obras a que se refiere el artículo 9 de la presente Ley, se procederá en el mismo acto de la notificación de la resolución al expedientado a requerirle para la ejecución de aquellas en el plazo máximo señalado, que podrá ser prorrogado por causa justificada y por un periodo no superior a la mitad del inicialmente establecido.  
Artículo 14. Ejecución forzosa  
1. La ejecución de las resoluciones recaídas en los expedientes sancionadores podrá realizarse mediante la aplicación de las medidas de ejecución forzosa previstas en el Capítulo V del Título VI de la Ley de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común, autorizándose en cualquier caso a la Administración de la Generalitat Valenciana a imponer multas coercitivas en la cuantía de 100.000 pesetas, la primera, y de 200.000 pesetas, las sucesivas, en tanto no se subsane la causa que haya motivado la sanción.  
2. Las multas coercitivas serán independientes de las sanciones que puedan imponerse como consecuencia de un expediente sancionador y compatibles con éstas.  
3. En todo caso las multas a que hace referencia el presente artículo se impondrán previo apercibimiento a los interesados.  
Artículo 15. Condonación  
El cumplimiento de las obligaciones impuestas en las resoluciones dentro del plazo establecido para ello podrá dar lugar a que se acuerde, por el órgano que dictó las mismas, la condonación de hasta un 80% de la sanción impuesta.  
CAPÍTULO IV  
Prescripción  
Artículo 16. Plazos  
Las infracciones y sanciones establecidas en la presente Ley prescribirán en los siguientes plazos:  
1. Infracciones.  
a) Leves, a los seis meses.  
b) Graves, a los dos años.  
c) Muy graves, a los tres años.  
El plazo de prescripción de las infracciones comenzará a contarse desde el día en que se hubieren cometido.  
En el caso de las infracciones tipificadas en el artículo 6.10 de esta Ley, la prescripción se producirá a los cinco años a contar desde la fecha de la calificación definitiva, salvo que se trate de defectos de construcción a la vista, en cuyo caso dicho plazo se reducirá a un año a contar desde la entrega de la vivienda.  
Cuando se trate de una infracción continuada, se tomará como fecha inicial del cómputo la del último acto con que la infracción se consuma.  
Interrumpirá la prescripción la iniciación con conocimiento del interesado del procedimiento sancionador, reanudándose el plazo de prescripción si el expediente estuviera paralizado más de un mes por causa no imputable al presunto infractor. Asimismo será motivo de interrupción de la prescripción la remisión de las actuaciones al órgano judicial competente o al Ministerio Fiscal, reanudándose su cómputo a partir de la fecha en que se dicte sentencia firme o resolución que ponga fin al procedimiento.  
2. Sanciones.  
a) Las sanciones impuestas por infracciones leves prescribirán al año.  
b) Las impuestas por infracciones graves, a los dos años.  
c) Las impuestas por infracciones muy graves, a los tres años.  
El plazo de prescripción de las sanciones comenzará a contarse desde el día siguiente a aquel en que adquiera firmeza la resolución por la que se impone la sanción.  
Interrumpirá la prescripción la iniciación con conocimiento del interesado del procedimiento de ejecución, volviendo a transcurrir el plazo si aquel estuviera paralizado más de un mes por causa no imputable al infractor.  
CAPÍTULO V  
Competencias  
Artículo 17. Órganos competentes  
El ejercicio de la potestad sancionadora a que se refiere la presente Ley corresponde al órgano que reglamentariamente tenga atribuida esta competencia.  
DISPOSICIONES ADICIONALES  
Primera  
El procedimiento sancionador se ajustará al que, con carácter general, establezca el Gobierno Valenciano y, en su defecto, al establecido con carácter general por el Real Decreto 1398/1993, de 4 de agosto, por el que se aprobó el Reglamento del Procedimiento para el Ejercicio de la Potestad Sancionadora, en desarrollo de la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común.  
Segunda  
La Conselleria competente en materia de vivienda habilitará las medidas necesarias para que, en cualquier momento, el órgano administrativo que se determine pueda inspeccionar, ante los indicios de supuestas infracciones A la normativa de actuaciones protegibles en materia de vivienda, o simplemente a título de muestreo, el cumplimiento de los requisitos legales que han posibilitado el acceso a una vivienda con ayudas públicas.  
Asimismo, podrán ser objeto de inspección las supuestas infracciones a las normas de habitabilidad y diseño en el ámbito de la Comunidad Valenciana.  
El Gobierno Valenciano desarrollará mediante Decreto la constitución, funciones, competencias y procedimiento de la inspección prevista en la presente disposición.  
DISPOSICIÓN TRANSITORIA  
A los procedimientos sancionadores ya iniciados antes de la entrada en vigor de la presente Ley no les será de aplicación la misma, rigiéndose por la normativa anterior excepto en aquello que favorezca al presunto infractor.  
DISPOSICIONES FINALES  
Primera  
Se autoriza al Gobierno Valenciano a dictar cuantas disposiciones de aplicación y desarrollo de la presente Ley sean necesarias.  
Segunda  
Quedan derogadas todas las disposiciones de igual o inferior rango que se opongan a las determinaciones de la presente Ley.  
Tercera  
La presente Ley entrará en vigor a los dos meses desde su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
Por tanto, ordeno que todos los ciudadanos, tribunales, autoridades y poderes públicos a los que corresponda, observen y hagan cumplir esta ley.  
Valencia, 21 de febrero de 1997  
El presidente de la Generalitat Valenciana,  
EDUARDO ZAPLANA HERNÁNDEZ-SORO



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI