Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 2516, del 26-05-1995 (1995/834854)

DECRET 96/1995, de 16 de maig, del Govern valencià, pel qual s'aprova el Pla d'Ordenació dels Recursos Naturals de la Conca Hidrogràfica de l'Albufera.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/1995/05/16/96/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   2516

Data del DOGV
:   26-05-1995

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1995/834854

CVE


Data del document
:   16-05-1995

Organisme emissor
:   Conselleria de Medi Ambient

Tipus de document
:   Decret

Anàlisi jurídica

DECRET 96/1995, de 16 de maig, del Govern valencià, pel qual s'aprova el Pla d'Ordenació dels Recursos Naturals de la Conca Hidrogràfica de l'Albufera.   
La Llei 4/1989, de 27 de març, de Conservació dels Espais Naturals i de la Flora i Fauna Silvestres, ha configurat, com a instrument fonamental per a un adequat planejament dels recursos naturals, els denominats plans d'ordenació dels recursos naturals (PORN), i en l'article 4 i següents n'estableix els objectius, el contingut, els efectes i el procediment d'elaboració.  
Si bé l'apartat 1 de l'article 15 d'aquesta norma preveu que la declaració dels parcs i reserves es realitzarà després de l'ordenació prèvia dels recursos naturals de la zona, l'apartat 2 d'aquest precepte permet, de manera excepcional, la declaració d'aquestes figures de protecció sense l'aprovació prèvia del pla d'ordenació dels recursos naturals quan hi haja raons que ho justifiquen, les quals s'hauran de fer constar en la norma que ho declare, i s'haurà de preveure la tramitació del corresponent pla d'ordenació en el termini d'un any a partir de la declaració d'aquestes figures de protecció.  
Pel fet de donar-se aquestes raons justificatives, mitjançant el Decret 71/1993, de 31 de maig, del Govern valencià, de Règim Jurídic del Parc Natural de l'Albufera, es va declarar aquest espai protegit, i en la disposició addicional primera es va establir la necessitat de tramitar el corresponent pla d'ordenació.  
En compliment del que estableixen ambdues normes, s'ha procedit a l'elaboració del Pla d'Ordenació dels Recursos Naturals de la Conca Hidrogràfica de l'Albufera amb els objectius, el contingut i els efectes a què es refereix la Llei 4/1989 esmentada, i a tramitar-lo, en compliment del que disposa l'article 6.1 d'aquesta norma, per la qual cosa escau aprovar-lo.  
Per aquesta raó, a proposta del conseller de Medi Ambient i amb la deliberació prèvia del Govern valencià, en la reunió del dia 16 de maig de 1995,  
DECRETE  
Article únic  
1.En compliment del que disposa l'article 15.2 de la Llei 4/1989, de 27 de març, de Conservació dels Espais Naturals i de la Flora i Fauna Silvestres, i de la disposició addicional primera del Decret 71/1993, de 31 de maig, del Govern valencià, de Règim Jurídic del Parc Natural de l'Albufera, s'aprova el Pla d'Ordenació dels Recursos Naturals de la Conca Hidrogràfica de l'Albufera.  
2.Com a annex a aquest decret, es recull un resum del diagnòstic ambiental de la conca, com també la part normativa i programàtica del pla.  
DISPOSICIó ADDICIONAL  
Es faculta la Conselleria de Medi Ambient, en l'àmbit de les seues atribucions, per dictar les disposicions i adoptar les mesures necessàries per al compliment del que disposa aquest decret.  
DISPOSICIó FINAL  
Aquest decret entrarà en vigor l'endemà de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
València, 16 de maig de 1995  
El president de la Generalitat Valenciana,  
JOAN LERMA I BLASCO  
El conseller de Medi Ambient,  
EMÉRIT BONO I MARTíNEZ  
ANNEX  
Pla d'Ordenació dels Recursos Naturals de la Zona  
 de la Conca Hidrogràfica de l'Albufera  
1.Diagnòstic ambiental de la conca hidrogràfica i caracterització de les unitats ambientals del parc  
1.1.Zones de prioritat 1 per a la conservació: ullals, platges i dunes mòbils, devesa ben conservada, llac, bassa de Sant Llorenç, platges i dunes mòbils alterades, devesa alterada, mallades, marjal  
1.2 Zones de prioritat 2 per a la conservació: la Muntanyeta dels Sants, el Cabeçol, platges i dunes mòbils molt alterades, cultius d'horta i cítrics, nuclis urbans.  
2. Disposicions preliminars  
3. Finalitat i objectius  
4.Normes generals  
4.1àmbit  
4.2Efectes  
4.3Vigència i revisió  
5.Directrius i normes d'aplicació directa  
5.1 ús i gestió de l'aigua.  
5.2 Conservació d'aigües subterrànies.  
5.3 Conservació de llits i riberes.  
5.4 Qualitat i depuració d'aigües residuals.  
5.5 Conservació del sòl i la coberta vegetal.  
5.6 Conservació de la fauna i la flora.  
5.7 Conservació de la façana litoral.  
5.8 Conservació de camins ramaders.  
6. Directrius en relació amb el planejament territorial i urbanístic  
7. Directrius en relació amb les polítiques, els plans i les actuacions sectorials  
7.1Activitats agrícoles, ramaderes i forestals.  
7.2Activitats industrials.  
7.3Activitats extractives.  
7.4Residus.  
7.5Infrastructures.  
8. Règim d'avaluació ambiental  
Annex I  
Annex II  
Annex III  
Annex IV  
9. Règim de protecció i divisió per zones  
9.1.Figures de protecció proposades.  
9.2.Justificació de la protecció de l'espai.  
9.3.Justificació de la figura de protecció.  
10.Directrius i criteris per a la redacció del Pla Rector d'ús i Gestió i la Divisió per Zones del Parc Natural de l'Albufera  
10.1Directrius i criteris.  
10.2Divisió per zones.  
1.Diagnòstic ambiental de la conca hidrogràfica  
 i caracterització de les unitats ambientals del parc  
1.La contínua pèrdua de superfície de bocs i matoll que impliquen els incendis forestals, de gravíssima actualitat durant els últims anys, com també diverses activitats humanes en zones de clara vocació forestal (urbanitzacions, cultius, pedreres, etc.) representa un problema a mitjà i llarg termini. Realitzades fa anys les obres d'hidrotècnia, la repoblació forestal és ara urgent i inajornable. La pèrdua de sòl i l'arrossegament de sediments a altres punts de la conca és actualment un problema de màxima importància. Aquesta repoblació ha d'efectuar-se en aquelles àrees de marcat caràcter forestal que encara conserven fragments de vegetació arbòria o matolls, o que, per l'excessiu pendent que tenen o per les condicions edafogeològiques, han de ser recuperades a la primigènia funció protectora del sòl.  
2.L'activitat agrícola haurà de fer front a les millores necessàries que porten a formes d'explotació «sostenibles» dels recursos naturals: tècniques agrícoles de defensa contra l'erosió a zones de pendent, abandó de terres i la posterior repoblació en àrees de forta vocació forestal, modernització dels sistemes de reg que porten al màxim estalvi d'aquest recurs escàs, foment de pràctiques de fertilització racional dels cultius, en dosis i tipus de fertilitzants, com també la lluita integrada i biològica contra paràsits.  
3.La causa principal de la degradació de les aigües superficials del Parc Natural de l'Albufera ha estat l'extraordinari desenvolupament urbà i industrial que s'ha produït en el seu entorn a partir dels anys seixanta. El Pla Especial de Protecció del Parc Natural, el 1990, va plantejar la realització de les obres d'infrastructura necessàries per al sanejament del parc i el seu entorn. Els criteris i les propostes van ser recollits i desplegats pel Pla Director de Sanejament de l'Albufera, entre les obres importants del qual destaca el col.lector oest. Queden algunes obres per fer o acabar, però ja es pot parlar de recuperació de les aigües de l'Albufera. A pesar d'aquesta recuperació, en el futur caldrà planificar i gestionar l'ús de l'aigua i la depuració de vessaments d'acord amb els criteris més avançats i moderns en matèria de conservació i sanejament d'aigües.  
4.Les expectatives d'implantació industrial i la construcció d'urbanitzacions en tota la conca com a conseqüència de l'efecte positiu que genera per a aquests sectors l'autovia de Madrid-València i l'autopista de la Mediterrània han de quedar emmarcades dins d'un model de gestió adequat del recurs d'aigua. Les previsions futures han de configurar un model territorial on la situació d'urbanitzacions i polígons industrials prevegen el correcte ús de l'aigua i, sobretot, que la depuració i el tractament d'aquesta (tant d'origen urbà com industrial) queden definides per endavant.  
5.La posició central de l'àrea d'influència industrial i del vector Xúquer respecte dels fluxos d'activitat i dinamisme econòmic de la província de València, en la relació funcional que té com a eix central del corredor del Mediterrani, implica que el seu territori es veja afectat pel traçat de carreteres de rang nacional. L'estructura d'aquesta xarxa principal presenta una disposició nord-sud, que comunica la capital valenciana amb la resta de la província i amb les eixides a l'exterior de la comunitat autònoma al sector sud. L'organització en l'espai d'infrastructures de transport en sectors adjacents al límit occidental de la marjal i el llac de l'Albufera, incideix de forma significativa en la valoració paisatgística d'aquest singular enclavament ecològic. Els plans, les obres i les activitats futurs hauran de buscar la minimització d'aquests impactes i també incloure l'estudi d'alternatives que puguen allunyar del parc tot tipus d'infrastructures lineals.  
1.1 Zones de prioritat 1 per a la conservació  
Ullals  
Els ullals són surgències d'aigua localitzades quasi sempre de forma aïllada i a l'interior de la marjal, que constitueixen autèntics reservoris genètics, amb espècies endèmiques amb un gran nivell d'especiació i valor biogeogràfic. La vegetació allotja, en general, comunitats de praderies subaquàtiques que abans colonitzaven l'Albufera. A pesar de l'escassa superfície respecte de la dels altres ecosistemes del parc, l'interés geològic dels ullals és enorme. Les espècies de flora i fauna que abans poblaven el llac i les séquies, avui estan relegades a aquests mitjans cada vegada més deteriorats. Invertebrats endèmics exclusius del parc, una vegetació aquàtica que situa l'Albufera entre les millors llacunes d'aigua dolça de la península, hàbitat de diversos peixos en perill d'extinció i el fet de ser les úniques aigües netes que desguassen a la llacuna, són suficients arguments per valorar aquests mitjans com de màxim interés.  
Platges i dunes mòbils  
Aquest ambient inclou la franja costanera mès pròxima a la mar i, per tant, és la zona en què aquesta exerceix la influència d'una manera més directa. Els ecosistemes dunars tenen un elevat valor ecològic per l'especialització de les formes de vida que allotgen, adaptades a les dures condicions que imposen el vent, la salinitat, l'efecte abrasiu de l'agranada de l'arena i la falta de nutrients. Poques són les zones del parc que es van salvar del procés urbanitzador que va alterar profundament el sistema ecològic de la restinga. Entre aquestes, es poden esmentar el tram situat immediatament al nord de la gola de Pujol i la platja i les dunes de la Punta, on es localitza l'única colònia important de mongeta (Sterna albifrons) sobre la platja a la Comunitat Valenciana i un important nucli reproductors de corriol camanegre (Charadrius alexandrinus).  
Devesa ben conservada  
Darrere de les línies dunars pioneres i les mòbils, les condicions canvien d'una forma important. Les comunitats anteriors serveixen de barrera davant del vent marí i el substrat deixa de ser tan mòbil i adquireix alguna estabilitat. Això crea unes condicions més acollidores per a la vegetació, i en aquesta zona es poden desenvolupar camèfits, els quals realitzen una aportació de matèria orgànica que contribueix a augmentar l'estabilitat del terreny. Aquesta situació representa el pas previ cap a l'estabilització definitiva de la duna i a l'establiment de la vegetació preforestal o forestal. La major diversitat botànica d'aquest ambient afavoreix l'existència de distints graus de cobertura vegetal que permetrà l'assentament d'una fauna molt variada, de característiques termòfiles i d'àmplia distribució, semblant a la pròpia d'un matoll o d'una màquia. Els matollars densos de coscoll, margalló, aladern de fulla estreta, llentiscle, aladern, etc. estan entre les formacions més interessants i peculiars de la devesa de l'Albufera. En algunes zones de la devesa, avui tancades a l'accés al públic, es donen peculiaritats florístiques o de la fauna que són indicadores d'un passat amb biocenosis més diverses. Entre aquestes zones mereixen ser citats els escassos peus de Juniperus macrocarpa i el pinar situat entre l'estany de Pujol i el llac on, a més del martinet (Nyxticorax nycticorax) s'assenta una colònia de diversos centenars d'agrons blaus (Ardea cinerea).  
Llac  
El llac de l'Albufera es va formar com a conseqüència del tancament d'un golf primitiu mitjançant la formació d'una barra arenosa o restinga. És, juntament amb la marjal i la devesa, un dels grans ambients del parc natural. Convé diferenciar-hi, d'una banda, les aigües lliures i, de l'altra, les vores i mates, la conjunció de les quals possibilita el desenvolupament d'una major varietat de comunitats vegetals i animals. En general, les espècies ictiòfagues (agrons, corbes, xatracs, etc.) i generalistes (coll-verd) s'han vist afavorides per l'increment de la protecció de les àrees de cria i per la permanència del seu recurs alimentari, mentre que les espècies bussejadores (cabrellots, cabussons, etc.) i dependents de la vegetació aquàtica (fotges i fumarells) estan en clara regressió.  
Bassa de Sant Llorenç  
Es tracta d'una petita llacuna circumdada per relleus calcaris (el Cabeçol i la serra de les Raboses). Constitueix, probablement, una petita albufera tancada per la mateixa restinga que l'Albufera, que és alimentada amb les aigües subterrànies dels relleus calcaris que l'envolten. La bassa de Sant Llorenç és un dels enclavaments de major valor paisatgístic dins del parc.  
Platges i dunes mòbils alterades  
Aquest ambient està summament deteriorat i relegat a petites alineacions dunars entre diversos tipus d'urbanitzacions, passejos marítims, aparcaments i infrastructures diverses, com a conseqüència de l'intens procés urbanitzador que va sofrir durant els anys 70. A pesar de les nombroses edificacions a peu de platja, les formacions poden conservar la fesomia més o menys originària i encara perduren algunes zones aïllades amb abundant vegetació psammòfila i on es desenvolupa una diversa vida animal. A pesar que aquests sistemes dunars han sofert fortes agressions en la majoria de l'espai amb la construcció d'un dic, hotels, torres, passejos marítims, etc., en nombrosos trams és possible restaurar-los si cessen les causes de la seua degradació i es limita l'accés de visitants. Diverses experiències pioneres en restauració i revegetació de dunes auguren un futur més encoratjador a aquests ecosistemes.  
Devesa alterada  
A l'igual que en el cas anterior, el procés urbanitzador de passades dècades va comportar l'obertura de nombrosos vials, la urbanització d'algunes zones de l'interior de la devesa, la creació de nombroses superfícies per a aparcaments, etc. Avui, i a pesar de les restriccions al trànsit de nombroses zones de bosc i màquia, el tancament d'àrees importants pels valors florístics i de la fauna que presenten i la vigilància del parc, àmplies zones de la devesa ofereixen una fesomia marcada per l'intens ús recreatiu, per incendis recents o per antigues obres d'infrastructura. L'antiga màquia litoral mediterrània que cobria la restinga dunar de l'Albufera avui apareix fragmentada i amb distints nivells de deteriorament. Tradicional zona d'esplai per als valencians, la devesa acull els caps de setmana, i en especial els mesos d'estiu, milers de visitants de la urbs i els nuclis perifèrics. El valor d'aquesta zona continua sent considerable ja que acull una bona representació d'aquestes formacions sobre dunes fixes i representa una referència paisatgística i cultural per als valencians. La limitació del seu ús en zones millor conservades, amb fins de regeneració i conservació, i el seu ús recreatiu localitzat, han de ser abordats en un pla d'ús públic.  
Mallades  
Entre els dos conjunts dunars, i puntualment dins d'aquests, hi ha àrees deprimides caracteritzades per sòls poc permeables i per la presència del nivell freàtic pròxim a la superfície. Els diferents graus d'humitat determinen la vegetació existent i, en conseqüència, les sues zoocenosis. Les mallades i els saladars han sofert processos de degradació com ara aterraments, dessecacions i drenatges que els han afectat de forma important en tractar-se d'ecosistemes especialitzats i sensibles. Encara queden algunes mallades en bon estat i amb una fauna i flora característica, incloent-hi espècies com ara el fartet (Aphanius iberus) o el samaruc (Valencia hispanica), que han desaparegut de molts dels ambients del parc. A la mallada del Racó de l'Olla, i després de les obres de regeneració realitzades el 1989, s'hi han assentat nombroses espècies d'aus, entre aquestes diverses colònies de larolimícoles. La zona és idònia per al desenvolupament de programes de recuperació d'ictiofauna amenaçada.  
Marjal  
Antiga zona pantanosa terraplenada parcialment o dessecada artificialment per a la implantació d'arrossars. Les aproximadament 14.000 ha que té, representen la major part de la superfície del parc, ocupen les zones planes inundables i constitueixen un paisatge agrari amb un gran significat històric en el context valencià. Encara que es tracta d'un medi antropitzat i sotmés a un règim de producció intensiu, amb incorporació contínua de nutrients (adob) i productes tòxics per a la flora i la fauna (plaguicides), l'arrossar constitueix un hàbitat imprescindible per al funcionament del sistema ecològic de l'Albufera i una activitat econòmica tradicional de la població de l'entorn. L'arrossar confereix una clara estacionalitat a tot el sistema, amb les alternances d'inundació/dessecació dels camps i el creixement del gra, que fan variar considerablement tant la quantitat com la qualitat de la superfície inundada disponible. Això influeix de manera decisiva en les característiques de les biocenosis típiques de l'àrea, que no es conservarien com avui les coneixem sense el manteniment del cultiu de l'arròs.  
1.2 Zones de prioritat 2 per a la conservació  
La Muntanyeta dels Sants  
Es tracta d'un petit aflorament de dolomies cretàciques que formaria una espècie d'illot en l'antic golf marí. El valor ambiental principal resideix en el seu paper de fita receptora i emissora de vistes. La Muntanyeta dels Sants presenta un illot de singular bellesa enmig de la planura homogènia de la marjal, i destaca en l'horitzó des de qualsevol racó del parc. A la Muntanyeta s'alça l'ermita dels Sants de la Pedra, construïda el segle XVII.  
El Cabeçol  
Petit relleu de 60m que s'eleva al nord de la bassa de Sant Llorenç i que forma part de la serra de les Raboses. El Cabeçol constitueix un relleu monoclinal de calcàries cretàciques. A més de contribuir a diversificar els ambients del parc, en el context d'una zona humida, l'interés principal d'aquesta zona és el paisatgístic. Des del cim del Cabeçol es pot divisar una extraordinària panoràmica rica en contrastos.  
Platges i dunes mòbils molt alterades  
El valor ambiental d'aquestes zones és molt escàs i les possibilitats de regeneració molt costoses i improbables. La seua vocació actual és turística i recreativa. La platja de Pinedo ha estat erosionada després de les obres d'ampliació del port de València i l'ocupació il·legal de les dunes per quiosquets i cultius d'horta. Obres com el passeig marítim del Saler estan pendents de demolició, i hi ha projectats diversos passejos marítims en tot el cordó litoral.  
Cultius d'horta i cítrics  
Llevat d'algunes zones localitzades en l'interior de l'arrossar, la major part d'aquest tipus d'horta inclosa dins del parc natural està al marge. Es tracta, en el cas dels tarongerars, de transformacions relativament antigues, ja consolidades i de difícil recuperació. Les hortes no arbrades, pel contrari, són zones de recent transformació i se situen entre l'arrossar i el tarongerar. Aquest ambient antròpic es caracteritza per la influència decisiva i constant de l'home en el medi mantenint una aportació contínua de substàncies al cultiu (adobs, herbicides, plaguicides).  
Nuclis urbans, urbanitzacions, indústries, etc.  
El valor ambiental d'aquestes zones és escàs, encara que hi ha espècies de fauna lligades a aquests mitjans (òliba, diversos quiròpters, etc.) d'algun interés. Són les construccions tradicionals presents a la marjal o la devesa (assecadors, motors, cases forestals) i els nuclis tradicionals com ara el Palmar els que allotgen principalment aquest tipus de fauna, coincidint amb uns valors culturals i paisatgístics generalment més alts que els d'altres nuclis de recent construcció.  
2. Disposicions preliminars  
La Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana va declarar parc el sistema conformat pel llac de l'Albufera de València, el seu entorn humit i la barra o cordó litoral adjacent als dos mitjançant el Decret 71/1993, de 31 de maig, de Regim Jurídic del Parc de l'Albufera, i d'acord amb la Llei 4/1989, de Conservació dels Espais Naturals i de la Flora i Fauna Silvestres.  
Aquest règim jurídic especial, tal com recull l'esmentat decret, té per finalitat atendre la conservació dels ecosistemes naturals i dels seus valors ecològics, estètics, educatius i científics, a més de promoure-hi l'ensenyament i el gaudi del parc en raó del seu interés patrimonial i cultural, com també el manteniment de les activitats econòmiques tradicionals, fent-les compatibles amb el grau de protecció recollit en el decret.  
La declaració de parc per a l'Albufera i el seu entorn, anterior a la redacció i del Pla d'Ordenació dels Recursos Naturals, està justificada d'acord amb l'article 24, de la Llei 4/1989, per la intensa degradació ambiental de l'espai i per l'existència dels següents factors pertorbadors que podrien alterar irreversiblement els seus valors naturals:  
- Aterrament i desaparició de la marjal.  
- Pressió urbanística.  
- Pertorbació del règim hídric amb perjudici irreversible per al llac i els ullals.  
- Pressió industrial en el sector nord, generada per l'ampliació del port de València.  
- Pressió cinegètica desmesurada.  
- Disfuncions a zones perifèriques.  
La necessitat, doncs, d'elaborar el pla d'ordenació dels recursos naturals (en endavant, PORN) és determinada per l'article 15.2 de la Llei 4/1989, i d'acord amb el Decret 71/1993, de 31 de maig, de Règim Jurídic del Parc de l'Albufera. Aquest pla desenvoluparà els continguts que s'especifiquen en la legislació esmentada.  
3.Finalitat i objectius  
Com estableix l'esmentada Llei 4/1989, el PORN és l'instrument de planificació que permet l'adequació de la gestió dels recursos naturals i de les espècies que s'han de protegir als principis inspiradors de la llei.  
Són objectius del PORN:  
a) Definir i assenyalar l'estat de conservació dels recursos i els ecosistemes en l'àmbit territorial.  
b) Determinar les limitacions que han d'establir-se a la vista de l'estat de conservació.  
c) Assenyalar els règims de protecció que escaiga.  
d) Promoure l'aplicació de mesures de conservació, restauració i millora dels recursos naturals que ho necessiten.  
e) Formular els criteris orientadors de les polítiques sectorials i ordenadors de les activitats econòmiques i socials, públiques i privades, perquè siguen compatibles amb les exigències assenyalades.  
A més, són objectius específics d'aquest PORN, els següents:  
1.Conservar els ecosistemes naturals i els valors del Parc Natural de l'Albufera.  
2.Assegurar l'aportació d'aigua adequada, en qualitat i quantitat, a la conservació dels ecosistemes identificats com d'alt valor.  
3.Donar suport al compliment d'aquelles normatives sectorials, principalment en depuració d'aigües i usos industrials i agraris, que fomenten la implantació d'un desenvolupament sostenible en l'àmbit.  
4.Fomentar la cooperació i la coordinació entre distintes administracions, i el control de l'òrgan ambiental per a les obres i les activitats, de forma que s'assegure la compatibilitat del desenvolupament socioeconòmic i la conservació dels recursos naturals en general i, de forma específica, del Parc de l'Albufera.  
4.Normes generals  
4.1 àmbit  
L'àmbit subjecte a ordenació comprén la conca hidrogràfica del llac de l'Albufera i les zones regades o afectades pels escorriments de la Séquia Reial del Xúquer. Així mateix, aquests territoris abasten en superfície la major part de l'aqüífer de la plana, les surgències i els drenatges del qual afloren a la perifèria del llac. En definitiva, es busca ordenar tot el sistema hidrològic en el qual s'inclou l'Albufera.  
A causa de la seua situació geogràfica, l'Albufera actua com un pantà natural de regulació d'una conca hidrogràfica que s'estén entre les conques del Túria i del Xúquer i que té l'origen en els últims estreps del massís ibèric.  
La conca hidrogràfica de l'Albufera té una extensió aproximada de 91.700 ha i el seu eix el constitueix el barranc de Xiva, amb un curs de 44 km de longitud. Juntament amb altres barrancs de menor importància, l'Albufera rep els escorriments i els sobrants dels horts i arrossars d'una àmplia zona perifèrica.  
La conca presenta tres zones marcadament diferenciades:  
- Zona baixa que circumda l'Albufera, amb cultius predominantment d'arròs, que ocupa tota la zona de cota inferior a 20m.  
- Zona mitjana, també agrícola, amb cultius de secà (vinyes, ametlers i garroferes) i regadiu, que està compresa entre les cotes de 20 i 400m.  
- Zona alta, predominantment forestal, coberta en la major part per matolls amb alguns enclavaments de pinar, que ocupa la superfície per damunt de la cota 400m.  
L'àmbit d'aquest PORN inclou també el denominat vector Xúquer, ja que les aigües sobreres dels regs de la Séquia Reial del Xúquer constitueixen més del 50% de les aportacions d'aigua al llac, per la qual cosa la seua consideració en aquest pla d'ordenació queda del tot justificada per al manteniment de les condicions ecològiques de l'Albufera.  
L'àmbit d'aquest PORN de l'Albufera comprén totalment o parcialment 57 municipis, que són:  
Alaquàs, Albal, Albalat de la Ribera, Alberic, Alcácer, Alcàntera de Xúquer, l'Alcúdia, Aldaia, Alfafar, Alfarp, Algemesí, Alginet, Almussafes, Alzira, Antella, Beneixida, Benetússer, Benifaió, Benimodo, Benimuslem, Beniparrell, BuÑol, Carcaixent, Cárcer, Carlet, Catarroja, Cheste, Chiva, Cullera, Fortaleny, Gavarda, Godelleta, Guadassuar, la Pobla Llarga, Llombai, Loriguilla, Lugar Nuevo de la Corona, Masalavés, Massanassa, Monserrat, Paiporta, Picanya, Picassent, Polinyà de Xúquer, Quart de Poblet, Riba-roja de Túria, Riola, Sedaví, Silla, Sollana, Sueca, Torrent, Tous, Turís, València, Vilamarxant i Castelló de la Ribera.  
La delimitació geogràfica detallada de l'àmbit d'actuació del PORN de l'Albufera, es troba en la cartografia a escala 1:100.000 que representa el volum VI de la memòria de l'esmentat pla d'ordenació dels recursos naturals.  
4.2.Efectes  
El PORN serà obligatori i executiu en tot el que afecte la conservació, la protecció o millora de la flora, la fauna, els ecosistemes, el paisatge o els recursos naturals.  
El PORN prevaldrà sobre qualsevol altre instrument d'ordenació territorial o física. Els instruments d'ordenació territorial o física existents que resulten contradictoris amb aquest, hauran de ser adaptats. Entre tant aquesta adaptació té lloc, les determinacions del PORN s'aplicaran amb prevalença sobre els instruments d'ordenació territorial o física existents.  
Amb caràcter general:  
a. Les determinacions del pla seran obligatòries i executives per a l'administració i els particulars des del moment en què entren en vigor per la publicació de la seua aprovació definitiva, d'acord amb el que disposa la Llei 4/1989, i podran vincular tota classe d'usos i activitats.  
b. Les normes del PORN constituiran un límit que no podrà ser alterat ni modificat pels instruments d'ordenació territorial, física o sectorial futurs.  
c. La derogació de les determinacions d'aquest PORN es farà sempre, de forma expressa, per normes posteriors d'igual rang.  
En relació amb els seus instruments de desenvolupament:  
Les disposicions i previsions del PORN seran vinculants per a l'elaboració del pla rector d'ús i gestió i la resta d'instruments que puguen elaborar-se en desenvolupament i execució d'aquests.  
En relació amb el planejament territorial i urbanístic:  
a. Les determinacions del PORN seran directament aplicables des del moment de la seua entrada en vigor, i prevaldran sobre les contingudes en el planejament territorial o urbanístic existent, sense perjudici que es porte a terme l'adaptació d'aquest últim.  
b. Els instruments d'ordenació territorial o física existents en el moment de l'aprovació del PORN hauran d'adaptar-se a les previsions d'aquest. En cap cas s'estableix mitjançant aquest PORN la classificació o qualificació urbanística dels terrenys.  
En relació amb els instruments i les normes sectorials:  
a. En la mesura que afecten matèries tals com els recursos naturals, ecosistemes, flora i fauna silvestres i paisatge, els instruments i les normes sectorials existents en el moment de l'entrada en vigor del PORN, hauran d'adaptar-se a aquest, i prevaldran entre tant, les seues determinacions.  
b. En totes les altres matèries, les normes del PORN tindran caràcter indicatiu i s'aplicaran subsidiàriament.  
En relació amb la utilitat pública i l'interés regional:  
a. Les activitats encaminades a aconseguir les previsions i els objectius d'aquest PORN podran declarar-se d'utilitat pública o interés social a tots els efectes i, en particular, als expropiatoris dels béns i drets que puguen resultar afectats.  
b. La declaració d'un espai com a protegit porta aparellada la d'utilitat pública, a l'efecte d'expropiació de béns i drets afectats.  
c. En relació amb el tempteig i retracte, s'actuarà d'acord amb el que disposa la Llei d'Espais Naturals Protegits de la Generalitat Valenciana.  
4.3 Vigència i revisió  
El PORN entrarà en vigor l'endemà de la publicació del decret d'aprovació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
El PORN tindrà una vigència indefinida, i podrà ser revisat en qualsevol moment, per a la qual cosa se seguiran els mateixos tràmits que per a l'aprovació.  
Seran circumstàncies que en justifiquen la revisió, entre altres:  
a) Quan es produïsquen episodis ambientals catastròfics, d'origen natural o antròpic, que afecten la integritat del medi o de les comunitats biòtiques representatives d'aquest espai, i desborden les mesures de protecció previstes en aquest PORN.  
b) Quan l'evolució socioeconòmica o circumstàncies de qualsevol altra índole facen o puguen fer sorgir, noves activitats en la zona que no es prevegen en el PORN en vigor i que comporten una amenaça de l'equilibri ecològic en aquest espai.  
5.Directrius i normes d'aplicació directa  
- La utilització del sòl amb fins agrícoles, forestals i ramaders haurà d'orientar-se al manteniment del potencial biològic i la capacitat productiva d'aquest, respecte dels ecosistemes de l'entorn.  
- L'acció de les administracions públiques en matèria forestal s'orientarà a aconseguir la protecció, la restauració, la millora i l'ordenat aprofitament de les forests, qualsevol que en siga la titularitat, i la seua gestió tècnica haurà de ser concorde amb les seues característiques legals, ecològiques, forestals i socioeconòmiques, i en tot cas l'interés públic prevaldrà sobre el privat.  
- La planificació hidrològica haurà de preveure en la conca hidrogràfica les necessitats i els requisits per a la conservació i la restauració dels espais naturals existents, i en particular de les zones humides.  
- En l'àmbit de la zona A definida en aquest PORN, coincident amb els límits que determina el Decret 71/93 per al Parc Natural de l'Albufera, i d'acord amb el que s'hi disposa, la Junta Rectora haurà d'emetre un informe preceptivament dels distints plans, normes i projectes que puguen afectar aquest territori. Així mateix, el Consell Directiu emetrà un informe sobre aquelles activitats o construccions que afecten l'àmbit territorial del parc i, en general, els objectius de protecció i conservació dels valors naturals que defineix l'esmentat Decret 71/93.  
5.1 ús i gestió de l'aigua  
- És prioritària la fixació d'uns objectius de qualitat de les aigües i d'un cabal mínim ambiental per al Parc Natural de l'Albufera, i per fer-ho caldrà establir la deguda coordinació entre òrgans de conca, serveis de la Generalitat Valenciana amb competències en aigües i l'òrgan ambiental que assegure la protecció del sistema.  
- Amb aquest fi es realitzaran les estudis necessaris per a l'obtenció de la informació bàsica que permeta establir els criteris de gestió. Específicament, es realitzarà un seguiment d'aportacions d'aigua, amb dades de qualitat i quantitat, a fi d'establir definitivament quin és l'esquema de funcionament hídric al parc, i un estudi del procés de terraplenament del llac.  
- La realització de qualsevol obra, activitat o ús en el domini públic hidràulic se sotmetran als tràmits i requisits exigits per la Llei d'Aigües (Llei 29/1985, de 2 d'agost) i els reglaments que la desenvolupen (Reial Decret 849/1986, Reial Decret 927/1988 i el Reial Decret 1315/1992).  
- Amb independència dels criteris i de l'ordre de preferència d'usos que quede definit en la planificació hidrològica, les orientacions i actuacions s'orientaran cap a:  
a)L'establiment d'una demanda de caràcter ambiental per al Parc Natural de l'Albufera i la protecció del sistema hídric per al manteniment de la diversitat biològica.  
b)La conservació dels recursos hídrics subterranis, basada en una explotació racional d'aquests.  
c)L'explotació conjunta i coordinada de tots els recursos disponibles, incloent-hi aigües residuals depurades.  
d)Una política d'estalvi d'aigua i de la millora de la qualitat dels recursos.  
- A fi de racionalitzar el consum d'aigua, es demanarà als organismes competents en el servei de distribució d'aigua potable la reducció dràstica de les fuites a la xarxa mitjançant la renovació de canonades i la de l'aigua no facturada amb la instal.lació de comptadors.  
- Es realitzaran els estudis necessaris tendents a la millora en el coneixement dels retorns, amb especial atenció als aspectes del volum, la qualitat, la localització i la forma de presentació, com també la possibilitat de la seua reutilització com a recurs.  
- Pel seu interés ecològic, a l'Albufera i el seu entorn s'establirà una normativa o una ordenació dels usos i aprofitaments de l'aigua de manera que puga coexistir la vida silvestre amb el desenvolupament de les activitats tradicionals i, en especial, el del sector arrosser.  
Les actuacions encaminades a protegir el sistema ecològic del Parc Natural de l'Albufera hauran de preveure, almenys, els aspectes següents.  
- Fixació d'uns nivells de qualitat d'aigua que entra en el parc.  
- Establiment de limitacions i normes d'actuació, que necessàriament contindran les següents:  
a)No es permetran els abocaments urbans i industrials no depurats en aquestes masses d'aigua, estenent aquesta prohibició al perímetre de protecció, si n'hi ha. En qualsevol cas, la qualitat de l'efluent ja depurat serà compatible amb les objectius de qualitat establerts per a aquestes masses d'aigua.  
b)No es permetran abocadors de residus sòlids o semisòlids en l'àrea.  
- S'establiran normes d'explotació de les masses d'aigua i la seua zona d'alimentació, a fi de garantir el desenvolupament natural dels ecosistemes lligats a aquestes  
- S'establiran els mecanismes de vigilància i el control necessari per portar a bon terme les actuacions encaminades a la conservació de les zones humides.  
- Es millorarà el coneixement sobre el terraplenament del llac de l'Albufera i dels processos que influeixen en la seua dinàmica, siga pel seguiment batimètric dels nivells o mitjançant l'establiment d'una xarxa de mesures de les aportacions i eixides de sediments de la conca. Si els estudis tècnics ho aconsellen, mitjançant un dragat o la tècnica que es considere necessària, s'hauran d'eliminar aquells sediments que per contribució a la contaminació, localització en zones sensibles o toxicitat impedisquen la consecució de les condicions ecològiques fixades per al llac i la marjal.  
5.2 Conservació d'aigües subterrànies  
- Per mantenir la interfase «aigua dolça-aigua salada», evitar els problemes d'intrusió marina i preservar la qualitat de l'aqüífer costaner, s'ha de respectar en la corresponent unitat hidrogeològica (aqüífer de la Plana) un determinat nivell de drenatge cap a la mar.  
El volum mínim d'aquesta descàrrega haurà de fixar-se en la planificació hidrològica i comptabilitzar-se en els balanços dels sistemes d'explotació corresponents.  
- En el cas d'extraccions que produïsquen un deteriorament greu en la qualitat de l'aigua, de manera que es pose en perill la subsistència dels aprofitaments, hauran d'adoptar-se les mesures adequades de protecció i, entre aquestes, la definició del perímetre de protecció i la substitució de captacions.  
- Es preservarà la qualitat i la quantitat de l'aigua dels afloraments naturals, especialment els ullals, pel fet de constituir els màxims reservoris genètics del sistema de l'Albufera i comportar, actualment, una aportació important d'aigua no contaminada al llac.  
- Els ullals seran zones prioritàries per a realitzar la fitació i delimitació del domini públic hidràulic en l'àmbit d'aquest PORN.  
5.3 Conservació de llits i riberes  
- Les actuacions als llits de la conca hidrogràfica de l'Albufera hauran d'orientar-se a la consecució estricta dels objectius d'aquest PORN, i en tot cas, hauran de sotmetre's a l'autorització vinculant de l'òrgan ambiental.  
- S'evitaran les operacions de cobriment, rebliment, grans canalitzacions i aterraments de llits, o cap alteració que puga afectar el seu comportament hidrogràfic.  
- Com a recomanació general per a la regulació hidrològica i la prevenció d'avingudes hauria de regenerar-se la vegetació de ribera en tots els llits de l'àmbit.  
- El planejament municipal, d'acord amb el que estableix la Llei d'Aigües i Reglaments que la desenvolupen, podrà ampliar per al sòl urbanitzable i no urbanitzable la zona de protecció d'aigües superficials, en la qual els usos del sòl estan condicionats, fins a 100m als dos costats dels marges, d'acord amb les característiques específiques dels llits i les masses d'aigua del terme municipal i tenint en compte criteris de risc natural, com també les característiques físiques del seu territori.  
- Els criteris que s'han de tenir en compte a l'hora d'establir els plans de neteja de llits s'obtindran en concordança amb l'objectiu fonamental, que és el correcte funcionament hidràulic del llit, i en tot cas s'hauran de preservar els entorns ecològics i l'eliminació de danys a les persones i els béns pel seu mal funcionament.  
- S'efectuarà la fitació i la delimitació dels llits públics, que s'haurà de realitzar en el menor termini possible que siga compatible amb les disponibilitats pressupostàries. Es definiran les zones de servitud i de policia en tot l'àmbit de la conca hidrogràfica de l'Albufera. Es prestarà especial atenció als llits amb un règim intermitent de cabals, on serà primordial la fitació.  
5.4 Qualitat i depuració d'aigües residuals  
- Es realitzaran prioritàriament els estudis necessaris per establir la qualitat i el volum mínims de les aigües afluents i efluents de l'àmbit del Parc Natural de l'Albufera que permeten la conservació, i restauració quan així es determine, dels ecosistemes que formen part d'aquest. Amb aquest fi, cal establir unes vies de comunicació i coordinació entre els òrgans de conca, els serveis de la Generalitat Valenciana amb competències en aigües i l'òrgan ambiental.  
- Llevat del cas d'habitatges aïllats en el camp, que per la seua llunyania, per l'excessiu cost o per una impossibilitat física no siga possible, tot vessament urbà s'haurà de recollir en col.lectors de clavegueram, a poder ser de caràcter separatiu, el final del qual siga una instal.lació de tractament d'aquest vessament. Això serà especialment aplicable a les urbanitzacions, reconegudes o no com a tals.  
- La construcció de fosses sèptiques per al sanejament d'habitatges sols podrà autoritzar-se quan es donen les suficients garanties que no impliquen cap risc per a la qualitat de les aigües superficials o subterrànies. Quan hi haja dubtes raonables sobre la innocuïtat de les fosses o quan així ho aconselle la magnitud o la concentració del projecte, s'exigirà una avaluació d'impacte ambiental orientada pel necessari estudi hidrogeològic.  
- D'acord amb la Directiva 91/271/CEE, de 21 de maig, sobre el tractament de les aigües residuals urbanes, els abocaments procedents d'instal.lacions de tractaments d'aigües residuals urbanes realitzats a «zones sensibles» definides (com és el cas de l'Albufera de València) propenses a l'eutrofització, hauran de complir abans de finals de l'any 1998 els requisits següents en les condicions que aquesta directiva recull:  
Paràmetres Concentració % Mínim  
 Reducció  
Fòsfor total 2 mg/l P (10.000-100.000 e-h) 80  
 1 mg/l P (més de 100.000 e-h)  
Nitrogen total 15 mg/l N (10.000-100.000 e-h) 70-80  
 10 mg/l P (més de 100.000 e-h)  
(e-h = equivalent-habitant)  
Això no obstant, aquestes concentracions podrien haver de reduir-se encara més per adaptar-se a les quantitats màximes de fòsfor fixades en el Pla Director de Sanejament Integral del Llac de l'Albufera. Aquest estableix que anualment la quantitat de fòsfor aportada al llac, fonamentalment per aigües residuals urbanes i industrials, no ha de depassar les 297 tm per a l'objectiu de no augmentar l'eutrofització existent, i de 99 tm per aconseguir una gradual recuperació cap a estats de menor eutròfia.  
- Segons la directiva indicada en el punt anterior, abans del 31 de desembre de 1998 hauran d'instal.lar-se per a les aglomeracions de més de 10.000 e-h els sistemes de col.lectors per a les aigües residuals urbanes o altres sistemes adequats que aconseguisquen un nivell igual de protecció ambiental.  
- Els objectius de qualitat sobre els elements de domini públic hidràulic es plantejaran fonamentalment sobre la base de la millora dels actuals nivells de qualitat i a l'ampliació dels usos possibles.  
- Es fomentarà la introducció de tractaments terciaris en la depuració d'aigües residuals com a mesura de millora de qualitat de les aigües en general, i especialment, per a disminuir el procés d'eutrofització i contribuir a la recuperació de la qualitat de les aigües en el Parc Natural de l'Albufera.  
- Es procurarà dotar tots els nuclis rurals, i en la mesura de les possibilitats les explotacions i instal.lacions aïllades, de mitjans per poder tractar i eliminar els seus residus líquids, intentant que hi haja una confluència d'iniciatives (administració autonòmica, ajuntaments, etc.) per a una millor solució d'aquest problema.  
- Es farà un especial esforç a:  
a)Dotar els nuclis urbans de sistemes de depuració d'aigües residuals més idonis d'acord amb el volum de població, com també instal.lacions hoteleres, càmpings i restaurants que estiguen fora dels nuclis urbans. Haurà de tenir-se en compte a l'hora de planificar aquests sistemes de depuració, l'increment turístic que pateixen les poblacions durant els mesos d'estiu i altres dates punta de l'any.  
b)Eliminar abocaments directes i indirectes en llits públics, canals de reg o aqüífers subterranis, d'aigües residuals que per la seua composició química o per la contaminació bacteriològica, puguen contaminar les aigües amb danys per a la salut pública, els aprofitaments o la conservació dels ecosistemes.  
c)Sol·licitar per a tota concessió de llicència relativa a activitats que puguen generar abocaments, llevat de les que connecten directament a la xarxa general, justificació del tractament suficient per evitar la contaminació d'aigües superficials o subterrànies. El tractament d'aigües residuals haurà de respectar la capacitat autodepuradora del receptor, de manera que la qualitat de les aigües resultants estiga dins de les normes de qualitat exigible per als usos a què es destinen. En el supòsit de llits públics, aquesta qualitat s'haurà d'adaptar als límits establerts per la classificació legal d'aquests.  
- Els abocaments industrials a la xarxa general de clavegueram sense tractament previ seran autoritzats quan hi haja una estació depuradora comuna o no concórrega cap dels supòsits següents:  
a) Que aquests vessaments impliquen algun tipus de risc per a la xarxa general per la seua naturalesa (corrosió, explosió, caràcter inflamable, etc.), concentració (materials sòlids o viscosos) o règim d'abocament (oscil·lacions de cabal).  
b) Que els abocaments incidisquen significativament, per ells mateixos o en combinació amb altres, en l'eficàcia o el funcionament de la depuradora.  
c) Que continguen elements tòxics en quantitat tal que comporten una amenaça per a la qualitat de les aigües receptores de l'abocament comú final i, en particular, per a la seua possible reutilització en l'agricultura o la regeneració vegetal.  
- La utilització de recursos hidràulics específics per a la dilució d'abocaments quedarà expressament prohibida en tot l'àmbit territorial del pla.  
- Aquells efluents prohibits o concebuts en cicle tancat, com també les indústries que incloguen processos químics, biològics o radioactius, que siguen capaços de provocar vessaments corrents o accidentals de substàncies tòxics de mesurament no habitual, hauran de tenir obstacles físics que n'impedisquen l'abocament accidental o intencionat al sistema fluvial o aqüífer.  
- Estaran autoritzats els dispositius de by-pass a les estacions depuradores, les quals hauran de disposar d'un dispositiu que permeta l'emmagatzematge d'aigua sense tractar, originat per parades sobtades o programades d'aquestes.  
- En relació amb la depuració d'aigües residuals, abans de vessar-les als llits públics, caldrà adoptar les orientacions següents:  
a)Unificació d'abocaments, sempre que siga possible tècnicament i que l'acumulació d'aquests no produïsca efectes perjudicials.  
b)Tractaments específics, adaptant-se al màxim a les característiques concretes de l'efluent que s'ha de tractar.  
c)Aplicació de tractaments blans a les aigües residuals de petites poblacions.  
- Ateses les característiques de la conca hidrogràfica de l'Albufera, ha de preveure-s'hi amb especial atenció el caràcter estacional de molts nuclis costaners, en els quals han de procurar-se tractaments que garantisquen el rendiment de la depuració per a diferents règims de cabals.  
- Els abocaments que continguen substàncies de les que figuren en les llistes I i II de l'annex al títol III del Reglament del Domini Públic Hidràulic, hauran de fer-se de manera separada amb estrictes condicions d'estanqueïtat en el sistema de recollida de lixiviats.  
- Quan l'abocament es faça sobre el terreny amb la finalitat d'eliminar l'efluent, entre la documentació necessària per a l'obtenció de la corresponent autorització administrativa caldrà presentar l'informe hidrogeològic per determinar la possible contaminació de les aigües subterrànies, com també un altre de les característiques fisicoquímiques del vessament i de les condicions en què es farà.  
- En el cas d'un vessament a un llit públic, caldrà preveure, així mateix, l'impacte produït en aquest llit en el cas de fallada del tractament de depuració, i es consignaran els mecanismes d'emergència necessaris per minimitzar-lo.  
- Es donarà suport institucionalment a la constitució de mancomunitats o consorcis per a la implantació i l'explotació en forma associada de les infrastructures i els serveis de proveïment d'aigües i sanejament.  
- Per als nuclis rurals o les instal·lacions ramaderes aïllats que no es puguen integrar en xarxes supramunicipals o quan aquesta integració resulte antieconòmica, es potenciara la instal·lació de tractaments blans, amb menys costos d'explotació i manteniments tècnicament més senzills.  
5.5Conservació del sòl i la coberta vegetal  
- Serà d'aplicació a totes les forests o terrenys forestals la Llei Forestal de la Comunitat Valenciana (Llei 3/1993) i d'acord amb aquesta es mantindran, protegiran i ampliaran les cobertes vegetals del major nombre possible d'estrats. D'acord amb l'esmentada llei, caldrà sol·licitar l'estimació d'impacte ambiental per a les rompudes de terrenys forestals, qualsevol que en siga l'extensió.  
- Es fomentarà la declaració dels terrenys forestals de la conca de l'Albufera com a protectors, segons la Llei Forestal.  
- Amb independència del compliment de la legislació vigent en matèria d'espècies vegetals protegides, es procurarà la conservació de les masses arbòries, i especialment les d'espècies autòctones, qualssevol que en siguen les dimensions, fins i tot exemplars aïllats, i no s'hi permetrà la rompuda o cap altre tipus d'alteració o canvi d'ús.  
- A les forests o terrenys forestals, es conservarà i restaurarà la vegetació natural on aquesta es trobe degradada, atesa la seua importància en el manteniment dels ecosistemes i en la regulació dels processos físics i biològics, sobre la base dels criteris següents:  
a) Potenciar la regeneració natural de la coberta vegetal sempre que siga possible. Si no fora així, les intervencions es faran amb una selecció de les espècies, tenint en compte la vegetació potencial i utilitzant espècies autòctones de la zona. Això no obstant, podran utilitzar-se espècies colonitzadores en terrenys molt degradats com a fase de preparació dels terrenys a les espècies autòctones, amb una autorització vinculant de l'òrgan ambiental. Per a aquestes labors no podran efectuar-se abancalaments, i els vials que hi calga s'hauran d'eliminar una vegada haja acabat l'actuació. S'afavorirà la diversitat pel que fa als grups d'edat dels planters.  
b) Vedar les zones repoblades al pasturatge pel període de temps necessari.  
c) Promoure la delimitació de les forests d'utilitat pública de la zona. Paral·lelament, revisar les ocupacions existents en aquestes forests per detectar les il·legals i reintegrar-les al patrimoni públic.  
- D'acord amb l'esmentada Llei Forestal, l'administració declararà com a zones d'actuació prioritària totes aquelles que afecten terrenys forestals localitzats en l'àmbit d'aquest PORN en els quals concórreguen alguna de les circumstàncies recollides en aquesta llei.  
- Es prestarà especial atenció a la prevenció i l'extinció d'incendis, i es milloraran els equipaments existents amb aquest fi, com també la regeneració de zones afectades.  
- Com una de les accions fonamental encaminades a la lluita contra l'erosió, es posaran en marxa accions previstes en el Projecte de Correcció Hidrològicoforestal de la Conca Hidrogràfica de l'Albufera, redactat i aprovat el 1982, i entre aquestes.  
a)En aquelles àrees que per les seues característiques litològiques i de relleu presenten un alt grau de susceptibilitat a l'aparició de fenòmens erosius greus, es procurarà mantenir de la coberta arbòria, quan n'hi haja, o introduir-la o estendre-la, en el cas de sòls nus, com a element fonamental de protecció davant de fenòmens erosius.  
b)Foment de tècniques especials de cultiu a zones de gran pendent, on els problemes de pèrdua de sòl tinguen especial rellevància.  
- Igualment, s'estimularan les mesures agrosilvícoles en aquells terrenys marginals aptes per a la reforestació o la conservació de masses forestals ja existents. Es potenciarà la regeneració arbustiva amb espècies pròpies de la zona.  
- Es promourà la recuperació de la vegetació dels llits i rambles mitjançant repoblacions amb vegetació de ribera i palustre.  
5.6 Conservació de la fauna i la flora  
- S'adoptaran les mesures necessàries per a la protecció de les espècies especificades en les distintes normatives d'aplicació, a saber:  
\* Directiva 79/409/CEE relativa a la conservació de les aus silvestres.  
\* Reial Decret 439/1990, de 30 de març, pel qual es regula el Catàleg Nacional d'Espècies Amenaçades.  
\* Annexos II i IV de la Directiva d'Hàbitats 92/43/CEE  
\* Ordre de 20 de desembre de 1985, de la Generalitat Valenciana, sobre Protecció d'Espècies Endèmiques o Amenaçades  
\* Decret 97/1986, de 21 de juliol, de la Generalitat Valenciana, sobre protecció de diverses espècies de fauna silvestre.  
- Les espècies vegetals protegides tindran la consideració de prioritàries per a ser utilitzades en programes de reforestació i regeneració d'hàbitats. La utilització d'altres espècies arbòries, arbustives, subarbustives o graminoides haurà de tenir l'informe favorable de l'òrgan ambiental competent i dels òrgans de gestió dels espais protegits quan els treballs de repoblació es realitzen en el seu àmbit.  
- S'evitarà, amb caràcter general, la caça, la captura, la destrucció o l'alteració negativa dels hàbitats, llocs de reproducció, nius, ous, larves o cries, incloent-hi les molèsties a les seues poblacions, de qualsevol de les espècies de fauna protegida. Amb aquest fi, es respectaran de forma rigorosa les prohibicions i les limitacions permanents d'accés a determinades àrees, i aquelles que eventualment s'establisquen amb caràcter temporal o provisional.  
- S'exceptuen d'aquesta prohibició:  
a)Aquelles accions derivades de l'aprofitament cinegètic en aquelles zones on estiga expressament permès, d'acord amb la regulació de l'activitat cinegètica que siga d'aplicació.  
b)Aquelles accions derivades del tractament fitosanitari dels cultius en aquelles zones en què l'agricultura siga un ús compatible, d'acord amb la regulació específica de l'activitat agrícola.  
- Se sotmetrà a informe previ de l'òrgan ambiental, la recol·lecció o la captura d'espècimens per a fins científics o fotogràfics. Es donarà prioritat a aquells projectes d'investigació que utilitzen tècniques incruentes i, amb aquest fi, l'òrgan ambiental haurà de promoure la creació d'una comissió científica consultiva, que avaluarà la possible incidència negativa d'aquests projectes i assessorarà aquest organisme en la presa de decisions.  
- Es permetran actuacions localitzades i degudament justificades de control de poblacions d'espècies animals exòtiques o que constituïsquen plagues.  
A les àrees d'interés ecològic i espais naturals protegits, aquestes actuacions aniran a càrrec exclusivament de l'òrgan ambiental, i es realitzaran amb les tècniques de menor impacte sobre els sistemes ecològics afectats, prioritzant, però, els mètodes biològics i integrats.  
- La caça i la captura d'espècies cinegètiques s'atendrà de forma genèrica el que estableixen la Llei de Caça; el Reial Decret 1095/1989, pel qual es declaren les espècies de caça i pesca i s'estableixen normes per a la seua protecció; l'Ordre General de Vedes, i les determinacions d'aquest pla.  
- La relació d'espècies cinegètiques podrà ser modificada a iniciativa de l'òrgan ambiental competent si es produïen situacions d'ordre biològic a les poblacions que així ho aconsellen.  
- L'òrgan ambiental podrà autoritzar el reforçament de poblacions cinegètiques sota control veterinari.  
- L'òrgan ambiental podrà limitar o prohibir, de manera excepcional, l'activitat cinegètica en determinades àrees o per a determinades espècies dels espais naturals protegits, si així ho requereix la conservació dels recursos.  
- La persecució, mort o captura d'espècies distintes a les anteriors i a les protegides, requerirà l'autorització prèvia de l'òrgan ambiental, la qual es concedirà després que s'haja demostrat que impliquen perjudicis importants per als cultius o la caça i mitjançant l'aplicació de mètodes selectius homologats.  
- S'evitarà la introducció o la solta de qualsevol espècie, subespècie o varietat animal exòtica amb fins cinegètics en tot l'àmbit del PORN.  
5.7 Conservació de la façana litoral  
- Amb independència de les limitacions d'ús que poden establir les legislacions específiques, en els sòls no urbanitzables dels espais d'interés ecològic s'evitarà qualsevol actuació que implique una modificació substancial de les seues característiques i, especialment, tota construcció no relacionada amb l'ús públic, infrastructura portuària, l'obertura de noves vies de comunicació i la instal·lació de qualsevol suport o símbol que dificulte la visió o observació del paisatge.  
- S'evitarà també la construcció de qualsevol obra o instal·lació que genere una modificació de la dinàmica litoral actual i, en conseqüència, altere la morfologia actual de les platges i els penya-segats.  
- L'accés públic a la façana litoral podrà ser controlat, en l'àmbit de la vigent Llei 22/1988, de 28 de juliol, de Costes, per l'òrgan ambiental competent en els sectors i les èpoques que considere oportuns per a l'adequada preservació dels recursos, i sense perjudici de les competències que legalment corresponguen als municipis.  
- S'evitarà la destrucció de les comunitats vegetals costaners psammòfiles, típiques de les platges i dunes, i halòfiles de les depressions interdunars, com també de la fauna associada a aquestes.  
- L'òrgan ambiental demanarà als organismes competents la protecció de les praderies de fanerògames marines. Amb aquest fi, es promouran estudis de detall sobre l'estat de conservació dels fons submergits immediats a l'àmbit del PORN, com també de la idoneïtat d'instal·lar esculls artificials, la utilització de fons marins per a la regeneració de platges, etc. i el seguiment dels seus efectes.  
5.8 Conservació de camins ramaders  
- Les ocupacions dels camins ramaders classificats en l'àmbit del PORN requeriran l'autorització de l'òrgan ambiental.  
- Els camins ramaders considerats d'interés natural no podran declarar-se innecessàries ni alienar-se o dedicar-se a altres usos.  
- L'òrgan ambiental desenvoluparà totes les actuacions que siguen oportunes per a la recuperació d'invasions i ocupacions il·legals i, si escau, les sancionarà.  
- Es fomentarà l'ús públic extensiu d'aquestes vies amb activitats d'oci com ara el senderisme, les rutes cicloturístiques, etc, i la seua conservació com a corredors ecològics entre les distintes zones, sense perjudici de l'ús ramader d'aquestes.  
6. Directrius en relació amb el planejament   
territorial i urbanístic  
- Les determinacions del PORN seran directament aplicables des del moment de la seua entrada en vigor, i prevaldran sobre les contingudes en el planejament territorial o urbanístic existent, sense perjudici que s'efectue l'adaptació d'aquest últim.  
- Els instruments d'ordenació territorial o física existents en el moment de l'aprovació del PORN hauran d'adaptar-se de les previsions d'aquest. En cap cas s'estableix que mitjançant aquest PORN la classificació o qualificació urbanística dels terrenys.  
- Els espais protegits declarats hauran de disposar d'un planejament territorial i urbanístic que siga adequat i reforce els objectius de conservació d'aquests espais.  
Amb aquest fi s'establirà la necessària coordinació entre els administracions locals, la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports i la Conselleria de Medi Ambient.  
7. Directrius en relació amb les polítiques,   
els plans i les actuacions sectorials  
7.1 Activitats agrícoles, ramaderes i forestals  
- Es considera compatible amb els objectius de conservació dels recursos naturals, el manteniment de les activitats agràries tradicionals que hi ha en l'actualitat, tant en regadiu com en secà, dins de les zones en què aquest ús estiga permès.  
- A l'empara de la Directiva 91/676/CEE, de 12 de desembre de 1991, relativa a la protecció de les aigües contra la contaminació produïda per nitrats utilitzats en l'agricultura, haurà d'establir-se i posar-se en marxa un programa d'acció per a l'Albufera en els termes que recull aquesta directiva. L'Albufera és reconeguda com a «zona sensible» i, per tant, aquest programa tindrà l'objectiu de reduir la contaminació causada pels nitrats d'origen agrari i actuar preventivament contra noves contaminacions.  
En aquesta directiva s'estableixen els terminis per als distints compromisos. Per a 1997 hauran d'aplicar-se els programes d'acció per a les zones vulnerables designades que consistiran en les mesures obligatòries següents:  
a) Les mesures que s'inclouen en l'annex III de la directiva.  
b) Les mesures disposades per l'estat espanyol en els codis de pràctiques agràries correctes establertes per donar a totes les aigües un nivell general de protecció contra la contaminació.  
c) Les mesures addicionals o accions reforçades que es consideren necessàries.  
- L'administració fomentarà l'extensió entre els agricultors de pràctiques compatibles amb el medi ambient i posarà en marxa les ajudes i compensacions necessàries per a la seua implantació.  
- L'administració controlarà els tipus i dosis d'adobat que utilitza l'agricultura intensiva a fi d'assegurar que no impliquen riscos per a les aigües ni per a la conservació dels ecosistemes d'alt valor.  
- L'administració fomentarà, de forma especial, els tipus i les dosis de materials fitosanitaris adequats per tal d'assegurar que no comporten riscos per a la salut humana, les aigües i els éssers vius.  
- La planificació hidrològica inclourà una relació de les zones concretes en què haja d'escometre's una modificació del sistema de reg. S'assenyalen com a punts d'atenció preferent:  
a) A les zones on el cultiu predominant és el fruiter actualment regat per gravetat, haurà d'estudiar-se l'efectivitat del reg per degoteig.  
b)Les noves transformacions en regadiu hauran de supeditar-se a les previsions del mercat dels seus productes i a la disponibilitat dels recursos hídrics.  
- Es fomentarà la declaració dels terrenys forestals de la conca de l'Albufera com a protectors segons la Llei Forestal de la Comunitat Valenciana.  
- En l'interior dels espais naturals protegits, l'òrgan ambiental competent establirà un registre de finques amb indicació de l'ús al qual es dediquen, a fi de controlar les possibles transformacions agràries que puguen donar-se. En tot cas, aquest organisme haurà d'autoritzar qualsevol transformació significativa dels cultius.  
- S'evitarà, amb caràcter general, la crema o l'abandó dels plàstics usats en les pràctiques agrícoles de caràcter industrial (hivernacles...) per a la qual cosa s'arbitraran els sistemes adequats de reciclatge a disposició de l'agricultor.  
- Els establiments ramaders intensius es vincularan a la disposició de superfície de terra suficient per a absorbir les dejeccions sòlides i líquides que produïsquen, o bé al fet de disposar dels elements d'eliminació necessaris entre els quals es recomanen les instal·lacions de producció de biogàs. En tot cas, no s'autoritzarà el vessament d'aquestes substàncies a llits públics.  
7.2 Activitats industrials  
- La implantació d'indústries, llevat les que justifiquen la inexcusable instal·lació en sòl no urbanitzable, haurà de realitzar-se en els sòls qualificats com a industrials i amb classificació adequada pel planejament urbanístic, respectant totes les condicions allí previstes, i també les establertes en la legislació sectorial corresponent.  
- Es potenciarà en l'àmbit del PORN, amb caràcter prioritari, la realització d'auditories ambientals a les empreses allí radicades.  
- En el cas d'indústries localitzades a zones o polígons industrials, s'assegurarà, en tots els casos, la connexió dels seus abocaments a xarxes de clavegueram, municipals o no. En tots els casos en què per les característiques del vessament, l'efluent no siga assimilable pel tractament urbà previst, hauran d'adequar-se les característiques d'aquests efluents als objectius de qualitat establerts mitjançant les oportunes ordenances de vessament.  
- Els establiments industrials que produïsquen aigües residuals capaces, per la seua toxicitat o per composició química o bacteriològica que presenten, de contaminar les aigües, tant subterrànies com superficials, no podran construir pous, rases, galeries o qualsevol dispositiu que possibilite l'absorció d'aquestes aigües pel terreny.  
- No s'hi admetran processos de refrigeració en circuit obert per riscos de contaminació tèrmica, incloent-hi en aquesta prescripció la refrigeració d'instal·lacions elèctriques.   
- Els peticionaris de concessió d'aigües per a ús industrial, o d'autorització de vessaments líquids industrials, estan obligats a presentar una memòria sobre les característiques del procés industrial, indicant clarament aquelles fases que originen vessaments. Caldrà presentar a l'òrgan de conca un esquema de les línies de recollida d'aquests, amb el punt de vessament final o de connexió a la xarxa de col·lectors generals. Aquest òrgan haurà de sol·licitar l'informe favorable de l'òrgan ambiental.  
- Els vessaments industrials que presenten en la composició valors d'olis i greixos superiors als inclosos en la taula I de l'annex al títol V del Reglament del Domini Públic Hidràulic, estaran obligats a disposar dels dispositius necessaris de separació d'aquests components, de manera que no entren als col·lectors ni isquen pels sobreeixidors de crescudes. Caldrà estudiar el possible impacte causat pel vessament d'aquests components en cas de fallada en el tractament de depuració, i consignar els mecanismes d'emergència de què se disposarà per a minimitzar-ne els efectes.  
- Les instal·lacions industrials procuraran, dins de les seues línies de procés, la recollida independent dels distints tipus de residus, de manera que en permeten la màxima recuperació i reciclatge.  
A mode d'orientació, es proposen els grups següents:  
1.Aigües amb substàncies de la llista II del Reglament del Domini Públic Hidràulic.  
2.Aigües de procés sense substàncies de la llista II del Reglament del Domini Públic Hidràulic.  
3.Aigües residuals i de pluja procedents de les zones de treball. Lixiviats de zones d'amuntegament.  
4.Aigües pluvials i les procedents del reg de zones verdes. Aigües de refrigeració.  
7.3 Activitats extractives  
1. La importància dels arrossegaments i les esllavissades depositats als llits, permet autoritzar extraccions d'àrids, sempre que es respecten els aspectes ambientals i es faça la corresponent declaració d'impacte ambiental. No s'hi permetran instal·lacions d'extracció que comprometen el desguàs del llit en avingudes.  
- En particular, l'autorització per a l'extracció d'àrids a la zona de domini públic hidràulic, tal com estableix l'article 90 de la Llei 29/1985, de 2 d'agost, d'Aigües i el 236 del reglament que la desenvolupa, està condicionada a la presentació d'un estudi de la incidència ambiental.  
- El planejament municipal haurà de fixar les zones concretes per a la realització d'activitats extractives i haurà de fixar les garanties necessàries per assegurar la restitució, la regeneració o rehabilitació dels terrenys afectats.  
- Quan es considere oportú, es restauraran les mines, les pedreres i altres àrees degradades que hagen deixat d'explotar-se.  
- Tota activitat extractiva s'haurà d'adaptar al que disposen la Llei de Mines de 21 de juliol de 1973 i els reglaments que la desenvolupen, i a la legislació nacional i autonòmica en matèria d'avaluació d'impacte ambiental.  
7.4 Residus  
- No s'hi podran efectuar vessaments potencialment perillosos, inclosos els vessaments sanitaris, en cap punt de l'àmbit del PORN.  
- Tot vessament sòlid o semisòlid, que realment o potencialment puga produir la contaminació o el rebliment artificial dels llits, les aigües continentals o els aqüífers, s'haurà de realitzar en abocadors controlats que disposen d'un sistema de recollida de lixiviats que garantisca el total control d'aquests i impedisca, a més, que es filtren pel terreny.  
- Per la possible repercussió sobre l'aqüífer detrític de la plana de València, la construcció i la posada en marxa de futurs abocadors hauran d'adoptar les mesures adequades per garantir el correcte funcionament i la minimització dels impactes sobre el medi. En especial es tindrà cura de:  
a) la impermeabilització dels terrenys;  
b) el drenatge i l'emmagatzematge de lixiviats;  
c) l'evacuació d'aigües pluvials;  
d) totes aquelles mesures tendents a evitar l'afecció als recursos hídrics superficials i subterranis.  
- La clausura d'abocadors haurà de considerar els efectes que els lixiviats i els processos de fermentació poden produir en les aigües subterrànies, i dissenyar les mesures correctores per minimitzar-ne la contaminació.  
7.5 Infrastructures  
- La localització i el disseny de tota la infrastructura, a més de complir la normativa sectorial, haurà de plantejar diverses alternatives sobre la base d'un estudi previ o paral·lel de la capacitat d'acollida del territori que tinga en compte almenys els aspectes següents:  
a) L'increment de processos condicionants naturals com el risc a l'erosió, esllavissades, arrossegaments, etc.  
b)L'alteració de llits per aterrament o per destrucció de la vegetació.  
- Durant la realització de les obres hauran de prendre's les precaucions necessàries per evitar l'alteració de la coberta vegetal o la modificació dels llits a les zones adjacents i, en tot cas, el projecte inclourà les necessàries partides pressupostàries per a la correcció de l'impacte produït, com també per a la seua adequació ecològica i paisatgística.  
- El problema de la regressió de la façana litoral com a conseqüència de l'ampliació del port de València haurà d'abordar-se de forma global i definitiva. La regeneració de les platges no es farà en cap cas amb arena procedent dels fons marítims propers.  
8. Règim d'avaluació ambiental  
Projectes, obres i activitats que han de sotmetre's a avaluació d'impacte ambiental segons la legislació de l'estat  
1.S'hi consideren totes els obres, instal·lacions i activitats compreses en l'annex del Reial Decret Legislatiu 1302/1986, de 28 de juny, d'Avaluació d'Impacte Ambiental, i les especificades en l'annex II del Reial Decret 1131/1988, de 30 de setembre, pel qual s'aprova el reglament per a l'execució del reial decret legislatiu.  
Es recullen en l'annex I, al final d'aquest epígraf.  
2.Els projectes d'autopistes i autovies que comporten un nou traçat, com també les noves carreteres (article 9 de la Llei 25/1988, de 29 de juliol, de Carreteres).  
3.Les transformacions d'ús del sòl que impliquen l'eliminació de la coberta vegetal arbustiva o arbòria i impliquen un risc potencial per a les infrastructures d'interés general de la nació i, en tot cas, quan aquestes transformacions afecten superfícies superiors a 100 hectàrees (disposició addicional segona de la Llei 4/1989, de 27 de març, de Conservació dels Espais Naturals i de la Flora i Fauna Silvestres).  
4.En la tramitació de concessions i autoritzacions que afecten el domini públic hidràulic i puguen implicar riscos per al medi ambient, serà preceptiva la presentació d'una avaluació dels efectes (article 90 de la Llei 29/1985, de 2 d'agost, d'Aigües i article 236 del Reial Decret 849/1986, d'11 d'abril, d'aprovació del Reglament del Domini Públic Hidràulic).  
Els programes, plans, avantprojectes i projectes d'obres i accions que ha de realitzar la mateixa administració, han d'incloure també els corresponents estudis d'avaluació dels efectes ambientals quan raonablement puguen presumir-se riscos per al medi ambient com a conseqüència de la seua realització. Així mateix, hauran d'incorporar-se aquests estudis als expedients de totes les obres de regulació (article 239 del Reial Decret 849/1986, d'11 d'abril, d'aprovació del Reglament del Domini Públic Hidràulic).  
En l'atorgament de concessions o autoritzacions per a l'aprofitament d'àrids, pastures i vegetació arbòria o arbustiva, establiment de ponts o passarel·les, embarcadors i instal·lacions per a banys públics, es considerarà la possible incidència ecològica desfavorable, i s'hi hauran d'exigir les adequades garanties per a la restitució del medi (article 69 de la Llei 29/1985, de 2 d'agost, d'Aigües, i article 70 del Reial Decret 849/1986, d'11 d'abril, d'aprovació del Reglament del Domini Públic Hidràulic).  
Projectes, obres i activitats que s'han de sotmetre a avaluació d'impacte ambiental segons la legislació de la Comunitat Valenciana  
Les obres, instal·lacions o activitats previstes en l'annex de la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana, d'Impacte Ambiental, i en l'annex I del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, pel qual s'aprova el reglament per a l'execució de la llei esmentada.  
Es recullen en l'annex II, al final d'aquest epígraf.  
Projectes, obres i activitats que s'han de sotmetre a estimació d'impacte ambiental segons la legislació de la Comunitat Valenciana  
1.Les obres, instal·lacions o activitats previstes en l'annex II del Decret 162/1990, de 15 d'octubre, pel qual s'aprova el reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'Impacte Ambiental.  
Es recullen en l'annex III, al final d'aquest epígraf.  
2.Les obres, els projectes i les activitats previstos en l'article 63 de la Llei 3/1993, de 9 de desembre, de la Generalitat Valenciana, Forestal de la Comunitat Valenciana.  
Es recullen en l'annex IV, al final d'aquest epígraf.  
Projectes, obres i activitats que s'han de sotmetre a autorització vinculant de l'òrgan ambiental segons el Pla d'Ordenació dels Recursos Naturals de la Zona de la Conca Hidrològica de l'Albufera  
1.D'acord amb la Llei estatal 4/1989, de Conservació dels Espais Naturals i de la Flora i Fauna Silvestres, el pla d'ordenació dels recursos naturals podrà delimitar els usos i les activitats efectuats dins del seu àmbit, d'acord amb la conservació dels valors naturals existents. En conseqüència, es recullen en aquest estudi les actuacions que se sotmeten a autorització o informe favorable, vinculants i preceptius, de l'òrgan ambiental.  
2.L'atorgament d'autoritzacions per l'òrgan ambiental s'efectuarà mitjançant el procediment que establesca aquest òrgan, després de la presentació per part del sol·licitant de l'autorització d'un informe que continga com a mínim la següent informació sobre l'activitat:  
- Actuació per a la qual se sol·licita autorització.  
- Promotor o beneficiari.  
- Localització del projecte.  
- Previsió temporal de construcció o implantació.  
- Efectes sobre el medi.  
- Mesures correctores valorades econòmicament.  
- Pla de vigilància i seguiment.  
Si l'activitat està sotmesa al procediment d'avaluació d'impacte ambiental, la declaració o estimació positiva d'impacte tindrà la consideració d'autorització de l'òrgan ambiental.  
3.La no-obtenció d'autorització impedeix la realització de qualsevol activitat, projecte o actuació, però el fet de no obtenir-la no eximeix ni prejutja el compliment de la resta de normativa sectorial aplicable o la necessitat d'atorgar altres llicències o autoritzacions.  
4.En general, seran sotmesos a autorització de l'òrgan ambiental competent tots aquells plans, obres, instal·lacions i activitats que comporten una variació significativa en el recurs de l'aigua, superficial o subterrània, a la conca hidrològica de l'Albufera, tant en aspectes quantitatius del recurs com en qualitat d'aquest.  
5.En el procés d'atorgament d'autoritzacions i concessions referents al domini públic hidràulic en l'àmbit d'aquest pla per part dels organismes de conca o dels serveis de la Generalitat Valenciana amb competències en aquest camp, s'emetrà informe sobre la sol·licitud i es demanarà a l'òrgan ambiental un informe favorable vinculant.  
6.Altres plans, obres, instal·lacions i activitats que hauran de ser sotmesos explícitament a estimació d'impacte ambiental o a autorització vinculant de l'òrgan ambiental en l'àmbit d'aplicació d'aquest pla d'ordenació dels recursos naturals, quan cap altra legislació no obligue a fer-ho seran:  
- Plans d'ordenació de forests.  
- Tallafocs de més de 30 metres d'ample i 150 m de llarg.  
- Camins de desemboscar per a l'extracció de fusta.  
- Ocupació de camins ramaders.  
- Plans i obres de regulació i canalització hidràulica, incloent-hi el formigonat de séquies i canals ja existents.  
- Projectes d'enginyeria hidràulica agrícola que abasten més de 50 ha de regadiu.  
- Campanyes de tractaments fitosanitaris a partir de 10 ha, quan s'utilitzen productes tòxics i molt tòxics segons la perillositat que comporten per a les persones (d'acord amb el Reial Decret 3349/1983) i productes del tipus C segons la toxicitat per a la fauna terrestre o aqüícola (classificació de l'Ordre Ministerial de 31.1.73).  
- Instal·lacions d'aqüicultura i piscifactories.  
- Polígons industrials.  
- Dics, creació de platges artificials i restauració de platges i zona litoral.  
- Projectes d'introducció o alliberament d'espècies animals no autòctones i de granges d'animals exòtics vius.  
- Pistes i circuits de competicions de vehicles de motor.  
- Instal·lacions recreatives i parcs aquàtics en sòl no urbanitzable i parcs metropolitans.  
- Zones d'acampada (campaments de turisme, àrees d'acampada controlada, etc.) amb capacitat per a més de 100 vehicles o més de 300 persones, i àrees recreatives amb capacitat per a més de 200 persones.  
- Instal·lacions industrials, transformacions d'ús del sòl, modificacions en el planejament urbanístic, extraccions i obres d'infrastructura en l'àmbit ordenat dels espais naturals protegits, embassaments i zones humides i, en el cas que estiga específicament previst, en les zones perifèriques de protecció.  
- Pistes d'aterratge i envol d'ultralleugers.  
- Pistes d'aterratge i envol d'aeronaus per a tractaments agrícoles aeris.  
ANNEX I  
Estan sotmeses a avaluació d'impacte ambiental totes les actuacions relatives a les obres, instal·lacions o activitats compreses en l'annex del Reial Decret Legislatiu 1302/1986, de 28 de juny, d'avaluació d'impacte ambiental. Aquestes són:  
1.Refineries de petroli brut, instal·lacions de gasificació i de liqüefacció d'almenys 500 tones de carbó d'esquits bituminosos al dia.  
2.Centrals tèrmiques i altres instal·lacions de combustió amb potència tèrmica d'almenys 300 MW, com també centrals nuclears i altres reactors nuclears.  
3.Instal·lacions destinades exclusivament a l'emmagatzematge permanent, o a eliminar definitivament residus radioactius.  
4.Plantes siderúrgiques integrals.  
5.Instal·lacions destinades a l'extracció d'amiant, com també el tractament i la transformació de l'amiant i dels productes que contenen amiant.  
6.Instal·lacions químiques integrades.  
7.Construcció d'autopistes, autovies i línies de ferrocarril de llarg recorregut, que comporten un nou traçat, aeroports amb pistes d'envol i aterratge d'una longitud major o igual a 2.100 metres i aeroports d'ús particular.  
8.Ports comercials: vies navegables i ports de navegació interior que permeten l'accés a vaixells superiors a 1.350 tones i ports esportius.  
9.Instal·lacions d'eliminació de residus tòxics i perillosos per incineració, tractament químic o emmagatzematge en terra.  
10. Grans preses.  
11. Primeres repoblacions, quan comporten riscos de greus transformacions ecològiques negatives.  
12.Extracció a cel obert d'hulla, lignit o altres minerals.  
ANNEX II  
Especificacions relatives a les obres, instal·lacions o activitats compreses en l'annex de la Llei de la Generalitat Valenciana 2/1989, de 3 de març, d'Impacte Ambiental  
1.Agricultura i zoologia   
a) Plans i projectes de colonització rural.  
a.1. Concentracions parcel·làries de terrenys de cultiu en secà, amb superfície superior a 100 hectàrees.  
a.2. Reparcel·lacions i instal·lació de masovers.  
a.3. Transformacions de secà a regadiu en superfícies superiors a 100 hectàrees.  
b) Projectes de transformació a cultiu de terrenys seminaturals, naturals o incultes, quan la superfície que s'ha de transformar siga superior a 25 hectàrees o a 10 hectàrees en pendent igual o superior al 15 per 100.  
c) Repoblacions forestals. S'entendrà per repoblacions totes les plantacions o sembres d'espècies forestals sobre sòls que durant els últims cinquanta anys no hagen estat sensiblement coberts per arbres de les mateixes espècies que les que es tracta d'introduir i totes aquelles que pretenguen executar-se sobre terrenys que en els últims anys hagen estat despoblats d'arbres.  
d) Intervencions sobre sòls i vegetació que no estiguen directament associades amb la seua conservació i millora a mitjà i llarg termini o amb l'ordenat aprofitament que garantisca la persistència del recurs.  
e) Plans de correcció hidrologicoforestal.  
f) Nuclis zoològics: zoos i safaris.  
g) Piscifactories i altres cultius aquàtics, sempre que tinguen més de 100 tones de càrrega.  
h) Projectes d'instal·lacions ramaders en què concórreguen algunes de les circumstàncies següents:  
- Instal·lacions de ramat boví amb capacitat superior a 175 places de boví major, d'aptitud càrnia o lletera.  
- Instal·lacions amb capacitat superior a 300 places de boví d'engreixament.  
- Instal·lacions de ramat caprí o oví amb capacitat superior a 1.000 places.  
- Instal·lacions de ramat porcí amb capacitat superior a 350 places de reproductors en cicle tancat, o granges engreixadores de més de 800 places.  
- Instal·lacions avícoles o cunícoles amb capacitat superior a 20.000 places.  
j) Instal·lacions d'indústries agroalimentàries:  
- Escorxadors amb capacitat superior a 1.000 tones/any.  
- Instal·lacions de trossejament d'animals amb capacitat superior a 4.000 tones/any.  
- Tractament de cossos, matèries i despulles d'animals en estat fresc per a l'extracció de cossos greixosos.  
k) Projectes de transformació a camps de golf de terrenys seminaturals, naturals o incultes.  
l) Transformacions d'ús del sòl que impliquen eliminació de la coberta vegetal arbustiva o arbòria i impliquen un risc potencial per a les infrastructures d'interés general de la nació i, en tot cas, quan aquestes transformacions afecten superfícies superiors a 100 hectàrees.  
2. Energia  
a)Extracció, preparació i aglomeració de combustibles sòlids (hulla, antracita i lignit) i coqueries.  
b)Extracció de crus del petroli.  
c)Refinació de petroli.  
d)Extracció i depuració de gas natural.  
e)Extracció de pissarres bituminoses.  
f) Producció d'energia hidroelèctrica, termoelèctrica i nuclear, llevat de la produïda amb grups electrògens.  
g)Transport i distribució d'energia elèctrica quan el transport no isca del territori de la Comunitat Valenciana i l'aprofitament de la seua distribució no afecte qualsevol altra comunitat autònoma, sempre que concórrega alguna de les circumstàncies següents:  
- Quan la tensió nominal entre fases siga igual o superior a 132 kW.  
- Quan es tracte de línies d'alta tensió que travessen en tot o en part parcs o paratges naturals, i altres espais naturals protegits mitjançant un decret de la Generalitat Valenciana.  
3.Extracció i transformació de minerals no energètics i productes derivats. Indústries químiques.  
a)Extracció i preparació de mineral de ferro i metàl·lics no ferrosos.  
b) Producció i primera transformació de metalls.  
- siderúrgia integral  
- de l'alumini, coure, i altres metalls no ferrosos.  
c)Extracció de minerals no metàl·lics ni energètics  
c.1. Materials de construcció (substàncies no argiloses, roques, pissarres, elaboració d'àrids per trituració, algeps i roques ornamentals).  
c.2. Amiant, com també el tractament i transformació d'aquest i dels productes que en contenen, sempre que concórreguen algunes de les circumstàncies següents:  
- Per als productes d'amiant-ciment, una producció anual de més de 20.000 tones de productes acabats.  
- Per als guarniments de fricció, una producció anual de més de 50 tones de productes acabats.  
- Per a altres utilitzacions d'amiant, una utilització de més de 200 tones any.  
c.3. Sals potàssiques, fosfats i nitrats.  
c.4. Sal comuna (sal marina i de font i sal gemma).  
c.5. Pirites i sofre.  
c.6. Torbes.  
d) Indústries de productes minerals no metàl·lics.  
- Fabricació de ciments.  
e) Instal·lacions químiques integrades  
4. Indústries transformadores dels metalls:  
a) Foses  
b) Construcció de vehicles automòbils.  
c) Construcció de bucs.  
5. Altres indústries manufactureres.  
- Fabricació de pasta paperera.  
6. Recuperació i eliminació de productes i emmagatzematge.  
a) Instal·lacions de tractament o eliminació de rebuigs i residus sòlids urbans.  
b)Plantes depuradores d'aigües, de nova construcció i modificacions, situades a terrenys seminaturals, naturals o incultes classificats com a sòl no urbanitzable, quan es projecten per a més de 10.000 habitants equivalents, com també el sistema de col·lectors corresponent, llevat dels casos que desenvolupen característiques i traçat recollits en instruments d'ordenació del territori amb la declaració d'impacte ambiental positiva. Emissaris submarins i l'ampliació d'aquests.  
c)Desballestament i emmagatzematge de ferralla.  
d)Instal·lacions d'eliminació o tractament de residus tòxics i perillosos per incineració, tractament físic o químic, o emmagatzematge en terra.  
e) Plantes d'emmagatzematge o tractament de residus radioactius.  
7.Transports per canonada (aqüeductes, oleoductes i gasoductes) de nova construcció, l'itinerari dels quals transcórrega íntegrament per territori de la Comunitat Valenciana, quan passen per terrenys seminaturals, naturals o incultes classificats com a sòl no urbanitzable, llevat dels casos que desenvolupen traçats recollits en instruments d'ordenació del territori amb la declaració d'impacte ambiental positiva.  
8.Projectes d'infrastructura  
a) Construcció d'autopistes, autovies, carreteres, vies públiques o privades de comunicació i línies de ferrocarril de nova planta l'itinerari de les quals discórrega íntegrament pel territori de la Comunitat Valenciana, llevat dels casos que desenvolupen traçats i característiques recollits en instruments d'ordenació del territori o en estudis informatius de carreteres amb declaració positiva d'impacte ambiental, i en els casos de construcció de línies de tramvia el traçat de les quals discórrega íntegrament per sòl urbà.  
b) Construcció o ampliació d'aeroports i heliports que no siguen d'interés general, i aeroports d'ús particular.  
c) Construcció o ampliació de ports de refugi, esportius i de pesca que no siguen d'interés general, sempre que l'ampliació excedisca de la delimitació actual i comporte un guany de terrenys a la mar superior al 5 per 100 de la superfície actual, llevat dels casos que desenvolupen actuacions previstes en plans d'ordenació amb la declaració d'impacte ambiental positiva.  
Plans d'ordenació de les zones de servei dels ports, quan prevegen obres descrites en el paràgraf anterior.  
Vies navegables l'itinerari de les quals discórrega íntegrament pel territori de la Comunitat Valenciana.  
d)Realització d'obres de regeneració i defensa de la costa.  
e) Preses i embassaments de reg, quan concórrega alguna de les circumstàncies següents:  
- Que la capacitat d'embassament siga superior a cinquanta mil metres cúbics.  
- Que l'alçada dels murs o dics siga superior a sis metres des de la rasant del terreny.  
f) Obres de canalització o regularització de cursos d'aigua, quan discórreguen per terrenys seminaturals, naturals o incultes, classificats com a sòl no urbanitzable, llevat dels casos que desenvolupen traçats recollits en instruments d'ordenació del territori amb declaració positiva d'impacte ambiental o quan constituïsquen una conservació o millora de les actualment existents, sense modificar-ne el traçat.  
g) Instruments d'ordenació del territori  
Plans d'ordenació del territori, plans d'acció territorial, programes d'ordenació del territori i projectes d'execució del pla d'ordenació del territori de coordinació.  
Plans generals municipals d'ordenació urbana i normes complementàries i subsidiàries del planejament, com també les modificacions i revisions d'aquestes que afecten sòls no urbanitzables o impliquen una alteració o implantació d'ús global industrial en sòl urbanitzable.  
9. Qualsevol altre projecte o activitat que mitjançant un decret del Consell de la Generalitat Valenciana es considere que d'una manera directa o indirecta pot tenir efectes sobre la salut, el benestar humà o l'entorn.  
ANNEX III  
Obres, instal·lacions i activitats subjectes a estimació d'impacte ambiental segons l'annex II del Reial Decret 162/1990, de 15 d'octubre, pel qual s'aprova el reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, de 3 de març, d'Impacte Ambiental.  
1. Agricultura i zoologia  
a) Plans i projectes de colonització rural  
a.1. Concentracions parcel·làries de terreny de cultiu en secà amb superfícies entre 25 i 100 hectàrees.  
a.2. Transformacions de secà a regadiu amb superfície compresa entre 25 i 100 hectàrees.  
b) Projectes de transformació a cultiu de terrenys seminaturals, naturals o incultes, quan es referisquen a superfícies compreses entre 5 i 25 hectàrees, i en qualsevol cas en pendents iguals o superiors al 15 per 100.  
c) Projectes que desenvolupen sectorialment o puntualment plans globals que hagen estat objecte de declaració d'impacte ambiental positiva.  
d)Piscifactories i altres cultius aquàtics que tinguen entre 25 i 100 tones de càrrega.  
e) Projectes d'instal·lacions ramaderes en què concórreguen les circumstàncies següents:  
- Instal·lacions de ramat boví amb capacitat compresa entre 75 i 175 places de boví major, d'aptitud càrnia o lletera.  
- Instal·lacions de ramat boví d'engreix amb capacitat compresa entre 100 i 300 places de boví d'engreix.  
- Instal·lacions de ramat oví o caprí amb capacitat compresa entre 500 i 1.000 places.  
- Instal·lacions de ramat porcí amb capacitat compresa entre 200 i 350 places de reproductors en cicle tancat, o granges engreixadores amb capacitat compresa entre 400 i 800 places.  
- Instal·lacions avícoles o cunícoles amb capacitat compresa entre 10.000 i 20.000 places.  
f) Instal·lacions d'indústries agroalimentàries:  
- Instal·lacions de trossejament d'animals amb capacitat compresa entre 1.000 i 4.000 tones/any.  
- Cerveseries o malteries.  
- Sucreres.  
- Fabricació de farina d'ossos i gluten de pells.  
- Producció de farina de peix i extracció i tractament de l'oli de peix.  
- Fabricació de pinsos compostos.  
2. Energia  
Transport i distribució d'energia elèctrica quan el transport no isca del territori de la Comunitat Valenciana i l'aprofitament de la seua distribució no afecte cap altra comunitat autònoma, sempre que es done alguna de les circumstàncies següents:  
- Que la tensió nominal entre fases estiga compresa entre 66 i 132 kW.  
- Que es tracte de línies d'alta tensió que travessen en tot o en part boscos o masses d'arbratge.  
3.Projectes d'infrastructura  
a)Projectes que desenvolupen sectorialment o puntualment plans globals que hagen estat objecte de declaració ambiental positiva.  
b) Actuacions en matèries de vies de comunicació, exceptuades les de conservació i manteniment, per a les quals s'exigisca informació pública en la legislació sectorial.  
c) Preses i embassaments de reg, sempre que concórrega alguna de les circumstàncies següents:  
- Tinguen una capacitat compresa entre 20.000 i 50.000 metres cúbics.  
- L'alçada de dics o murs estiga compresa entre 4 i 6 metres.  
d)Depòsits d'aigua de nova construcció, sempre que es done alguna de les circumstàncies següents:  
- En els superficials, que tinguen una capacitat superior a 9.000 metres cúbics i que estiguen situats a terrenys naturals, seminaturals o incultes, classificats com a sòl no urbanitzable.  
- En els elevats, que tinguen una capacitat superior a 5.000 metres cúbics, amb una alçada superior a 9 metres, i que estiguen situats en terrenys naturals, seminaturals o incultes, classificats com a sòl no urbanitzable.  
e) Plantes depuradores d'aigua de nova construcció, com també el sistema de col·lectors corresponents, quan es projecten per a uns paràmetres compresos entre 10.000 i 100.000 habitants equivalents.  
f) La instal·lació, ampliació o reforma d'indústries o activitats generadores o importadores de residus tòxics o perillosos o manipuladores de productes dels quals es puguen derivar residus del caràcter indicat.  
g) Instal·lacions de tractament i eliminació de residus inerts, com també l'ampliació d'aquestes.  
h) Projectes d'urbanització de plans parcials d'ús industrial que desenvolupen plans generals d'ordenació urbana o normes subsidiàries i complementàries no sotmesos a avaluació o estimació d'impacte ambiental.  
4. Instruments d'ordenació del territori  
a) Instruments d'ordenació urbanística que desenvolupen un planejament de rang superior quan així ho exigisca aquest expressament.  
b) Llevat que es tracte de sòl urbà, plans especials autònoms i les modificacions d'aquests.  
c) Plans especials de conservació de belleses naturals, de protecció del paisatge, de conservació i millora del medi rural, i de protecció d'hortes, cultius i espais forestals.  
ANNEX IV  
Obres, instal·lacions i activitats que afecten terrenys forestals i que estiguen subjectes a estimació d'impacte ambiental segons la Llei 3/1993, de 9 de desembre, de la Generalitat Valenciana, Forestal de la Comunitat Valenciana  
1.Xarxes i infrastructures de comunicacions telefòniques i telegràfiques.  
2.Xarxes de proveïment d'aigües i sanejament  
3. Agrupació de finques forestals i parcel·làries.  
4. Carreteres, camins i pistes forestals, i l'ampliació d'aquests, quan no estiguen sotmesos a declaració d'impacte ambiental, llevat de les necessàries per a la defensa contra incendis.  
5. Introducció de noves espècies vegetals o animals.  
6. Les rompudes de terrenys forestals, qualsevol que en siga l'extensió, quan no s'hagen de sotmetre a avaluació.  
7. Xarxes i infrastructures de transport d'energia elèctrica, quan no estiguen sotmeses a declaració d'impacte.  
8. Canalització de barrancs i llits fluvials i regeneració de riberes.  
9. Règim de protecció i divisió per zones  
9.1 Figures de protecció proposades  
De l'estudi realitzat a la zona de la conca hidrogràfica de l'Albufera, tal com ja es va exposar en el diagnòstic ambiental de l'àmbit, es proposa una sola zona per a la seua declaració com a espai protegit. Es tracta de proposar la declaració com a Parc Natural de l'Albufera, al sistema format pel llac de l'Albufera de València, l'entorn humit d'aquest i la barra o el cordó litoral adjacents a aquests.  
9.2 Justificació de la protecció de l'espai  
La declaració del Parc Natural de l'Albufera (Decret 71/1993, del Govern valencià) recull que la instauració d'un règim jurídic especial per a aquest espai té per finalitat atendre la conservació dels ecosistemes naturals i els seus valors ecològics, estètics, educatius i científics, promovent l'ensenyament i el gaudi del parc per raó del seu interés patrimonial i cultural, com també el manteniment de les activitats econòmiques tradicionals, i es fan compatibles amb el grau de protecció recollit en aquest decret.  
La justificació d'aquesta declaració prèvia a la redacció del pla d'ordenació dels recursos naturals, recollida en el mateix text legal, és l'existència de factors pertorbadors que podrien alterar irreversiblement els seus valors naturals.  
Les activitat humanes repercuteixen en major o menor grau sobre el medi natural. Aquest, al seu torn, modifica i condiciona l'explotació que l'home fa dels recursos. Les activitats productives trenquen l'equilibri ecològic. Recuperar un nou equilibri dinàmic dependrà de la intensitat de la pertorbació produïda i de la capacitat d'acollida del medi i del temps transcorregut.  
Les activitats humanes han conviscut a l'Albufera de València sense posar en perill la seua conservació fins que els impactes i el procés de degradació han estat massa intensos i ràpids.  
La proximitat a una gran ciutat com és València, en una zona agrícola d'alta productivitat, amb un desenvolupament industrial, urbanístic i turístic desordenat que hi ha incidit directament de forma intensa durant les últimes dècades, ha portat al sistema ecològic de l'Albufera a una situació crítica.  
L'actual sensibilització i conscienciació social i dels poders públics cap al medi ambient ha estat un factor important per evitar la pèrdua irreparable dels valors que han fet de l'Albufera un espai únic.  
El reconeixement dels valors paisatgístics, culturals i ecològics del parc no ha estat únicament en l'àmbit local; la seua importància internacional com a àrea d'acollida d'aus migratòries del Mediterrani occidental és de tal rellevància que ha estat inclosa dins de diversos convenis internacionals (Ramsar, ZEPA, Directiva d'Hàbitats).  
Aquest reconeixement comporta obligatòriament una sèrie de compromisos de conservació, però no el fet de preservar la naturalesa en contra dels habitants de la zona. Ben al contrari, una de les metes establertes en el V Programa Comunitari de Política i Actuació en Matèria de Medi Ambient és la protecció de la natura i la diversitat biològica mitjançant un desenvolupament sostenible, entès com aquell que satisfà les necessitats del present sense posar en perill la capacitat de les generacions futures per satisfer les pròpies necessitats.  
Al mateix temps, el paper que s'apunta en breu termini per als espais protegits és el d'element dinamitzador de les economies locals pròximes a aquests.  
La gestió de l'Albufera, com també la de la xarxa d'espais naturals de la Comunitat Valenciana ha d'encaminar-se a l'estratègia comunitària que pretén mantenir la diversitat biològica a Europa. Es crearà una xarxa articulada d'hàbitats basada en la idea de Natura 2000, tasca que consistirà a restaurar-los i conservar-los i crear corredors entre aquests. La creació i la conservació d'aquesta xarxa dependrà del fet que en el futur les polítiques agrària, de turisme i de transport es conformen i s'executen de forma planificada i racional  
Des d'aquesta perspectiva, i tenint en compte que pels seus valors l'Albufera podrà formar part d'aquesta xarxa, ha de començar-se a elaborar i adequar uns instruments que permeten aconseguir els objectius fixats, tant localment com en l'àmbit europeu.  
9.3 Justificació de la figura de protecció   
Tenint en compte la representativitat dels seus ecosistemes i la singularitat de les característiques ecològiques, científiques, culturals i paisatgístiques de l'Albufera dins de l'àmbit de conca hidrogràfica i del sector denominat vector Xúquer, aquest pla d'ordenació dels recursos naturals confirma la declaració del sistema format pel llac de l'Albufera, el seu entorn humit i la barra litoral adjacent com a parc natural.  
La figura de parc natural proposada es justifica segons la concepció que l'ús ha imposat a aquesta denominació, com aquells espais de notable valor natural i de singularitat biològica en els quals les activitats antròpiques es fan compatibles amb la dinàmica natural mitjançant un ús equilibrat i sostenible dels recursos.  
Com estableix el Decret 71/1993, de 31 de maig, del Govern valencià, de règim jurídic del Parc de l'Albufera, "el sistema format pel llac de l'Albufera, el seu entorn humit i la barra litoral adjacent constitueix un dels espais naturals de major importància a la Comunitat Valenciana. La circumstància de proximitat a l'àrea metropolitana de València li confereix especials característiques ambientals, a la vegada que li afegeix una important funció social com a espai natural".  
D'altra banda, l'anàlisi i la valoració realitzades a la conca hidrogràfica de l'Albufera i vector Xúquer, territori objecte d'ordenació en aquest PORN, confirma la importància de l'Albufera com a zona humida i determina l'existència de zones i elements naturals que ofereixen un interés singular.  
El sistema lacustre de l'Albufera té un paper decisiu dins del context general de les zones humides europees com a àrea d'acollida d'aus aquàtiques, i la importància internacional que té s'ha reconegut amb la inclusió en el Conveni Ramsar i en la xarxa europea de zones d'especial protecció per a les aus, ZEPA.  
Per tant, el ja declarat Parc de l'Albufera comporta una àrea que s'adapta a les categories de protecció definides en la Llei 4/1989, de 27 de març, de Conservació dels Espais Naturals i de la Flora i Fauna Silvestres.  
Així mateix, la presència en la zona d'importants usos i aprofitaments de tipus tradicional que, en interacció amb les biocenosis naturals, han determinat les característiques ambientals actualment existents com a trets distintius de l'espai, determina la necessitat d'establir una regulació d'activitats que faça compatible l'ús ordenat de l'espai amb el manteniment dels valors ecològics. Així, l'arrossar constitueix un sistema fonamental per a la conservació de la riquesa biològica del parc ja que manté una vegetació i una fauna invertebrada associada que constitueixen la base tròfica de nombroses espècies de vertebrats, principalment aus. L'arrossar constitueix un ambient complementari al del llac com a àrea d'alimentació i és vital durant el període hivernal i els passos migratoris.  
Entre les distintes modalitats que la legislació vigent preveu per a la protecció d'espais naturals, la figura elegida (parc natural) és la més adequada a les consideracions exposades pel fet de permetre fer compatible una adequada protecció del medi natural amb el manteniment ordenat dels usos i aprofitaments tradicionals i amb la visita i el gaudi de l'espai amb les limitacions necessàries.  
Els parcs naturals són àrees naturals que, per raó de la representativitat dels seus ecosistemes o la singularitat de la flora, la fauna o les formacions geomorfològiques, o bé per la bellesa dels seus paisatges, posseeixen uns valors ecològics, educatius, científics, culturals o estètics, la conservació dels quals mereix una atenció preferent i es consideren adequats per a la seua integració en xarxes nacionals o internacionals d'espais protegits.  
Les activitats dins d'aquests parcs naturals s'orienten a conservar els usos tradicionals agrícoles, ramaders i silvícoles, i a l'aprofitament de les produccions compatibles amb les finalitats que van motivar la declaració, com també la visita, el gaudi i les activitats pròpies de la gestió de l'espai protegit.  
Segons el Decret 71/1993, ja esmentat, «l'oportunitat de la declaració del parc per a l'Albufera i el seu entorn es justifica també per l'existència dels següents factors pertorbadors els quals s'hauran de regular i resoldre amb la figura de protecció proposada:  
- Aterrament i desaparició de la marjal.  
- Pressió urbanística.  
- Pertorbació del règim hídric amb perjudici irreversible per al llac i els ullals.  
- Pressió industrial en el sector nord, generada per. l'ampliació del port de València.  
- Pressió cinegètica desmesurada.  
- Disfuncions a zones perifèriques.»  
9.4 Delimitació de l'espai que s'ha de protegir  
Es proposa la declaració com a Parc Natural de l'Albufera al sistema format pel llac de l'Albufera de València, l'entorn humit i la barra o cordó litoral adjacents a ambdós.  
Els límits de l'espai garanteixen la inclusió dels distints ambients fonamentals per al manteniment d'ecosistemes valuosos i d'aquells que encara que siguen d'origen antròpic, com ara l'arrossar, són bàsics per a la conservació de la biodiversitat característica del parc.  
D'acord amb els objectius de conservació d'aquest Pla d'Ordenació dels Recursos Naturals de la Zona de la Conca Hidrogràfica de l'Albufera, els límits del Parc Natural de l'Albufera són:  
Límit nord  
Segueix el nou llit del Túria des de la desembocadura fins al camí del Bracet. Segueix el camí del Bracet fins arribar a la senda de les Vaques, i continua per aquesta senda en direcció sud fins a l'encreuament amb la séquia de l'Or. Continua per la Séquia de l'Or fins a la Séquia de Ravisanxo. Segueix la Séquia de Ravisanxo fins a la intersecció amb la CN-332.  
Límit oest  
Segueix la carretera nacional 332 des de la intersecció amb la séquia de Ravisanxo (entre el PQ 254 i el PQ 255) fins al PQ 250. Continua pel camí Vell de Russafa i la via del ferrocarril Silla-Cullera (des del PQ 3 fins al PQ 9). Continua per la séquia o escorrentia de la Campana fins a la intersecció amb el camí de la Verola, seguint aquest fins al camí del Barranquet, que es travessa, i continuant pel ramal de la Rebassa fins al camí de l'Alteró, el qual s'abandona seguint el límit entre les parcel·les 151-150 i les 49-50 (del polígon 26 de Sollana) fins al camí de l'Haca o camí dels Campetes, continuant pel límit entre les parcel·les 116-106 i límit entre les parcel·les 105-23 i 129-128-137-139-107-24-25 (del polígon 26 de Sollana) fins al camí de Paretes.  
Continua pel camí de Paretes, rec de Paretes, la séquia de l'Overa (o del Regai) la séquia dels Clots i el rec dels Hoyos fins a l'encreuament amb el camí de la Maquia, el qual s'abandona pel límit entre les parcel·les 817 i 919 (polígon 21, full 2 de Sollana) fins a la senda d'Olivarons.  
Des d'aquesta sendera continua pel límit entre les parcel·les 301-302-303-304-338-339 i les parcel·les 818-246-247-954-305a-306a (del polígon 21, full 2 de Sollana) fins a l'escorredor dels Oliverans o rec d'Alfasar. Continua per aquest fins a la Casa del Coto i, des d'ací, pel límit entre les parcel·les 278-208 i les parcel·les 324-910-909-276 (del polígon 21, full 2 de Sollana) fins a la séquia de Sant Agustí, i per aquesta a la séquia de l'Overa (o del Regai). Prossegueix la séquia Mà Dreta de Pistilla fins a l'enforcall amb el camí d'Alzira.  
Continua pel camí d'Alzira, el camí de MuÑoz (camí del Pla del Pi) el camí de la Casa Masí (o Casa Sirera), el camí de la Torreta Trullàs i el camí de les Mallades (o de la Casa Caro) fins a la intersecció amb el límit entre les parcel·les 42-43-369-99-25, les parcel·les 41-73-104-100-76 i la parcel·la 46 (polígon 17, full 1 de Sollana), fins al camí del Barranc. Continua pel camí del barranc fins la séquia Vella.  
Límit sud  
Segueix per la séquia Vella, la séquia Comuna, el camí de la Tancada i el camí de Moncofa, fins al límit entre les parcel·les 49a-343-199-43a-15-72-37 i les parcel·les 5a-198a-42a-240-239-74-63-323 (polígon 1, full 1 d'Albalat de la Ribera), arribant al camí de Planells (o Palmella). Continua pel caminàs de Morelló, el camí de la Fleixenera i el camí de la Mola, fins al límit entre les parcel·les 160-51a i les parcel·les 159-158-51a-52 (polígon 17, full 2 d'Albalat de la Ribera), fins arribar al camí de la Senillera i continua fins al pont de l'Anell.  
Des del pont de l'Anell, continua pel camí de la Costera, la séquia de la Fondada, la séquia del Mallorquí i la séquia de la Costera, i continua pel límit entre les parcel·les 160-43a-105a-15b-148-149-103-150-102a (del polígon 21, Sueca) fins al camí de la Partida o séquia de la Martina, el qual s'abandona seguint el límit entre les parcel·les 13a i les parcel·les 191-14-192a (polígon 21, Sueca) fins arribar al camí del campanar (Canet de Tarongers).  
Segueix el camí de Campanar, el camí del Pas de Rossell, el camí d'Escano (camí de la Séquia Nova), el camí de la Paridera, el guardarany de Barraca Cebolla, el guardarany del Rafoll (o de les Saucelles), la carretera VV-1045, el camí o séquia del Saladar, el camí dels Cendroses, el ramal dels Hosos i el camí (i séquia) dels Arbres, que s'abandona continuant el límit entre les parcel·les 2a-13a-12a-8-17a i la parcel·la 1a (del polígon 36, Sueca) fins al camí del Mareny o séquia del Rei. Continua pel guardarany de la Torreta i el Pla, la séquia Reial del Xúquer (séquia de Cullera), el camí de Ràfol, el camí Vell (camí Fondo de la Penya), el camí Magranerets, el camí del Pastisser (límit entre les parcel·les 136-169-225-181a i les parcel·les 135-167-166-202-201-165-153 del polígon 58, full 2 de Cullera). Continua per la cresta (divisòria d'aigües) de la muntanyeta de l'ermita dels Sants fins al camí que separa les parcel·les 146a-148 de les parcel·les 23-22-21a-21b-226, continuant per aquest fins arribar a la carretera Natzaret-Oliva, per la qual continua fins al camí Primer Collado fins a la séquia de Sant Llorenç, la qual se segueix fins a la desembocadura a la mar Mediterrània.  
Límit est  
Continua el marge dret de la desembocadura del nou llit del Túria fins a la desembocadura de la séquia de Sant Llorenç.  
10.Directrius i criteris per a la redacció del Pla Rector   
d'ús i Gestió i la Divisió per Zones del Parc Natural de l'Albufera  
El Pla d'ús i Gestió, que haurà de ser redactat per al Conselleria de Medi Ambient, dotarà el Parc Natural de l'Albufera de la normativa, programes i actuacions tendents a conservar i protegir els recursos naturals d'aquests, entre les quals es trobaran les següents:  
10.1Directrius i criteris  
En relació amb la conservació de la natura  
- Regenerar i conservar els ecosistemes d'alt valor: sistemes dunars, mallades, vegetació perillacunar, ullals, etc.  
- Recuperar l'estructura natural de la devesa.  
- Controlar l'accés a les distintes àrees del paratge, amb especial referència a les de cria d'aus nidificants.  
- Controlar els accessos de vehicles i limitar-ne el pas a les zones sensibles.  
- Evitar les tales de l'arbratge autòcton i la recol·lecció d'espècies característiques del parc.  
- Eliminar progressivament les espècies exòtiques de caràcter invasor i la repoblació amb espècies autòctones.  
- Recuperació paisatgística a fi d'eliminar els múltiples impactes visuals a la perifèria i dins del parc.  
- Establir una distribució per zones que faça compatibles els usos tradicionals i la conservació dels ecosistemes.  
En relació amb la qualificació del sòl  
- Establir l'adequació dels criteris per a la determinació de les distintes classes de sòl, especialment pel que fa a sòl no urbanitzable i a la protecció de sòl d'alt valor ecològic, amb els fins conservacionistes de l'espai.  
En relació amb el patrimoni cultural  
- Establir l'inventari i les mesures de conservació de les mostres arquitectòniques tradicionals i altres manifestacions culturals.  
En relació amb la gestió del sistema hídric  
- Controlar la recollida i la depuració de tots els vessaments contaminants (urbans i industrials).  
- Abordar els estudis hidrològics necessaris per al coneixement del funcionament integral del sistema hídric, establint el balanç hídric, la demanda ecològica mínima i els objectius de qualitat.  
- Potenciar la vigilància i el control periòdic de la qualitat de les aigües.  
- Regular el dragatge i la neteja dels marges de les sèquies i canals, com també el possible dragatge que puga escometre's en el llac.  
- Concretar de manera expressa els punts específics de descàrrega de l'aqüífer que hauran de ser objecte de protecció especial, i prioritzar l'ordre d'actuació. Com a casos particulars, hauran de distingir-se els que puguen ser afectats per problemes d'intrusió marina, aquelles l'explotació dels quals puga provocar situacions de pèrdua de qualitat o diversitat biològica i els que els seues drenatges constituïsquen una part fonamental del sistema hídric de l'Albufera de València. Les actuacions que s'han de realitzar podran ser distint tipus; entre altres, l'establiment de normes que racionalitzen l'ús i l'explotació de l'aqüífer, l'establiment de perímetres de protecció d'ullals, la fixació de normes d'explotació, amb la possibilitat de tancar i substituir aquelles extraccions que posen o puguen posar en perill la qualitat de l'aqüífer i altres que es consideren d'interés.  
En relació amb l'ús agrari  
- Establir normes d'explotació i delimitació d'usos i actuacions a fi de garantir el manteniment dels índexs de qualitat de les aigües i la diversitat biològica.  
- Prohibir les transformacions agràries que posen en perill la conservació de la marjal.  
- Promoure el cultiu integrat o biològic de l'arròs.  
- Evitar els usos no agraris en el medi rural.  
En relació amb els aprofitaments cinegètic i pesquer  
- Fer compatible l'aprofitament cinegètic i piscícola amb la pràctica de la conservació, mitjançant una regulació adequada de l'activitat. Més concretament, es donarà suport a la realització d'un pla d'ordenació pesquera i el pla tècnic d'aprofitament cinegètic.  
En relació amb l'ordenació del litoral  
- Evitar l'extracció d'àrids.  
- Reequipar i adequar les zones turístiques amb major grau de consolidació urbanística.  
- Adequar àrees definides i limitades per a l'ús intensiu de platges.  
- Corregir els problemes erosius en el tram costaner comprés entre Pinedo i el Saler.  
En relació amb la gestió del parc  
- Dotar el parc d'un servei de guarderia per a les necessàries tasques de vigilància i control.  
- Adequar la conservació dels recursos naturals amb el necessari ús recreatiu, científic i cultural de l'espai natural.  
- Dotar el parc d'òrgans de gestió.  
- Establir un pressupost anual aproximatiu per a la correcta gestió del parc.  
10.2 Divisió per zones  
La conservació dels diversos ambients del parc de l'Albufera, com també la recuperació dels seus recursos naturals més danyats, fa necessària una divisió per zones que possibilite l'aprofitament sostingut dels recursos, l'ús recreatiu i naturalístic dels diversos espais del parc i la regulació de les activitats que puguen tenir-hi lloc.  
Segons els criteris exposats en la caracterització dels ambients del parc, i sobre la base de l'ordenació establerta en el pla especial, es proposa la divisió per zones següent:  
Zones de reserva  
Estan inclosos dins de la categoria de màxima protecció aquells espais d'alt valor ecològic del parc de l'Albufera que, per la gran fragilitat que tenen o per l'escassa capacitat d'esmorteir els impactes, siga necessària una reducció d'usos extrema. Aquests ecosistemes són zones de nidificació d'espècies sensibles a la presència humana, àrees importants per a espècies de flora i fauna en perill d'extinció, zones en procés de regeneració, o microhàbitats que constitueixen la reserva genètica del parc i corren greu perill de degradació. Aquests espais són el màxim exponent de la singularitat i excepcionalitat dels diferents subsistemes del parc, com també de la seua fragilitat.  
S'inclouran en aquesta categoria les zones següents:  
- Els ullals de Baldoví, Gros, de la Mula, de la Senillera, del Gat, del Forner i del Barret.  
- La platja i les dunes de la Punta.  
- Les Mates i el cinturó de vegetació palustre que voreja el llac, inclòs Zacarés.  
- La reserva del Racó de l'Olla.  
- La bassa de Sant Llorenç.  
- Els tancats de Pujol, de la Creu i de la Rambla, a la devesa.  
- Les microreserves de Thalictrum maritimum i Kosteletzkia penthacarpos.  
Zones de protecció integral  
Tenen aquesta consideració aquells espais del parc natural que pels seus rellevants valors ecològics, geomorfològics i paisatgístics, constitueixen un bon exponent de la singularitat i excepcionalitat dels diferents subsistemes del parc. L'extraordinari valor d'aquests espais i la vital importància que tenen per al manteniment d'un gran nombre d'espècies animals i vegetals, exigeixen una regularització d'usos excepcionalment restrictiva que n'assegure la conservació.  
S'inclouen en aquesta categoria l'espai constituït pel llac de l'Albufera i altres espais llacunars de menor dimensió, com ara l'estany de la Plana. També s'inclouen dins d'aquesta categoria l'espai format per la devesa, llevat de les àrees urbanitzades i qualificades com a zones de reserva i zones de protecció recreativa o naturalística, les formacions dunars poc alterades situades al terme municipal de Cullera i la duna fòssil o Penyeta del Moro. I, finalment, són objecte de protecció integral els ullals existents en l'àmbit del parc natural, llevat els ja esmentats com a zones de reserva.  
Zones de protecció ecològica  
Constitueixen aquesta categoria aquells espais de marcada uniformitat i homogeneïtat, amb alta singularitat paisatgística i una funció ambiental de destacada importància. Presenta, bàsicament, un aprofitament productiu tradicional, centrat en el cultiu de l'arròs.  
Està constituïda bàsicament per la zona de marjal que s'estén al voltant del llac de l'Albufera, solcada per una densa xarxa de sèquies i canals i comunicada amb la mar a través de les goles del Pujol, el Perellonet i el Perelló, i pels relleus calcaris del Cabeçol. Finalment, completa aquesta categoria la franja de la zona maritimoterrestre que no està inclosa en els espais naturals subjectes al grau de protecció integral.  
A fi de realitzar una divisió per zones més precisa i ajustada a les característiques, tant fisiogràfiques com socioeconòmiques del territori, els espais inclosos en aquesta categoria queden subdividits en dos nivells subjectes a distint grau de protecció, definits com:  
Protecció ecològica I: cinturó de marjal més propera al llac, que inclou tota la zona de màxima inundació hivernal espontània.  
Protecció ecològica II: la resta de la marjal.  
Zones de protecció agrícola  
Aquesta categoria està integrada pels terrenys ocupats principalment per cultius d'horta, que pateixen en l'actualitat greus conflictes d'usos (activitats constructives, residencials, industrials, abocaments incontrolats, etc.) Alguns dels espais inclosos en aquesta categoria presenten alts valors paisatgístics, especialment pel que fa a la tipologia d'horta tradicional.  
Es correspon bàsicament amb els espais d'horta, poblada d'arbres o no, que s'estén principalment pel cordó litoral i el sector occidental de la marjal.  
Zones de protecció naturalística i recreativa  
S'hi inclouen aquells espais que per l'especial localització compleixen o poden complir un destacat paper com a àrees d'oci i esplai. Solen presentar un elevat índex d'ocupació i utilització pública tradicional, i alguns comporten els mateixos valors paisatgístics que els espais d'interés a què estan associats. També s'hi inclouen alguns espais degradats de difícil recuperació que, tanmateix, presenten una bona disponibilitat per a la localització d'activitats turisticorecreatives o de caràcter naturalístic.  
La finalitat bàsica d'aquests espais és limitar la dispersió de l'ús públic i recreatiu actualment existent en el parc, concentrant-lo en unitats o àrees específiques.  
Zones urbanes  
Constituïdes pel sòl urbà consolidat dels nuclis urbans inclosos dins dels límits del parc natural. També forma part d'aquestes zones el sòl urbanitzable previst en el planejament municipal i en coherència amb el Pla Especial i la normativa del PRUG.  
Perímetres de protecció  
A fi d'establir limitacions a la construcció i a l'activitat cinegètica als voltants del llac de l'Albufera, s'estableixen els següents perímetres de protecció:  
1.Perímetre de protecció de caça, franja de 100 metres al voltant de la línia que delimiten les parcel·les de cultiu més pròximes al llac.  
2.Perímetre de protecció del llac, franja de 500 metres al voltant de la línia que delimiten les parcel·les de cultiu més pròximes al llac.  
3.Perímetre de protecció dels ullals, franja de 25 metres al voltant de la surgència.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 2516, del 26-05-1995 (1995/834854)

DECRETO 96/1995, de 16 de mayo, del Gobierno valenciano, por el que se aprueba el Plan de Ordenación de los Recursos Naturales de la Cuenca Hidrográfica de la Albufera.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**VIGENTE**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/d/1995/05/16/96/dof/spa/html**

### Datos del documento

Número DOGV
:   2516

Fecha DOGV
:   26-05-1995

Sección del DOGV
:   DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   1995/834854

CVE


Fecha del documento
:   16-05-1995

Organismo emisor
:   Conselleria de Medio Ambiente

Tipo de documento
:   Decreto

Análisis jurídico

DECRETO 96/1995, de 16 de mayo, del Gobierno valenciano, por el que se aprueba el Plan de Ordenación de los Recursos Naturales de la Cuenca Hidrográfica de la Albufera.   
La Ley 4/1989, de 27 de marzo, de Conservación de los Espacios Naturales y de la Flora y Fauna Silvestres, ha configurado, como instrumento fundamental para un adecuado planeamiento de los recursos naturales, los denominados planes de ordenación de los recursos naturales (PORN), y establece en los artículos 4 y siguientes sus objetivos, contenido, efectos y procedimiento de elaboración.  
Si bien el apartado 1 del artículo 15 de dicha norma prevé que la declaración de los parques y reservas se realizará previa ordenación de los recursos naturales de la zona, el apartado 2 de dicho precepto permite, excepcionalmente, la declaración de dichas figuras de protección sin la previa aprobación del Plan de Ordenación de los Recursos Naturales, cuando existan razones que lo justifiquen y que se harán constar en la norma que los declare, y previendo la tramitación del correspondiente plan de ordenación en el plazo de un aÑo a partir de la declaración de tales figuras de protección.  
Por darse tales razones justificativas, mediante el Decreto 71/1993, de 31 de mayo, del Gobierno valenciano, de Régimen Jurídico del Parque Natural de la Albufera, se declaró tal espacio protegido, en el que se establecía, en su disposición adicional primera, la necesidad de proceder a la tramitación del correspondiente plan de ordenación.  
En cumplimiento de lo establecido en ambas normas, se ha procedido a la elaboración del Plan de Ordenación de los Recursos Naturales de la Cuenca Hidrográfica de la Albufera, con los objetivos, contenido y efectos a que se refiere la Ley 4/1989, precitada, y a su tramitación, con cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 6.1 de dicha norma, procediendo por ende su aprobación.  
En su virtud, a propuesta del conseller de Medio Ambiente y previa deliberación del Gobierno valenciano, en la reunión del día 16 de mayo de 1995,  
DISPONGO  
Artículo único  
1. En cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 15.2, de la Ley 4/1989, de 27 de marzo, de Conservación de los Espacios Naturales y de la Flora y Fauna Silvestres, y en la disposición adicional primera del Decreto 71/1993, de 31 de mayo, del Gobierno valenciano, de Régimen Jurídico del Parque Natural de la Albufera, se aprueba el Plan de Ordenación de los Recursos Naturales de la Cuenca Hidrográfica de la Albufera.  
2. Como anexo al presente decreto, se recoge un resumen del diagnóstico ambiental de la cuenca, así como la parte normativa y programática del plan.  
DISPOSICIóN ADICIONAL  
Se faculta a la Conselleria de Medio Ambiente, en el ámbito de sus atribuciones, para dictar las disposiciones y adoptar las medidas precisas para el cumplimiento de lo dispuesto en el presente decreto.  
DISPOSICIóN FINAL  
El presente decreto entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
Valencia, 16 de mayo de 1995  
El presidente de la Generalitat Valenciana,  
JOAN LERMA I BLASCO  
El conseller de Medio Ambiente  
EMèRIT BONO I MARTíNEZ  
ANEXO  
Plan de Ordenación de los Recursos Naturales de la Zona  
 de la Cuenca Hidrográfica de la Albufera  
1. Diagnóstico ambiental de la cuenca hidrográfica y caracterización de las unidades ambientales del parque  
1.1 Zonas de prioridad 1 para la conservación: ojos de manantial (ullals), playas y dunas móviles, dehesa bien conservada, lago, Bassa de Sant Llorenç, playas y dunas móviles alteradas, dehesa alterada, malladas, marjal.  
1.2 Zonas de prioridad 2 para la conservación: Muntanyeta dels Sants, Ell Cabeçol, playas y dunas móviles muy alteradas, cultivos de huerta y cítricos, núcleos urbanos.  
2. Disposiciones preliminares  
3. Finalidad y objetivos  
4. Normas generales  
4.1 àmbito  
4.2 Efectos  
4.3 Vigencia y revisión  
5. Directrices y normas de aplicación directa  
5.1 Uso y gestión del agua.  
5.2 Conservación de aguas subterráneas.  
5.3 Conservación de cauces y riberas.  
5.4 Calidad y depuración de aguas residuales.  
5.5 Conservación del suelo y cubierta vegetal.  
5.6 Conservación de fauna y flora.  
5.7 Conservación de la fachada litoral.  
5.8 Conservación de vías pecuarias.  
6. Directrices en relación con el planeamiento territorial y urbanístico  
7. Directrices en relación con las políticas, planes y actuaciones sectoriales  
7.1 Actividades agrícolas, ganaderas y forestales.  
7.2 Actividades industriales.  
7.3 Actividades extractivas.  
7.4 Residuos.  
7.5 Infraestructuras.  
8. Régimen de evaluación ambiental  
Anexo I  
Anexo II  
Anexo III  
Anexo IV  
9. Régimen de protección y zonificación  
9.1 Figuras de protección propuestas.  
9.2 Justificación de la protección del espacio.  
9.3 Justificación de la figura de protección.  
10. Directrices y criterios para la redacción del Plan Rector de Uso y Gestión y Zonificación del Parque Natural de la Albufera  
10.1 Directrices y criterios  
10.2 Zonificación.  
1. Diagnóstico ambiental de la cuenca hidrográfica  
y caracterización de las unidades ambientales del parque  
1. La continua pérdida de superficie de bosque y matorral que suponen los incendios forestales, de gravísima actualidad en los últimos aÑos, así como diversas actividades humanas en zonas de clara vocación forestal (urbanizaciones, cultivos, canteras, etc) representa un problema a medio y largo plazo. Realizadas hace aÑos las obras de hidrotecnia, la repoblación forestal es ahora urgente e inaplazable. La pérdida de suelo y el arrastre de sedimentos a otros puntos de la cuenca es actualmente un problema de máximo rango. Esta repoblación debe llevarse a cabo en aquellas áreas de marcado carácter forestal que todavía conservan retazos de vegetación arbórea o matorral, o que por su excesiva pendiente o condiciones edafo-geológicas deban ser recuperadas a su primigenia función protectora del suelo.  
2. La actividad agrícola deberá afrontar las mejoras necesarias que conduzcan a formas de explotación «sostenibles» de los recursos naturales: técnicas agrícolas de defensa contra la erosión en zonas de pendiente, abandono de tierras y su posterior repoblación en áreas de fuerte vocación forestal, modernización de los sistemas de riego que conduzcan al máximo ahorro de este recurso escaso, fomento de prácticas de fertilización racional de los cultivos, en dosis y tipos de fertilizantes, así como de la lucha integrada y biológica contra parásitos.   
3. La causa principal de la degradación de las aguas superficiales del Parque Natural de la Albufera ha sido el extraordinario desarrollo urbano e industrial que se ha producido en su entorno a partir de los aÑos sesenta. El Plan Especial de Protección del Parque Natural, en 1990, planteó la realización de las obras de infraestructura necesaria para el saneamiento del parque y su entorno. Los criterios y propuestas fueron recogidos y desarrollados por el Plan Director de Saneamiento de la Albufera, entre cuyas obras importantes destaca el colector oeste. Quedan algunas obras por realizar o terminar, pero ya se puede hablar de recuperación de las aguas de la Albufera. Pese a esta recuperación, en el futuro se deberá planificar y gestionar el uso del agua y la depuración de vertidos en arreglo a los criterios más avanzados y modernos en materia de conservación y saneamiento de aguas.  
4. Las expectativas de implantación industrial y la construcción de urbanizaciones en toda la cuenca como consecuencia del efecto positivo que genera para estos sectores la autovía Madrid-Valencia y la Autopista del Mediterráneo han de quedar enmarcadas dentro de un modelo de gestión adecuado del recurso agua. Las previsiones futuras han de configurar un modelo territorial donde la ubicación de urbanizaciones y polígonos industriales contemplen el correcto uso del agua, y sobre todo, que su depuración y tratamiento (tanto de origen urbano como industrial) queden definidas de antemano.  
5. La posición central del área de influencia industrial y vector Xúquer con respecto a los flujos de actividad y dinamismo económico de la provincia de Valencia, en su relación funcional como eje central del corredor del Mediterráneo, implica que su territorio se vea afectado por el trazado de carreteras de rango nacional. La estructura de esta red principal presenta una disposición norte-sur, que comunica la capital valenciana con el resto de la provincia y con las salidas al exterior de la comunidad autónoma en el sector sur. La organización espacial de infraestructuras de transporte en sectores adyacentes al límite occidental del marjal y lago de la Albufera, incide de forma significativa en la valoración paisajística de este singular enclave ecológico. Los planes, obras y actividades futuras deberán buscar la minimización de estos impactos así como incluir el estudio de alternativas que puedan alejar espacialmente del Parque todo tipo de infraestructuras lineales.  
1.1 Zonas de prioridad 1 para la conservación.  
Ojos de manantial (Ullals).  
Los ojos de manantial son surgidores de agua localizadas casi siempre de forma aislada y en el interior del marjal, que constituyen auténticos reservorios genéticos, con especies endémicas con un gran nivel de especiación y valor biogeográfico. La vegetación alberga, en general, comunidades de praderas subacuáticas que antaÑo colonizaban la Albufera. Pese a su escasa superficie respecto a la de los demás ecosistemas del Parque, el interés ecológico de los ojos de manantial es enorme. Las especies de flora y fauna que antaÑo poblaban el lago y acequias, hoy se encuentran relegadas a estos medios cada vez más deteriorados. Invertebrados endémicos exclusivos del Parque, una vegetación acuática que sitúa a la Albufera entre las mejores lagunas de agua dulce de la península, hábitat de varios peces en peligro de extinción y el hecho de ser las únicas aguas limpias que desaguan en la laguna, son suficientes argumentos para valorar estos medios como de máximo interés.   
Playas y dunas móviles  
Incluye este ambiente la franja costera más próxima al mar y, por lo tanto, es la zona en la que éste ejerce su influencia de un modo más directo. Los ecosistemas dunares tienen un elevado valor ecológico por la especialización de las formas de vida que albergan, adaptadas a las duras condiciones que imponen el viento, la salinidad, el efecto abrasivo del barrido de la arena y la falta de nutrientes. Pocas son las zonas del Parque que se salvaron del proceso urbanizador que alteró profundamente el sistema ecológico de la restinga. Entre ellas, se pueden citar el tramo situado inmediatamente al norte de la Gola de Pujol y la playa y dunas de La Punta, donde se localiza la única colonia importante de charrancito (Sterna albifrons) sobre una playa en la Comunidad Valenciana y un importante núcleo reproductor de chorlitejo patinegro (Charadrius alexandrinus).  
Dehesa en buen estado de conservación  
Detrás de las líneas dunares pioneras y las móviles, las condiciones cambian de una forma importante. Las comunidades anteriores sirven de barrera frente al viento marino y el sustrato deja de ser tan móvil, y adquiere cierta estabilidad. Esto crea unas condiciones más acogedoras para la vegetación, pudiéndose desarrollar en estas zonas caméfitos, los cuales realizan un aporte de materia orgánica que contribuye a aumentar la estabilidad del terreno. Esta situación representa el paso previo hacia la estabilización definitiva de la duna y al establecimiento de la vegetación preforestal o forestal. La mayor diversidad botánica de este ambiente favorece la existencia de distintos grados de cobertura vegetal que permitirá el asentamiento de una fauna muy variada, de características termófilas y de amplia distribución, similar a la propia de un matorral o de una maquia. Los matorrales densos de coscoja, palmito, labiérnagos, lentiscos, aladiernos, etc. se cuentan entre las formaciones más interesantes y peculiares de la dehesa de la Albufera. En algunas zonas de la dehesa, hoy cerradas al acceso al público, se dan peculiaridades florísticas o faunísticas que son indicadoras de un pasado con biocenosis más diversas. Entre estas zonas merecen citarse los escasos pies de Juniperus macrocarpa y el pinar situado entre el Estany de Pujol y el lago donde, además del martinete (Nycticorax nycticorax), se asienta una colonia de varios cientos de garzas reales (Ardea cinerea).  
Lago  
El lago de la Albufera se formó como consecuencia del cierre de un golfo primitivo mediante la constitución de una barra arenosa o restinga. Es, junto con el marjal y la dehesa, uno de los grandes ambientes del Parque Natural. En él hay que diferenciar, de una parte, las aguas libres y, por otra, las orillas y matas, cuya conjunción posibilita el desarrollo de una mayor variedad de comunidades vegetales y animales.En general, las especies ictiófagas (garzas, cormoranes, charranes, etc) y generalistas (ánade real) se han visto favorecidas por el incremento de la protección de las áreas de cría y la permanencia de su recurso alimenticio, mientras que las especies buceadoras (somormujos, zampullines, etc.) y dependientes de la vegetación acuática (fochas, fumareles) están en franca regresión.  
Bassa de Sant Llorenç  
Se trata de una pequeÑa laguna circundada por relieves calcáreos (El Cabeçol y la sierra de Les Raboses). Constituye, probablemente una pequeÑa albufera cerrada por la misma restinga que la Albufera, alimentada con las aguas subterráneas de los relieves calcáreos que la circundan. La Bassa de Sant Llorenç es uno de los enclaves de mayor valor paisajístico dentro del Parque.  
Playas y dunas móviles alteradas  
Este ambiente se halla sumamente deteriorado y relegado a pequeÑas alineaciones dunares entre diversos tipos de urbanizaciones, paseos marítimos, aparcamientos e infraestructuras varias, como consecuencia del intenso proceso urbanizador que sufrió en los aÑos 70. A pesar de las numerosas edificaciones a pie de playa, las formaciones pueden conservar su fisonomía más o menos originaria y todavía perduran algunas zonas aisladas con abundante vegetación psamófila y donde se desarrolla una diversa vida animal. Pese a que estos sistemas dunares han sufrido fuertes agresiones en la mayoría del espacio con la construcción de un malecón, hoteles, torres, paseos marítimos, etc., en numerosos tramos es posible su restauración si cesan las causas de su degradación y se limita el acceso de visitantes. Diversas experiencias pioneras en restauración y revegetación de dunas auguran un futuro más alentador a estos ecosistemas.  
Dehesa alterada  
Al igual que en el caso anterior, el proceso urbanizador de pasadas décadas supuso la apertura de numerosos viales, la urbanización de algunos zonas del interior de la dehesa, la creación de numerosas superficies para aparcamientos, etc. Hoy en día, y pese a las restricciones al tráfico de numerosas zonas de bosque y maquia, el vallado de áreas importantes por sus valores florísticos y faunísticos y la vigilancia del Parque, amplias zonas de la dehesa ofrecen una fisonomía marcada por el intenso uso recreativo, incendios recientes o antiguas obras de infraestructura. La antigua maquia litoral mediterránea que cubría la restinga dunar de la Albufera hoy aparece fragmentada y con distintos niveles de deterioro. Tradicional zona de recreo para los valencianos, la dehesa acoge los fines de semana, y en especial los meses de verano, miles de visitantes de la urbe y núcleos periféricos. El valor de esta zona sigue siendo considerable en cuanto que acoge una buena representación de estas formaciones sobre dunas fijas y representa una referencia paisajística y cultural para los valencianos. La limitación de su uso en zonas mejor conservadas, con fines de regeneración y conservación, y su uso recreativo localizado, deben ser abordados en un Plan de Uso Público.  
Malladas  
Entre los dos conjuntos dunares y puntualmente dentro de éstos, existen áreas deprimidas caracterizadas por sus suelos poco permeables y la presencia del nivel freático próximo a su superficie. Los diferentes grados de humedad determinan la vegetación existente y, en consecuencia, sus zoocenosis. Las malladas y saladares han sufrido procesos de degradación como aterramientos, desecaciones y drenajes que les han afectado de forma importante al tratarse de ecosistemas especializados y sensibles. Todavía quedan algunas malladas en buen estado y con una fauna y flora característica, incluyendo especies que como el fartet (Aphanius iberus) o el samaruc (Valencia hispanica), han desaparecido de muchos de los ambientes del Parque. En la mallada del Racó de l'Olla, y tras las obras de regeneración realizadas en 1989, se han asentado numerosas especies de aves, entre ellas varias colonias de larolimícolas. La zona es idónea para el desarrollo de programas de recuperación de ictiofauna amenazada.  
Marjal  
Antigua zona pantanosa colmatada parcialmente o desecada artificialmente para la implantación de arrozales. Sus, aproximadamente, 14.000 ha representan la mayor parte de la superficie del Parque; las zonas llanas inundables ocupan y constituyen un paisaje agrario con gran significado histórico en el contexto valenciano. Aunque se trata de un medio antropizado y sometido a un régimen de producción intensivo, con incorporación continua de nutrientes (abonado) y productos tóxicos para la flora y fauna (plaguicidas), el arrozal constituye un hábitat imprescindible para el funcionamiento del sistema ecológico de la Albufera y una actividad económica tradicional de la población del entorno. El arrozal confiere una clara estacionalidad a todo el sistema, con las alternancias de inundación/desecación de los campos y el crecimiento del grano, que hacen variar considerablemente tanto la cantidad como la calidad de la superficie inundada disponible. Esto influye de manera decisiva en las características de las biocenosis típicas del área, que no se conservarían como hoy las conocemos sin el mantenimiento del cultivo del arroz.  
1.2 Zonas de prioridad 2 para la conservación  
Muntanyeta dels Sants  
Se trata de un pequeÑo afloramiento de dolomías cretácicas que formaría una especie de islote en el antiguo golfo marino. El valor ambiental principal reside en su papel de hito receptor y emisor de vistas. La Muntanyeta dels Sants representa un islote de singular belleza en medio de la llanura homogénea del marjal, y destaca en el horizonte desde cualquier rincón del parque. En la Muntanyeta se levanta la Ermita de Els Sants de la Pedra, construida en el siglo XVII.  
Cabeçol  
PequeÑo relieve de 60m que se eleva al norte de la Bassa de Sant Llorenç y que forma parte de la sierra de Les Raboses. El Cabeçol constituye un relieve monoclinal de calizas cretácicas. Además de contribuir a diversificar los ambientes del Parque, en el contexto de una zona húmeda, el interés principal de esta zona es el paisajístico. Desde la cima del Cabeçol se puede divisar una extraordinaria panorámica rica en contrastes.  
Playas y dunas móviles muy alteradas  
El valor ambiental de estas zonas es muy bajo y las posibilidades de regeneración muy costosas e improbables. Su vocación actual es turístico-recreativa. La playa de Pinedo ha sido erosionada tras la obras de ampliación del puerto de Valencia y la ocupación ilegal de las dunas por chiringuitos y cultivos de huerta. Obras como el paseo marítimo de El Saler están pendientes de demolición, y hay proyectados varios paseos marítimos en todo el cordón litoral.   
Cultivos de huerta y cítricos  
A excepción de algunas zonas localizadas en el interior del arrozal, la mayor parte de este tipo de huerta incluida dentro del Parque Natural se halla en su margen. Se trata, en el caso de los naranjales, de transformaciones relativamente antiguas, ya consolidadas y de difícil recuperación. Las huertas no arboladas, por el contrario, son zonas de reciente transformación y se sitúan entre el arrozal y el naranjal. Este ambiente antrópico se caracteriza por la influencia decisiva y constante del hombre en el medio, manteniendo un aporte continuo de sustancias al cultivo (abonos, herbicidas, plaguicidas).  
Núcleos urbanos, urbanizaciones, industrias, etc.  
El valor ambiental de estas zonas es bajo, aunque existen especies faunísticas ligadas a estos medios (lechuza común, diversos quirópteros, etc) de cierto interés. Son las construcciones tradicionales presentes en el marjal o la dehesa (secaderos, motores, casas forestales) y los núcleos tradicionales como El Palmar los que albergan principalmente este tipo de fauna, coincidiendo con unos valores culturales y paisajísticos generalmente más altos que los de otros núcleos de reciente construcción.   
2. Disposiciones preliminares  
La Conselleria de Medio Ambiente de la Generalitat Valenciana declaró parque, mediante el Decreto 71/1993, de 31 de mayo, de Régimen Jurídico del Parque de la Albufera, y de conformidad con la Ley 4/1989, de Conservación de los Espacios Naturales y de la Flora y Fauna Silvestres, al sistema conformado por el lago de la Albufera de Valencia, su entorno húmedo y la barra o cordón litoral adyacente a ambos.  
Dicho régimen jurídico especial, tal como recoge el mencionado decreto, tiene por finalidad atender a la conservación de los ecosistemas naturales y sus valores ecológicos, estéticos educativos y científicos, además de promover la enseÑanza y disfrute del parque en razón de su interés patrimonial y cultural, así como el mantenimiento de las actividades económicas tradicionales, compatibilizándolas con el grado de protección recogido en el decreto.  
La declaración de parque para la Albufera y su entorno, previa a la redacción del Plan de Ordenación de los Recursos Naturales, está justificada de acuerdo al artículo 24 de la Ley 4/1989, por la intensa degradación ambiental del espacio y por la existencia de los siguientes factores perturbadores que podrían alterar irreversiblemente sus valores naturales:  
- Aterramiento y desaparición del marjal.  
- Presión urbanística.  
- Perturbación del régimen hídrico con perjuicio irreversible para el lago y los ojos de manantial.  
- Presión industrial en el sector norte, generada por la ampliación del puerto de Valencia.  
- Presión cinegética desmesurada.  
- Disfunciones en zonas periféricas.   
La necesidad pues de elaborar el Plan de Ordenación de los Recursos Naturales (en adelante PORN) viene determinada por el artículo 15.2. de la Ley 4/1989, y de acuerdo con el Decreto 71/1993 de 31 de mayo, de Régimen Jurídico del Parque de la Albufera. Dicho plan desarrollará los contenidos que se especifican en la citada legislación.  
3. Finalidad y objetivos  
Como establece la citada Ley 4/1989, el PORN es el instrumento de planificación que permite la adecuación de la gestión de los recursos naturales y de las especies a proteger a los principios inspiradores de la ley.  
Son objetivos del PORN:  
a)Definir y seÑalar el estado de conservación de los recursos y ecosistemas en el ámbito territorial.  
b)Determinar las limitaciones que deban establecerse a la vista del estado de conservación.  
c)SeÑalar los regímenes de protección que procedan.  
d)Promover la aplicación de medidas de conservación, restauración y mejora de los recursos naturales que lo precisen.  
e) Formular los criterios orientadores de las políticas sectoriales y ordenadores de las actividades económicas y sociales, públicas y privadas, para que sean compatibles con las exigencias seÑaladas.  
Además son objetivos específicos del presente PORN los siguientes:  
1.Conservar los ecosistemas naturales y valores del Parque Natural de la Albufera.  
2.Asegurar un aporte de agua adecuado, en calidad y cantidad, a la conservación de los ecosistemas identificados como de alto valor.  
3.Apoyar el cumplimiento de aquellas normativas sectoriales, principalmente en depuración de aguas y usos industriales y agrarios, que fomenten la implantación de un desarrollo sostenible en el ámbito.  
4.Fomentar la cooperación y coordinación entre distintas administraciones, y el control del órgano ambiental para obras y actividades, de forma que se asegure la compatibilidades del desarrollo socioeconómico y la conservación de los recursos naturales en general, y del Parque de la Albufera, de forma específica.  
4. Normas generales  
4.1 ámbito  
El ámbito sujeto a ordenación comprende la cuenca hidrográfica del lago de la Albufera y las zonas regadas o afectadas por las escorrentías de la Acequia Real del Júcar. Asimismo, estos territorios abarcan en superficie la mayor parte del acuífero de la plana cuyas surgidores y drenajes afloran en la periferia del lago. En definitiva, se busca ordenar todo el sistema hidrológico en el que está incluida la Albufera.  
Debido a su situación geográfica, la Albufera actúa como un pantano natural de regulación de una cuenca hidrográfica que se extiende entre las cuencas del Turia y del Júcar y que tiene su origen en las últimas estribaciones del macizo Ibérico.  
La cuenca hidrográfica de la Albufera tiene una extensión aproximada de 91.700 ha constituyendo su eje el barranco de Chiva, con un curso de 44 km de longitud. Junto con otros barrancos de menor importancia recibe la Albufera las escorrentías y sobrantes de los huertos y arrozales de una amplia zona periférica.  
La cuenca presenta tres zonas marcadamente diferenciadas:  
- Zona baja que circunda a la Albufera, con cultivos predominantemente de arroz, y que ocupa toda la zona de cota inferior a 20m.  
- Zona media, también agrícola, con cultivos de secano (viÑas, almendros, algarrobos) y regadío, y que está comprendida entre las cotas de 20 y 400m.  
- Zona alta, predominantemente forestal, cubierta en su mayor parte por matorrales con algunos enclaves de pinar, que ocupa la superficie por encima de la cota 400m.  
El ámbito del presente PORN incluye también el denominado vector Xúquer ya que las escorrentías de los riegos de la Acequia Real del Júcar constituyen más del 50% de las aportaciones de agua al lago, por lo que su consideración en el presente plan de ordenación queda del todo justificada para el mantenimiento de las condiciones ecológicas de la Albufera.  
El ámbito del PORN de la Albufera comprende total o parcialmente 57 municipios, a saber:  
Alaquàs, Albal, Albalat de la Ribera, Alberic, Alcácer, Alcàntera de Xúquer, L'Alcúdia, Aldaia, Alfafar, Alfarp, Algemesí, Alginet, Almussafes, Alzira, Antella, Beneixida, Benetússer, Benifaió, Benimodo, Benimuslem, Beniparrell, BuÑol, Carcaixent, Cárcer, Carlet, Catarroja, Cheste, Chiva, Cullera, Fortaleny, Gavarda, Godelleta, Guadassuar, La Pobla Llarga, Llombai, Loriguilla, Lugar Nuevo de la Corona, Masalavés, Massanassa, Monserrat, Paiporta, Picanya, Picassent, Polinyà de Xúquer, Quart de Poblet, Riba-roja de Túria, Riola, Sedaví, Silla, Sollana, Sueca, Torrent, Tous, Turis, Valencia, Vilamarxant y Castelló de la Ribera.  
La delimitación geográfica detallada del ámbito de actuación del PORN de la Albufera, se encuentra en la cartografía a escala 1:100.000 que representa el volumen VI de la memoria del citado Plan de Ordenación de los Recursos Naturales.  
4.2 Efectos  
El PORN será obligatorio y ejecutivo en todo lo que afecte a la conservación, protección o mejora de la flora, la fauna, los ecosistemas, el paisaje o los recursos naturales.  
El PORN prevalecerá sobre cualquier otro instrumento de ordenación territorial o física. Los instrumentos de ordenación territorial o física existentes que resulten contradictorios con él deberán ser adaptados. Entre tanto dicha adaptación tiene lugar, las determinaciones del PORN se aplicarán prevaleciendo sobre los instrumentos de ordenación territorial o física existentes.  
Con carácter general:  
a. Las determinaciones del plan serán obligatorias y ejecutivas para la administración y los particulares desde el momento en que entren en vigor por la publicación de su aprobación definitiva, con arreglo a lo dispuesto en la Ley 4/1989, y podrán vincular a toda clase de usos y actividades.  
b. Las normas del PORN constituirán un límite que no podrá ser alterado ni modificado por los instrumentos de ordenación territorial, física o sectorial futuros.  
c. La derogación de las determinaciones del presente PORN se realizará siempre, de forma expresa, por normas posteriores de igual rango.  
En relación con sus instrumentos de desarrollo:  
a. Las disposiciones y previsiones del PORN serán vinculantes para la elaboración del plan rector de uso y gestión y demás instrumentos que puedan elaborarse en desarrollo y ejecución de los mismos.  
En relación con el planeamiento territorial y urbanístico.  
a.Las determinaciones del PORN serán directamente aplicables desde el momento de su entrada en vigor, y prevalecerán sobre las contenidas en el planeamiento territorial o urbanístico existente, sin perjuicio de que se lleve a cabo la adaptación de este último.  
b. Los instrumentos de ordenación territorial o física existentes en el momento de la aprobación del PORN deberán adaptarse a las previsiones del éste. En ningún caso se establece a través de este PORN la clasificación o calificación urbanística de los terrenos.  
En relación con los instrumentos y normas sectoriales:  
a. En la medida en que afecten a materias tales como los recursos naturales, ecosistemas, flora y fauna silvestres y paisaje, los instrumentos y normas sectoriales existentes en el momento de la entrada en vigor del PORN, deberán adaptarse a éste, prevaleciendo entre tanto, sus determinaciones.  
b. En todas las demás materias, las normas del PORN tendrán carácter indicativo y se aplicarán subsidiariamente.  
En relación con la utilidad pública e interés regional:  
a. Las actividades encaminadas al logro de las previsiones y objetivos de este PORN podrán declararse de utilidad pública o interés social a todos los efectos y, en particular, a los expropiatorios de los bienes y derechos que puedan resultar afectados.  
b. La declaración de un espacio como protegido lleva aparejada la de utilidad pública, a efectos expropiatorios de los bienes y derechos afectados.  
c. En relación con el tanteo y retracto se procederá de acuerdo con lo dispuesto en la Ley de Espacios Naturales Protegidos de la Generalitat Valenciana.  
4.3 Vigencia y revisión  
El PORN entrará en vigor al día siguiente de la publicación del decreto de su aprobación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
El PORN tendrá vigencia indefinida, y podrá ser revisado en cualquier momento, para lo que se seguirán los mismos trámites que procedan para su aprobación.  
Serán circunstancias que justifique su revisión, entre otras:  
a)Cuando se produzcan episodios ambientales catastróficos, de origen natural o antrópico, que afecten la integridad del medio o de las comunidades bióticas representativas de este espacio, y desborden las medidas de protección previstas en el presente PORN.  
b)Cuando la evolución socioeconómica o circunstancias de cualquier otra índole hagan, o puedan hacer surgir, nuevas actividades en la zona que no se contemplen en el PORN en vigor y que supongan una amenaza del equilibrio ecológico en este espacio.  
5. Directrices y normas de aplicación directa  
- La utilización del suelo con fines agrícolas, forestales y ganaderos deberá orientarse al mantenimiento del potencial biológico y capacidad productiva del mismo, con respecto a los ecosistemas del entorno.  
- La acción de las administraciones públicas en materia forestal se orientará a lograr la protección, restauración, mejora y ordenado aprovechamiento de los montes, cualquiera que sea su titularidad, y su gestión técnica deberá ser acorde con sus características legales, ecológicas, forestales y socioeconómicas; en todo caso, prevalecerá el interés público sobre el privado.  
- La planificación hidrológica deberá prever en la cuenca hidrográfica las necesidades y requisitos para la conservación y restauración de los espacios naturales en ella existentes, y en particular de las zonas húmedas.  
- En el ámbito de la zona A definida en este PORN, coincidente con los límites que determina el Decreto 71/93 para el Parque Natural de lUAlbufera y de acuerdo con lo dispuesto en el mismo, la Junta Rectora deberá informar preceptivamente sobre los distintos planes, normas y proyectos que puedan afectar a este territorio. Asimismo, el Consejo Directivo informará sobre aquellas actividades o construcciones que afecten al ámbito territorial del parque y, en general, sobre los objetivos de protección y conservación de los valores naturales que define el citado Decreto 71/93.  
5.1 Sobre el uso y la gestión del agua  
- Es prioritaria la fijación de unos objetivos de calidad de las aguas y de un caudal mínimo medioambiental para el Parque Natural de la Albufera. Para ello deberá establecerse la debida coordinación entre órganos de cuenca, servicios de la Generalitat Valenciana con competencias en aguas y el órgano ambiental que asegure la protección del sistema.  
- Para ello, se realizarán los estudios necesarios para la obtención de la información básica que permita establecer los criterios de gestión. Específicamente se realizará un seguimiento de aportes de agua, con datos de calidad y cantidad, con el fin de establecer definitivamente cuál es el esquema de funcionamiento hídrico en el parque, y un estudio del proceso de colmatación del lago.   
- La realización de cualquier obra, actividad o uso en el dominio público hidráulico se someterán a los trámites y requisitos exigidos por la Ley de Aguas (Ley 29/1985, de 2 de agosto) y Reglamentos que la desarrollan (Real Decreto 849/1986, Real Decreto 927/1988 y Real Decreto 1.315/1992).  
- Con independencia de los criterios y del orden de preferencia de usos que quede definido en la planificación hidrológica, las orientaciones y actuaciones se orientarán hacia:  
a)El establecimiento de una demanda de carácter medioambiental para el Parque Natural de la Albufera y la protección del sistema hídrico para el mantenimiento de la diversidad biológica.  
b)La conservación de los recursos hídricos subterráneos, basada en una explotación racional de los mismos.  
c)La explotación conjunta y coordinada de todos los recursos disponibles, incluyendo aguas residuales depuradas.  
d)Una política de ahorro de agua y de la mejora de la calidad de los recursos.  
- Con el fin de racionalizar el consumo de agua, se requerirá a los organismos competentes en el servicio de distribución de agua potable la reducción drástica de las fugas en la red mediante la renovación de tuberías y la de agua no facturada con la instalación de contadores.  
- Se realizarán los estudios necesarios tendentes a la mejora en el conocimiento de los retornos, con especial atención a los aspectos del volumen, calidad, localización y forma de presentación, así como a la posibilidad de su reutilización como recurso.  
- Por su interés ecológico, en la Albufera y su entorno se establecerá una normativa u ordenación de los usos y aprovechamientos del agua de tal manera que pueda coexistir la vida silvestre con el desarrollo de las actividades tradicionales y, en especial, el del sector arrocero.  
Las actuaciones encaminadas a proteger el sistema ecológico del Parque Natural de la Albufera deberán contemplar, al menos, los siguientes aspectos:  
- Fijación de unos niveles de calidad de agua que entra en el parque.  
- Establecimiento de limitaciones y normas de actuación, que necesariamente contendrán las siguientes:  
a) No se permitirán los vertidos urbanos e industriales no depurados en estas masas de agua, extendiendo dicha prohibición al perímetro de protección si existiera. En cualquier caso, la calidad del efluente ya depurado será compatible con los objetivos de calidad establecidos para estas masas de agua.  
b) No se permitirán vertederos de residuos sólidos o semisólidos en el área.  
- Se establecerán normas de explotación de las masas de agua y su zona de alimentación, a fin de garantizar el desarrollo natural de los ecosistemas ligados a ellas.  
- Se establecerán los mecanismos de vigilancia y control necesarios para llevar a buen término las actuaciones encaminadas a la conservación de las zonas húmedas.  
- Se mejorará el conocimiento sobre la colmatación del lago de la Albufera y de los procesos que influyen en su dinámica, bien por el seguimiento batimétrico de los niveles o mediante el establecimiento de una red de medidas de las aportaciones y salidas de sedimentos de la cuenca. Si los estudios técnicos lo aconsejaran, mediante el dragado o la técnica que se considere necesaria, se deberán eliminar aquellos sedimentos que por contribución a la contaminación, localización en zonas sensibles o toxicidad impidan la consecución de las condiciones ecológicas fijadas para el lago y la marjal.  
5.2 Sobre la conservación de las aguas subterráneas  
- Para mantener la interfase «agua dulce-agua salada», evitar los problemas de intrusión marina y preservar la calidad del acuífero costero, se debe respetar en la correspondiente unidad hidrogeológica (acuífero de la Plana) un cierto nivel de drenaje hacia el mar.   
El volumen mínimo de dicha descarga deberá fijarse en la planificación hidrológica y contabilizarse en los balances de los sistemas de explotación correspondientes.  
- En el caso de extracciones que produzcan un deterioro grave en la calidad del agua, de manera que se ponga en peligro la subsistencia de los aprovechamientos, deberán adoptarse las medidas adecuadas de protección y entre ellas la definición del perímetro de protección y la sustitución de captaciones.  
- Se preservará la calidad y cantidad del agua de los afloramientos naturales, especialmente de los ojos de manantial, por constituir los máximos reservorios genéticos del sistema de la Albufera y suponer, actualmente, una aportación importante de agua no contaminada al lago.  
- Los ojos de manantial serán zonas prioritarias para realizar el apeo y deslinde del dominio público hidráulico en el ámbito del presente PORN   
5.3. Sobre la conservación de los cauces y riberas  
- Las actuaciones en los cauces de la cuenca hidrográfica de la Albufera, deberán orientarse a la consecución estricta de los objetivos del presente PORN, pero en todo caso, deberán someterse a autorización vinculante del órgano ambiental.  
- Se evitarán las operaciones de cubrición, relleno, grandes canalizaciones y aterramientos de cauces, o alteración alguna que pudiera afectar a su comportamiento hidrográfico.  
- Como recomendación general para la regulación hidrológica y la prevención de avenidas debería procederse a la regeneración de la vegetación de ribera en todos los cauces del ámbito.  
- El planeamiento municipal, de acuerdo a lo establecido en la Ley de Aguas y Reglamentos que la desarrollan, podrá ampliar para el suelo urbanizable y no urbanizable la zona de protección de aguas superficiales, en la que los usos del suelo están condicionados, hasta 100m a ambos lados de las márgenes, de acuerdo con las características específicas de los cauces y masas de agua del término municipal y teniendo en cuenta criterios de riesgo natural, así como las características físicas de su territorio.  
- Los criterios a tener en cuenta a la hora de establecer los planes de limpieza de cauces se obtendrán en concordancia con el objetivo fundamental, que es el correcto funcionamiento hidráulico del cauce. En todo caso deberán preservarse los entornos ecológicos y la eliminación de daÑos a las personas y bienes por su mal funcionamiento.  
- Se procederá al apeo y deslinde de los cauces públicos en el menor plazo posible que sea compatible con las disponibilidades presupuestarias. Se definirán las zonas de servidumbre y de policía en todo el ámbito de la cuenca hidrográfica de la Albufera. Se prestará especial atención a los cauces con un régimen intermitente de caudales, donde será primordial su deslinde.  
5.4 Sobre la calidad y depuración de las aguas residuales  
- Se realizarán prioritariamente los estudios necesarios para establecer la calidad y volumen mínimos de las aguas afluentes y efluentes del ámbito del Parque Natural de la Albufera que permitan la conservación, y restauración cuando así se determine, de los ecosistemas que forman parte de él. Para ello, es necesario establecer unos cauces de comunicación y coordinación entre los órganos de cuenca, servicios de la Generalitat Valenciana con competencias en aguas y el órgano ambiental.  
- Salvo en el caso de viviendas aisladas en el campo, que por su lejanía, excesivo coste o imposibilidad física no sea posible, todo vertido urbano se debe recoger en colectores de alcantarillado, a poder ser de carácter separativo, cuyo final sea una instalación de tratamiento de dicho vertido. Ello será especialmente aplicable a las urbanizaciones, reconocidas o no como tales.  
- La construcción de fosas sépticas para el saneamiento de viviendas sólo podrá autorizarse cuando se den las suficientes garantías de que no suponen riesgo alguno para la calidad de las aguas superficiales o subterráneas. Cuando existan dudas razonables sobre la inocuidad de las fosas o cuando así lo aconseje la magnitud o concentración del proyecto se exigirá una evaluación de impacto ambiental orientada por el necesario estudio hidrogeológico.  
- De acuerdo con la Directiva 91/271/CEE, de 21 de mayo, sobre el tratamiento de las aguas residuales urbanas, los vertidos procedentes de instalaciones de tratamientos de aguas residuales urbanas realizados en «zonas sensibles» definidas (caso de la Albufera de Valencia) propensas a la eutrofización, deberán cumplir antes de finales del aÑo 1998 los siguientes requisitos, en las condiciones que dicha Directiva recoge:   
Parámetros Concentración % Mínimo  
 Reducción   
Fósforo total 2 mg/l P (10.000-100.000 e-h) 80  
 1 mg/l P (más de 100.000 e-h)  
Nitrógeno total 15 mg/l N (10.000-100.000 e-h) 70-80  
 10 mg/l N (más de 100.000 e-h)  
(e-h = equivalente-habitante)  
No obstante, estas concentraciones podrían tener que reducirse aún más para adaptarse a las cantidades máximas de fósforo fijadas en el Plan Director de Saneamiento Integral del lago de la Albufera. Este establece que anualmente la cantidad de fósforo aportada al lago, fundamentalmente por aguas residuales urbanas e industriales, no debe sobrepasar 297 tn para un objetivo de no aumentar la eutrofización existente, y de 99 tn para conseguir una paulatina recuperación hacia estados de menor eutrofia.   
 - Según la directiva citada en el punto anterior, antes del 31 de diciembre de 1998 deberán instalarse para las aglomeraciones de más de 10.000 e-h los sistemas de colectores para las aguas residuales urbanas u otros sistemas adecuados que consigan un nivel igual de protección medioambiental.  
- Los objetivos de calidad sobre los elementos del dominio público hidráulico se plantearán fundamentalmente sobre la base de la mejora de los actuales niveles de calidad y a la ampliación de los usos posibles.  
- Se fomentará la introducción de tratamientos terciarios en la depuración de aguas residuales como medida de mejora de calidad de las aguas en general, y especialmente, para disminuir el proceso de eutrofización y contribuir a la recuperación de la calidad de las aguas en el Parque Natural de la Albufera.  
- Se procurará dotar a todos los núcleos rurales y en la medida de lo posible a explotaciones e instalaciones aisladas, de medios para poder tratar y eliminar sus residuos líquidos, intentando que exista una confluencia de iniciativas (administración autonómica, ayuntamientos, etc.) para una mejor solución de dicho problema.  
 - Se hará un especial esfuerzo en:  
a) Dotar a los núcleos urbanos de sistemas de depuración de aguas residuales más idóneos según su volumen de población, así como a instalaciones hoteleras, cámpings y restaurantes que se encuentren fuera de los núcleos urbanos. Deberá tenerse en cuenta, a la hora de planificar dichos sistemas de depuración, el incremento turístico que sufren las poblaciones durante los meses del verano y otras fechas punta del aÑo.  
b) Eliminar vertidos directos e indirectos en cauces públicos, canales de riego o acuíferos subterráneos, de aguas residuales cuya composición química o contaminación bacteriológica, pueda contaminar las aguas con daÑos para la salud pública, los aprovechamientos o la conservación de los ecosistemas.  
c) Solicitar para toda concesión de licencia relativa a actividades que puedan generar vertidos, exceptuando las que conecten directamente a la red general, una justificación de tratamiento suficiente para evitar la contaminación de aguas superficiales o subterráneas. El tratamiento de aguas residuales deberá respetar la capacidad autodepuradora del receptor, de modo que la calidad de las aguas resultantes esté dentro de las normas de calidad exigible para los usos a que se destinen. En el supuesto de cauces públicos dicha calidad se ajustará a los límites establecidos por su clasificación legal.  
- Los vertidos industriales a la red general de alcantarillado sin tratamiento previo serán autorizados cuando exista estación depuradora común y no concurra ninguno de los siguientes supuestos:  
a) Que tales vertidos supongan algún tipo de riesgo para la red general por su naturaleza (corrosión, explosión, carácter inflamable, etc.) , concentración (materiales sólidos o viscosos) o régimen de vertido (oscilaciones de caudal)  
b) Que los vertidos incidan significativamente, por sí mismos o en combinación con otros, en la eficacia o funcionamiento de la depuradora.  
c) Que contengan elementos tóxicos en cantidad tal que supongan amenaza para la calidad de las aguas receptoras del vertido común final y en particular para su posible reutilización en la agricultura o regeneración vegetal.  
- La utilización de recursos hidráulicos específicos para la dilución de vertidos quedará expresamente prohibida en todo el ámbito territorial del plan.   
- Aquellos efluentes prohibidos o concebidos en ciclo cerrado, así como las industrias que incluyan procesos químicos, biológicos o radiactivos, que sean capaces de provocar vertidos corrientes o accidentales de sustancias tóxicas de medición no habitual, tendrán obstáculos físicos que impidan su vertido accidental o intencionado al sistema fluvial o acuífero.  
- Estarán autorizados los dispositivos de by-pass en las estaciones depuradoras, las cuales dispondrán a su vez de un dispositivo que permita el almacenamiento de agua sin tratar, originado por paradas súbitas o programadas de las mismas.  
- En relación con la depuración de las aguas residuales, previo a su vertido a los cauces públicos, se adoptarán las siguientes orientaciones:  
a. Unificación de vertidos, siempre que sea posible técnicamente y que la acumulación de los mismos no produzca efectos perjudiciales.  
b.Tratamientos específicos, que se adapten al máximo a las características concretas del efluente a tratar.  
c.Aplicación de tratamientos blandos a las aguas residuales de pequeÑas poblaciones.  
- Dadas las características de la cuenca hidrográfica de la Albufera, ha de contemplarse con especial atención el carácter estacional de muchos núcleos costeros, en los que deberán procurarse tratamientos que garanticen el rendimiento de la depuración para diferentes regímenes de caudales.  
- Los vertidos que contengan sustancias de las que figuran en las relaciones I y II del anexo al título III del Reglamento del Dominio Público Hidráulico, deberán realizarse de manera separada con estrictas condiciones de estanqueidad en el sistema de recogida de lixiviados.  
- Cuando el vertido se realice sobre el terreno y su finalidad sea la eliminación del efluente, entre la documentación necesaria para la obtención de la correspondiente autorización administrativa, se presentará un informe hidrogeológico para determinar la posible contaminación de las aguas subterráneas, así como otro de las características fisioquímicas del vertido y de las condiciones en que se va a realizar el mismo.  
- En el caso de un vertido a un cauce público, se contemplará, asimismo, el impacto producido en dicho cauce en caso de fallo del tratamiento de depuración; en este caso se consignarán los mecanismos de emergencia necesarios para minimizarlo.  
- Se apoyará institucionalmente la constitución de mancomunidades o consorcios para la implantación y explotación en forma asociada de las infraestructuras y servicios de abastecimiento de aguas y saneamiento.  
- Para los núcleos rurales o instalaciones ganaderas aislados, cuya integración en redes supramunicipales no sea posible o resulte antieconómica, se potenciará la instalación de tratamientos blandos, con menos costes de explotación y mantenimientos técnicamente más sencillos.  
5.5. Sobre la conservación del suelo y la cubierta vegetal  
- Será de aplicación a todos los montes o terrenos forestales la Ley Forestal de la Comunidad Valenciana (Ley 3/1993) y de acuerdo a ella, se mantendrán, protegerán y ampliarán las cubiertas vegetales del mayor número posible de estratos. De acuerdo a la citada ley, se requerirá la estimación de impacto ambiental para las roturaciones de terrenos forestales cualquiera que sea su extensión.   
- Se fomentará la declaración de los terrenos forestales de la cuenca de la Albufera como protectores, según la Ley Forestal.  
- Con independencia del cumplimiento de la legislación vigente en materia de especies vegetales protegidas, se procurará la conservación de las masas arbóreas, y estrictamente las de especies autóctonas, cualquiera que sea su tamaÑo, incluso ejemplares aislados, no permitiéndose su roturación u otro tipo de alteración o cambio de uso.  
- En los montes y terrenos forestales, se conservará y restaurará la vegetación natural donde ésta se encuentre degradada, dada su importancia en el mantenimiento de los ecosistemas y en la regulación de los procesos físicos y biológicos, sobre la base de los siguientes criterios:  
a) Potenciar la regeneración natural de la cubierta vegetal siempre que sea posible. Si no fuera así, las intervenciones se realizarán con una selección de especies teniendo en cuenta la vegetación potencial y empleando especies autóctonas de la zona. No obstante, podrán emplearse especies colonizadoras en terrenos muy degradados como fase de preparación de los terrenos a las especies autóctonas, con autorización vinculante del órgano ambiental. Para estas labores no podrán efectuarse aterrazamientos y los viales que fuesen necesarios se eliminarán una vez terminada la actuación. Se favorecerá la diversidad en lo que se refiere a las clases de edad de los plantones.  
 b) Vedar las zonas repobladas al pastoreo por el período de tiempo necesario.  
 c) Promover el deslinde de los montes de utilidad pública de la zona. Paralelamente revisar las ocupaciones existentes en dichos montes para la detección de las ilegales e reintegración al patrimonio público.  
- De acuerdo a la citada Ley Forestal, la administración declarará como «Zonas de Actuación Prioritaria» todas aquéllas que afecten a terrenos forestales localizados en el ámbito del presente PORN y en los que concurran alguna de las circunstancias recogidas en dicha ley.  
- Se prestará especial atención a la prevención y extinción de incendios, mejorando los equipamientos existentes para tal fin, así como a la regeneración de zonas afectadas.  
- Como una de las acciones fundamentales encaminadas a la lucha contra la erosión, se procederá a la puesta en marcha de acciones contempladas en el proyecto «Corrección Hidrológico-Forestal de la cuenca Hidrográfica de la Albufera», redactada y aprobada en 1982, y entre ellas:  
a) En aquellas áreas que por sus características litológicas y de relieve presenten un alto grado de susceptibilidad a la aparición de fenómenos erosivos graves, se procurará el mantenimiento de la cubierta arbórea, cuando exista en la actualidad, o su introducción y extensión en el caso de suelos desnudos, como elemento fundamental de protección frente a fenómenos erosivos  
b) Fomento de técnicas especiales de cultivo en zonas de gran pendiente, donde los problemas de pérdida de suelo tengan especial relevancia.  
- Igualmente, se estimularán las medias agrosilvícolas en aquellos terrenos marginales aptos para la reforestación o conservación de masas forestales ya existentes. Se potenciará la regeneración arbustiva con especies propias de la zona.  
- Se promoverá la recuperación de la vegetación de los cauces y ramblas mediante repoblaciones con vegetación ribereÑa y palustre.  
5.6 Sobre la conservación de la flora y la fauna  
Se adoptarán las medidas necesarias para la protección de las especies especificadas en las distintas normativas de aplicación, a saber:   
\*Directiva 79/409/CEE, relativa a la conservación de las aves silvestres.  
\*Real Decreto 439/1990, de 30 de marzo, por el que se regula el Catálogo Nacional de Especies Amenazadas.  
\*Anexo II y IV de la Directiva Hábitats 92/43/CEE.  
\*Orden de 20 de diciembre de 1985, de la Generalitat Valenciana, sobre Protección de Especies Endémicas o Amenazadas.  
\*Decreto 97/1986, de 21 de julio, de la Generalitat Valenciana, sobre Protección de Varias Especies de Fauna Silvestre.  
- Las especies vegetales protegidas tendrán la consideración de prioritarias para ser utilizadas en programas de reforestación y regeneración de hábitats. La utilización de otras especies arbóreas, arbustivas, subarbustivas o graminoides deberá obtener un informe favorable del órgano ambiental competente, y de los órganos de gestión de los espacios protegidos cuando las labores de repoblación se realicen en su ámbito.   
- Se evitará, con carácter general, la caza, captura, destrucción o alteración negativa de los hábitats, lugares de reproducción, nidos, huevos, larvas o juveniles, incluyendo las molestias a sus poblaciones, de cualquiera de las especies de fauna protegida. A tal efecto se respetarán de forma rigurosa las prohibiciones y limitaciones permanentes de acceso a determinadas áreas, y las que eventualmente se establezcan con carácter temporal o provisional.  
- Se exceptuarán de esta prohibición:  
a.Aquellas acciones derivadas del aprovechamiento cinegético en aquellas zonas donde esté expresamente permitido y de acuerdo con la regulación de la actividad cinegética que sea de aplicación.  
b.Aquellas acciones derivadas del tratamiento fitosanitario de los cultivos en aquellas zonas en que la agricultura sea uso compatible, y de acuerdo con la regulación específica de la actividad agrícola.  
- Se someterá a informe previo del órgano ambiental, la recolección o captura de espécimenes para fines científicos o fotográficos. Se dará prioridad a aquellos proyectos de investigación que utilicen técnicas incruentas y, para ello, el órgano ambiental promoverá la creación de una comisión científica consultiva, que evaluará la posible incidencia negativa de dichos proyectos y asesorará a dicho organismo en la toma de decisiones.  
- Se permitirán actuaciones localizadas y debidamente justificadas de control de poblaciones de especies animales exóticas o que constituyan plagas.   
En las áreas de interés ecológico y espacios naturales protegidos, estas actuaciones correrán a cargo exclusivamente del órgano ambiental y se realizarán con las técnicas de menor impacto sobre los sistemas ecológicos afectados, por lo que se dara prioridad a los métodos biológicos e integrados.  
- La caza y captura de especies cinegéticas se atendrá de forma genérica a lo establecido en la Ley de Caza, en el Real Decreto 1.095/1989, por el que se declaran las especies de caza y pesca y se establecen normas para su protección, en lo dispuesto por la Orden General de Vedas y por las determinaciones del presente plan.  
- La relación de especies cinegéticas podrá ser modificada a iniciativa del órgano ambiental competente cuando se produzcan situaciones de orden biológico en las poblaciones que así lo aconsejen.  
- El órgano ambiental podrá autorizar el reforzamiento de poblaciones cinegéticas bajo control veterinario.  
 - El órgano ambiental podrá limitar o prohibir, excepcionalmente, la actividad cinegética en determinadas áreas o para determinadas especies de los espacios naturales protegidos, si así lo requiere la conservación de los recursos.  
- La persecución, muerte o captura de especies distintas a las anteriores y a las protegidas, requerirá autorización anterior del órgano ambiental, que se concederá previa demostración de perjuicios importantes para los cultivos o la caza y mediante la aplicación de métodos selectivos homologados.  
- Se evitará la introducción o suelta de cualquier especie, subespecie o variedad animal exótica con fines cinegéticos en todo el ámbito del PORN.  
5.7. Sobre la conservación de la fachada litoral  
- Con independencia de las limitaciones de uso que pueden establecer las legislaciones específicas, en los suelos no urbanizables de los espacios de interés ecológico se evitará cualquier actuación que suponga una modificación sustancial de sus características y especialmente toda construcción no relacionada con el uso público, infraestructura portuaria, la apertura de nuevas vías de comunicación y la instalación de cualquier soporte o símbolo que dificulte la visión u observación del paisaje.  
- Se evitará también la construcción de cualquier obra o instalación que genere una modificación de la dinámica litoral actual, y en consecuencia altere la morfología actual de las playas y los acantilados.  
- El acceso público a la fachada litoral podrá ser controlado, en el marco de la vigente Ley 22/1988, de 28 de julio, de Costas, por el órgano ambiental competente en los sectores y épocas que considere oportunos para la adecuada preservación de los recursos y sin perjuicio de las competencias que legalmente correspondan a los municipios.  
- Se evitará la destrucción de las comunidades vegetales costeras psammófilas, típicas de las playas y dunas, y halófilas de las depresiones interdunares, así como de su fauna asociada.  
- El órgano ambiental instará a los organismos competentes a la protección de las praderas de fanerógamas marinas. A tal efecto se promoverán estudios de detalle sobre el estado de conservación de los fondos sumergidos inmediatos al ámbito del PORN, así como de la idoneidad de instalar arrecifes artificiales, utilización de fondos marinos para la regeneración de playas, etc. y el seguimiento de sus efectos.   
5.8 Sobre la conservación de las vías pecuarias   
Las ocupaciones de las vías pecuarias clasificadas en el ámbito del PORN requerirán la autorización del órgano ambiental.  
- Las vías pecuarias consideradas de interés natural no podrán declararse innecesarias, ni enajenarse o dedicarse a otros usos.  
- El órgano ambiental desarrollará cuantas actuaciones sean oportunas para la recuperación y, en su caso sanción, de invasiones y ocupaciones ilegales.  
- Se fomentará el uso público extensivo de estas vías con actividades de ocio como el senderismo, rutas cicloturísticas, etc. y su conservación como corredores ecológicos entre distintas zonas, sin perjuicio del uso ganadero de las mismas.  
6. Directrices en relación con el planeamiento  
territorial y urbanístico  
- Las determinaciones del PORN serán directamente aplicables desde el momento de su entrada en vigor, y prevalecerán sobre las contenidas en el planeamiento territorial o urbanístico existente, sin perjuicio de que se lleve a cabo la adaptación de este último.  
- Los instrumentos de ordenación territorial o física existentes en el momento de la aprobación del PORN deberán adaptarse a las previsiones del mismo. En ningún caso se establece a través de este PORN la clasificación o calificación urbanística de los terrenos.  
- Los espacios protegidos declarados contarán con un planeamiento territorial y urbanístico que sea adecuado y refuerce los objetivos de conservación de estos espacios.  
Para ello se establecerá la necesaria coordinación entre las administraciones locales, la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes y la Conselleria de Medio Ambiente.  
7. Previsiones en relación con las políticas,  
planes y actuaciones sectoriales  
7.1 Actividades agrícolas, ganaderas y forestales   
- Se considera compatible con los objetivos de conservación de los recursos naturales, el mantenimiento de las actividades agrarias tradicionales que se vienen registrando en la actualidad, tanto en regadío como en secano, dentro de las zonas en las que dicho uso esté permitido.  
- Al amparo de la Directiva 91/676/CEE, de 12 de diciembre de 1991, relativa a la protección de las aguas contra la contaminación producida por nitratos utilizados en la agricultura, deberá establecerse y poner en marcha un programa de acción para la Albufera en los términos que recoge dicha directiva. La Albufera es reconocida como «zona sensible» y por lo tanto dicho programa tendrá el objetivo de reducir la contaminación causada por los nitratos de origen agrario y actuar preventivamente contra nuevas contaminaciones.  
En dicha directiva se establecen plazos para los distintos compromisos. Para 1997 deberán aplicarse los programas de acción para las zonas vulnerables designadas que consistirán en las siguientes medidas obligatorias:   
a) Las medidas que se incluyen en el anexo III de la directiva.  
b) Las medidas dispuestas por el estado espaÑol en el código o códigos de prácticas agrarias correctas establecidas para dar a todas las aguas un nivel general de protección contra la contaminación.  
c) Medidas adicionales o acciones reforzadas que se consideren necesarias.  
- La administración fomentará la extensión entre los agricultores de prácticas compatibles con el medio ambiente y pondrá a su disposición las ayudas y compensaciones necesarias para su implantación.  
- La administración controlará los tipos y dosis de abonado que utiliza la agricultura intensiva, a fin de asegurar que no supongan riesgos para las aguas ni para la conservación de los ecosistemas de alto valor.  
- La administración fomentará, de forma especial, los tipos y dosis de fitosanitarios adecuados, a fin de asegurar que no supongan riesgos para la salud humana, las aguas y los seres vivos.   
- La planificación hidrológica incluirá una relación de las zonas concretas en que deba acometerse una modificación del sistema de riego, y se seÑalarán como puntos de atención preferente:  
a) En las zonas en donde el cultivo predominante es el frutal actualmente regado por gravedad deberá estudiarse la efectividad del riego por goteo.  
b) Las nuevas transformaciones en regadío deberán supeditarse a las previsiones del mercado de sus productos y a la disponibilidad de los recursos hídricos.  
- Se fomentará la declaración de los terrenos forestales de la cuenca de la Albufera como protectores según la Ley Forestal de la Comunidad Valenciana.  
- En el interior de los espacios naturales protegidos, el órgano ambiental competente establecerá un registro de fincas con indicación del uso al que se hallan dedicadas, con la finalidad de controlar las posibles transformaciones agrarias que pudieran darse. En todo caso, dicho organismo tendrá que autorizar cualquier transformación significativa en los cultivos.  
- Se evitará, con carácter general, la quema o abandono de los plásticos usados en las prácticas agrícolas de carácter industrial (invernaderos,..) para lo que se arbitrarán los sistemas adecuados de reciclaje a disposición del agricultor.  
- Los establecimientos ganaderos intensivos se vincularán a la disposición de una superficie de tierra suficiente para absorber las deyecciones sólidas y líquidas que produzcan, o bien disponer de los elementos de eliminación necesarios entre los que se recomiendan las instalaciones de producción de biogás. En todo caso no se autorizará sus vertidos a cauces públicos.  
7.2 Actividades industriales   
- La implantación de industrias, salvo las que justifiquen su inexcusable instalación en suelo no urbanizable, deberá realizarse en los suelos calificados como industriales y con clasificación adecuada por el planeamiento urbanístico. Deberán respetar todas las condiciones allí previstas así como las establecidas en la legislación sectorial correspondiente.  
- Se potenciará en el ámbito del PORN con carácter prioritario la realización de auditorías ambientales a las empresas radicadas en su interior.  
 - En el caso de industrias localizadas en zonas o polígonos industriales, se asegurará, en todos los casos, la conexión de sus vertidos a redes de alcantarillado, municipales o no. En los casos en que por las características del vertido, el efluente no sea asimilable por el tratamiento urbano previsto, deberán adecuarse las características de dichos efluentes a los objetivos de calidad establecidos mediante las oportunas ordenanzas de vertido.  
- Los establecimientos industriales que produzcan aguas residuales capaces, por su toxicidad o por su composición química o bacteriológica, de contaminar las aguas, tanto subterráneas como superficiales, no podrán construir pozos, zanjas, galerías o cualquier dispositivo que posibilite la absorción de dichas aguas por el terreno.  
- No se admitirán procesos de refrigeración en circuito abierto por riesgos de contaminación térmica, incluyéndose en esta prescripción la refrigeración de instalaciones eléctricas.  
- Los peticionarios de concesión de aguas para uso industrial, o de autorización de vertidos líquidos industriales, están obligados a presentar una memoria sobre las características del proceso industrial, y se indicarán claramente aquellas fases del mismo que originen vertidos. Se presentará al órgano de cuenca un esquema de las líneas de recogida de los mismos, con el punto de vertido final o de conexión a la red de colectores generales. Este órgano solicitará un informe favorable del órgano ambiental.  
- Los vertidos industriales en cuya composición existan valores de aceites y grasas superiores a los incluidos en la tabla I del anexo al título V del Reglamento del Dominio Público Hidráulico estarán obligados a contar con los dispositivos necesarios de separación de dichos componentes, de manera que no entren en los colectores ni salgan por los aliviaderos de crecidas. Se deberá estudiar el posible impacto causado por el vertido de estos componentes en caso de fallo del tratamiento de depuración, y se consignarán los mecanismos de emergencia dispuestos para minimizarlo.  
- Las instalaciones industriales procurarán dentro de sus líneas de proceso la recogida independiente de los distintos tipos de residuos, de manera que permitan su máxima recuperación y reciclaje.  
Se proponen orientativamente los siguientes grupos:  
1.Aguas con sustancias de la lista II de Reglamento del Dominio Público Hidráulico.  
2.Aguas de proceso sin sustancias de la lista II de Reglamento del Dominio Público Hidráulico.  
3.Aguas residuales y de lluvia procedentes de las zonas de trabajo. Lixiviados de zonas de acopio.  
4.Aguas pluviales y las procedentes del riego de zonas verdes. Aguas de refrigeración.  
7.3. Actividades extractivas  
- La importancia de los arrastres y derrubios depositados en los cauces, permite autorizar extracciones de áridos, siempre que sean respetados los aspectos ambientales y con la correspondiente declaración de evaluación de impacto ambiental. No se permitirán instalaciones de extracción que comprometan el desagüe del cauce en avenidas.  
- En particular, la autorización para la extracción de áridos en la zona de dominio público hidráulico, tal y como establece el artículo 90 de la Ley 29/1985, de 2 de agosto, de Aguas y el 236 del reglamento que la desarrolla, está condicionada a la presentación de un estudio de su incidencia ambiental.  
 - El planeamiento municipal deberá fijar las zonas concretas para la realización de actividades extractivas y fijará las garantías necesarias para asegurar la restitución, regeneración o rehabilitación de los terrenos afectados.   
- Se procederá, cuando se estime oportuno, a la restauración de minas, canteras y otras áreas degradadas que hayan cesado en su explotación.   
- Toda actividad extractiva se ajustará a lo dispuesto en la Ley de Minas de 21 de julio de 1973 y a los reglamentos que la desarrollan y a la legislación nacional y autonómica en materia de Evaluación de Impacto Ambiental.  
7.4 Residuos  
- No se podrán realizar vertidos potencialmente peligrosos, incluidos vertidos sanitarios, en ningún punto del ámbito del PORN  
- Todo vertido sólido o semisólido, que real o potencialmente pueda producir la contaminación o relleno artificial de los cauces, las aguas continentales o los acuíferos, se realizará en vertederos controlados y estos dispondrán de un sistema de recogida de lixiviados que garantice el total control de los mismos e impida, además, su filtración en el terreno.  
- Por su posible repercusión sobre el acuífero detrítico de la Plana de Valencia, la construcción y puesta en marcha de futuros vertederos adoptarán las medidas adecuadas para garantizar su correcto funcionamiento y la minimización de impactos sobre el medio. En especial se cuidará:  
a) la impermeabilización de los terrenos;  
b) el drenaje y almacenamiento de lixiviados;  
c) la evacuación de aguas pluviales;  
d) todas aquellas medidas tendentes a evitar la afección a los recursos hídricos superficiales y subterráneos;  
- La clausura de vertederos deberá considerar los efectos que los lixiviados y procesos de fermentación puedan producir sobre las aguas subterráneas y diseÑar las medidas correctoras para minimizar la contaminación de las mismas.  
7.5 Infraestructuras  
- La localización y diseÑo de toda infraestructura, además de cumplir la normativa sectorial, deberá plantear diversas alternativas sobre la base de un estudio previo o paralelo de la capacidad de acogida del territorio que tenga en cuenta al menos los siguientes aspectos:  
a.El incremento de procesos condicionantes naturales como riesgo de erosión, deslizamientos, arrastres, etc.  
b.La alteración de cauces por aterramiento, o destrucción de la vegetación.  
- Durante la realización de las obras deberán tomarse las precauciones necesarias para evitar la alteración de la cubierta vegetal o la modificación de cauces en las zonas adyacentes y, en todo caso, el proyecto incluirá las necesarias partidas presupuestarias para la corrección del impacto producido, así como para su adecuación ecológica y paisajística.  
- El problema de la regresión de la fachada litoral como consecuencia de la ampliación del puerto de Valencia deberá abordarse de forma global y definitiva. La regeneración de las playas no se realizará, en ningún caso, con arena procedente de los fondos marítimos cercanos.  
8. Régimen de evaluación ambiental  
Proyectos, obras y actividades que deben someterse a evaluación de impacto ambiental según la legislación del estado  
1.Se consideran todas las obras, instalaciones y actividades comprendidas en el anexo del Real Decreto Legislativo 1.302/1986, de 28 de junio, de Evaluación de Impacto Ambiental y especificadas en el anexo II del Real Decreto 1.131/1988, de 30 de septiembre, por el que se aprueba el reglamento para la ejecución del real decreto legislativo.  
Se hallan recogidas en el anexo I, al final del presente epígrafe.  
2.Los proyectos de autopistas y autovías que supongan un nuevo trazado, así como los de nuevas carreteras (artículo 9 de la Ley 25/1988, de 29 de julio, de Carreteras).  
3.Las transformaciones de uso del suelo que impliquen la eliminación de la cubierta vegetal arbustiva o arbórea y supongan un riesgo potencial para las infraestructuras de interés general de la nación y, en todo caso, cuando dichas transformaciones afecten a superficies superiores a 100 hectáreas (disposición adicional segunda de la Ley 4/1989, de 27 de marzo, de Conservación de los Espacios Naturales y de la Flora y Fauna Silvestres).  
4.En la tramitación de concesiones y autorizaciones que afecten al dominio público hidráulico y pudieran implicar riesgos para el medio ambiente, será preceptiva la presentación de una evaluación de sus efectos (artículo 90 de la Ley 29/1985, de 2 de agosto, de Aguas y artículo 236 del Real Decreto 849/1986, de 11 de abril, de aprobación del Reglamento del Dominio Público Hidráulico).  
Los programas, planes, anteproyectos y proyectos de obras y acciones a realizar por la misma administración, deberán también incluir los correspondientes estudios de evaluación de efectos medioambientales cuando razonablemente puedan presumirse riesgos para el medio ambiente, como consecuencia de su realización. Asimismo, deberán incorporarse dichos estudios a los expedientes de todas las obras de regulación (artículo 239 del Real Decreto 849/1986, de 11 de abril, de aprobación del Reglamento del Dominio Público Hidráulico).  
En el otorgamiento de concesiones o autorizaciones para el aprovechamiento de áridos, pastos y vegetación arbórea o arbustiva, establecimiento de puentes o pasarelas, embarcaderos e instalaciones para baÑos públicos, se considerará la posible incidencia ecológica desfavorable; deberán exigirse las adecuadas garantías para la restitución del medio (artículo 69 de la Ley 29/1985, de 2 de agosto, de Aguas y artículo 70 del Real Decreto 849/1986, de 11 de abril, de aprobación del Reglamento del Dominio Público Hidráulico).  
Proyectos, obras y actividades que deben someterse a evaluación de impacto ambiental según la legislación de la Comunidad Valenciana.  
1.Las obras, instalaciones o actividades contempladas en el Anexo de la Ley 2/1989 de 3 de marzo, de la Generalitat Valenciana, de Impacto Ambiental y en el anexo I del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, por el que se aprueba el reglamento para la ejecución de la ley anteriormente citada.  
Se hallan recogidas en el anexo II, al final del presente epígrafe.  
Proyectos, obras y actividades que deben someterse a estimación de impacto ambiental según la legislación de la Comunidad Valenciana.  
1.Las obras, instalaciones o actividades contempladas en el anexo II del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, por el que se aprueba el reglamento para la ejecución de la Ley 2/1989, de 3 de marzo de Impacto Ambiental.  
Se hallan recogidas en el anexo III, al final del presente epígrafe.  
2.Las obras, proyectos y actividades contempladas en el artículo 63 de la Ley 3/1993, de 9 de diciembre, de la Generalitat Valenciana, Forestal de la Comunidad Valenciana.  
Se hallan recogidas en el anexo IV , al final del presente epígrafe.  
Proyectos, obras y actividades que deben someterse a autorización vinculante del órgano ambiental según el Plan de Ordenación de los Recursos Naturales de la zona de la cuenca hidrológica de la Albufera.  
 1. De conformidad con la Ley Estatal 4/1989, de Conservación de los Espacios Naturales y de la Flora y Fauna Silvestres el Plan de Ordenación de Recursos Naturales, podrá limitar los usos y actividades efectuados dentro de su ámbito, de acuerdo con la conservación de los valores naturales existentes en el mismo. En consecuencia se recogen en el presente estudio, las actuaciones que se someten a autorización o informe favorable, vinculantes y preceptivos, del órgano ambiental.   
2. El otorgamiento de autorizaciones por el órgano ambiental se llevará a cabo por el procedimiento que establezca dicho órgano tras la presentación por parte del solicitante de autorización de un informe que contenga como mínimo la siguiente información sobre la actividad:  
- Actuación para la que se solicita autorización.  
- Promotor o beneficiario.  
- Localización del proyecto.  
- Previsión temporal de construcción o implantación.  
- Efectos sobre el medio.  
- Medidas correctoras valoradas económicamente.  
- Plan de vigilancia y seguimiento.  
Si la actividad estuviese sometida al procedimiento de evaluación de impacto ambiental, la declaración o estimación positiva de impacto tendrá la consideración de autorización del órgano ambiental.  
3. La no obtención de autorización impide la realización de cualquier actividad, proyecto o actuación, pero su obtención no exime ni prejuzga el cumplimiento de otra normativa sectorial aplicable o la necesidad de otorgamiento de otras licencias o autorizaciones.  
4. En general, serán sometidos a autorización del órgano ambiental competente todos aquellos planes, obras, instalaciones y actividades que supongan una variación significativa en el recurso agua, superficial o subterránea, en la cuenca hidrológica de la Albufera tanto en aspectos cuantitativos del recurso como en calidad del mismo.  
5. En el proceso de otorgamiento de autorizaciones y concesiones referentes al dominio público hidráulico en el ámbito del presente plan por parte del los organismos de cuenca o de los servicios de la Generalitat Valenciana con competencias en este campo, se informará sobre la solicitud y se requerirá del órgano ambiental un informe favorable vinculante.  
6. Otros planes, obras, instalaciones y actividades que deberán ser sometidos explícitamente a estimación de impacto ambiental o a autorización vinculante del órgano ambiental en el ámbito de aplicación del presente Plan de Ordenación de los Recursos Naturales, cuando otra legislación no obligue a ello, serán:  
- Planes de ordenación de montes.  
- Cortafuegos de más de 30 metros de ancho y 150m de longitud.  
- Vías de saca para la extracción de la madera.  
- Ocupación de vías pecuarias.  
- Planes y obras de regulación y canalización hidráulica, incluyendo el hormigonado de acequias y canales ya existentes.  
- Proyectos de hidráulica agrícola que abarquen más de 50 ha de regadío.  
- CampaÑas de tratamientos fitosanitarios a partir de 10 ha, cuando se utilicen productos tóxicos y muy tóxicos según su peligrosidad para las personas (según Real Decreto 3.349/1983), y productos de tipo C según su toxicidad para la fauna terrestre o acuícola (clasificación de la OM de 31.01.73).  
- Instalaciones de acuicultura y piscifactorías.  
- Polígonos industriales.  
- Diques, creación de playas artificiales y restauración de playas y zona litoral.  
- Proyectos de introducción o liberación de especies animales no autóctonas y de granjas de animales exóticos vivos.  
- Pistas y circuitos de competiciones de vehículos a motor.  
- Instalaciones recreativas y parques acuáticos en suelo no urbanizable y parques metropolitanos.  
- Zonas de acampada (campamentos de turismo, áreas de acampada controlada, etc.) con capacidad para más de 100 vehículos o más de 300 personas, y áreas recreativas con capacidad mayor de 200 personas.  
- Instalaciones industriales, transformaciones de uso del suelo, modificaciones en el planeamiento urbanístico, extracciones y obras de infraestructura en el ámbito ordenado de los espacios naturales protegidos, embalses y zonas húmedas, y, en caso de hallarse específicamente previsto, en sus zonas periféricas de protección.  
- Pistas de aterrizaje y despegue de ultraligeros.  
- Pistas de despegue y aterrizaje de aeronaves para tratamientos agrícolas aéreos.  
ANEXO I  
Están sometidas a evaluación de impacto ambiental todas aquellas relativas a las obras, instalaciones o actividades comprendidas en el anexo del Real Decreto Legislativo 1.302/1986, de 28 de junio, de Evaluación de Impacto Ambiental, que son:  
1.Refinerías de petróleo bruto instalaciones de gasificación y de licuefacción de al menos, 500 toneladas de carbón de esquistos bituminosos al día.  
2.Centrales térmicas y otras instalaciones de combustión con potencia térmica de al menos 300 MW, así como centrales nucleares y otros reactores nucleares.  
3.Instalaciones destinadas exclusivamente al almacenamiento permanente, o a eliminar definitivamente residuos radioactivos.  
4.Plantas siderúrgicas integrales.  
5.Instalaciones destinadas a la extracción de amianto, así como el tratamiento y transformación del amianto y de los productos que contienen amianto.  
6.Instalaciones químicas integradas.  
7.Construcción de autopistas, autovías y líneas de ferrocarril de largo recorrido, que supongan nuevo trazado, aeropuertos con pistas de despegue y aterrizaje de una longitud mayor o igual a 2.100 metros y aeropuertos de uso particular.  
8.Puertos comerciales: vías navegables y puertos de navegación interior que permitan el acceso a barcos superiores a 1.350 toneladas y puertos deportivos.  
9.Instalaciones de eliminación de residuos tóxicos y peligrosos por incineración tratamiento químico o almacenamiento en tierra.  
10.Grandes presas.  
11.Primeras repoblaciones cuando entraÑen riesgos de graves transformaciones ecológicas negativas.  
12.Extracción a cielo abierto de hulla, lignito u otros minerales.  
ANEXO II  
Especificaciones relativas a las obras, instalaciones o actividades comprendidas en el anexo de la Ley de la Generalitat Valenciana 2/1989, de 3 de marzo, de Impacto Ambiental.  
1. Agricultura y zoología  
a) Planes y proyectos de colonización rural.  
a.1. Concentraciones parcelarias de terrenos de cultivo en secano, con superficie superior a 100 hectáreas.  
a.2. Reparcelaciones y asentamiento de colonos.  
a.3. Transformaciones de secano a regadío, en superficie superior a 100 hectáreas.  
b) Proyectos de transformación a cultivo de terrenos seminaturales, naturales o incultos, cuando la superficie a transformar sea superior a 25 hectáreas o a 10 hectáreas en pendiente igual o superior al 15 por 100.  
c) Repoblaciones forestales. Se entenderá por repoblaciones todas las plantaciones o siembras de especies forestales sobre suelos que durante los últimos cincuenta aÑos no hayan estado sensiblemente cubiertos por árboles de las mismas especies que las que se trate de introducir y todas aquellas que pretendan ejecutarse sobre terrenos que en los últimos aÑos hayan estado desarbolados.  
d) Intervenciones sobre suelos y vegetación que no estén directamente asociadas con su conservación y mejora a medio y largo plazo o con el ordenado aprovechamiento que garantice la persistencia del recurso.  
e) Planes de corrección hidrológico-forestal.  
f) Núcleos zoológicos: zoos y safaris.  
g) Piscifactorías y otros cultivos acuáticos, siempre que tengan más de 100 toneladas de carga.  
h) Proyectos de instalaciones ganaderas en las que concurran algunas de las siguientes circunstancias:  
- Instalaciones de ganado vacuno con capacidad superior a 175 plazas de vacuno mayor, de aptitud cárnica o lechera.  
- Instalaciones con capacidad superior a 300 plazas de vacuno de engorde.  
- Instalaciones de ganado caprino u ovino con capacidad superior a 1.000 plazas.  
- Instalaciones de ganado porcino con capacidad superior a 350 plazas de reproductores en ciclo cerrado, o cebaderos de más de 800 plazas.  
- Instalaciones avícolas o cunícolas con capacidad superior a 20.000 plazas.  
j) Instalaciones de industrias agroalimentarias.  
- Mataderos con capacidad superior a 1.000 toneladas/aÑo.  
- Instalaciones de descuartizamiento de animales con capacidad superior a 4.000 toneladas/aÑo.  
- Tratamiento de cuerpos, materias y despojos de animales en estado fresco con vistas a la extracción de cuerpos grasos.  
k) Proyectos de transformación a campos de golf de terrenos seminaturales, naturales o incultos.  
l) Transformaciones de uso del suelo que impliquen eliminación de la cubierta vegetal arbustiva o arbórea y supongan riesgo potencial para las infraestructuras de interés general de la nación y, en todo caso, cuando dichas transformaciones afecten a superficies superiores a 100 hectáreas.  
2. Energía.  
a) Extracción, preparación y aglomeración de combustibles sólidos (hulla, antracita y lignito) y coquerías.  
b) Extracción de crudos del petróleo.  
c) Refino de petróleo.  
d) Extracción y depuración de gas natural.  
e) Extracción de pizarras bituminosas.   
f) Producción de energía hidroeléctrica, termoeléctrica y nuclear, con excepción de la producida con grupos electrógenos.  
g) Transporte y distribución de energía eléctrica cuando el transporte no salga del territorio de la Comunidad Valenciana y el aprovechamiento de su distribución no afecte a cualquier otra comunidad autónoma, siempre que concurra alguna de las circunstancias siguientes:  
- Cuando la tensión nominal entre fases sea igual o superior a 132 kW.  
- Cuando se trate de líneas de alta tensión que atraviesen en todo o en parte parques o parajes naturales, y otros espacios naturales protegidos mediante decreto de la Generalitat Valenciana.  
3. Extracción y transformación de minerales no energéticos y productos derivados. Industrias químicas.  
a) Extracción y preparación de mineral de hierro y metálicos no ferrosos.  
b) Producción y primera transformación de metales.  
- Siderurgia integral.  
- Del aluminio, cobre y otros metales no ferrosos.  
c) Extracción de minerales no metálicos ni energéticos.  
c.1 Materiales de construcción (sustancias arcillosas, rocas, pizarras, elaboración de áridos por machaqueo, yesos, rocas ornamentales).  
c.2 Amianto, así como su tratamiento y transformación y la de los productos que contienen amianto, siempre que concurra alguna de las siguientes circunstancias:  
- Para los productos de amianto-cemento, una producción anual de más de 20.000 toneladas de productos terminados.  
- Para las guarniciones de fricción, una producción anual de más de 50 toneladas de productos terminados.  
- Para otras utilizaciones de amianto, una utilización de más de 200 toneladas por aÑo.  
c.3 Sales potásicas, fosfatos y nitratos.  
c.4 Sal común (sal marina y de manantial y sal gema).  
c.5 Piritas y azufre.  
c.6 Turbas.  
d) Industrias de productos minerales no metálicos.  
- Fabricación de cementos.  
e) Instalaciones químicas integradas.  
4. Industrias transformadoras de los metales.  
a) Fundiciones  
b) Construcción de vehículos automóviles.  
c) Construcción de buques.  
5. Otras industrias manufactureras.  
- Fabricación de pasta papelera.  
6. Recuperación y/o eliminación de productos y su almacenamiento.  
a) Instalaciones de tratamiento y/o eliminación de desechos y residuos sólidos urbanos.  
b) Plantas depuradoras de aguas, de nueva construcción y sus modificaciones, situadas en terrenos seminaturales, naturales o incultos clasificados como suelo no urbanizable, cuando se proyecten para más de 10.000 habitantes equivalentes, así como el sistema de colectores correspondiente, salvo en los casos que desarrollen características y trazado recogidos en instrumentos de ordenación del territorio con declaración de impacto ambiental positiva. Emisarios submarinos y su ampliación.  
c) Desguace y/o almacenamiento de chatarra.  
d) Instalaciones de eliminación y/o tratamiento de residuos tóxicos y peligrosos por incineración, tratamiento físico y/o químico, o almacenamiento en tierra.  
e) Plantas de almacenamiento y/o tratamiento de residuos radiactivos.  
7. Transportes por tubería (acueductos, oleoductos y gasoductos) de nueva construcción, cuyo itinerario transcurra íntegramente en el territorio de la Comunidad Valenciana, cuando discurran por terrenos seminaturales, naturales o incultos clasificados como suelo no urbanizable, salvo en los casos que desarrollen trazados recogidos en instrumentos de ordenación del territorio con declaración de impacto ambiental positiva I.  
8. Proyectos de infraestructura.  
a) Construcción de autopistas, autovías, carreteras, vías públicas o privadas de comunicación y líneas de ferrocarril de nueva planta cuyo itinerario se desarrolle íntegramente en el territorio de la Comunidad Valenciana, salvo en los casos que desarrollen trazados y características recogidos en instrumentos de ordenación del territorio o en estudios informativos de carreteras con declaración positiva de impacto ambiental, y en los casos de construcción de líneas de tranvía cuyo trazado discurra íntegramente por suelo urbano.  
b) Construcción y/o ampliación de aeropuertos y helipuertos que no sean de interés general y aeropuertos de uso particular.  
c) Construcción y/o ampliación de puertos de refugio, deportivos y de pesca que no sean de interés general, siempre que la ampliación exceda de su delimitación actual y suponga una ganancia de terrenos al mar superior al 5 por 100 de su superficie actual, salvo en los casos que desarrollen actuaciones contempladas en planes de ordenación con declaración positiva de impacto ambiental.  
Planes de ordenación de las zonas de servicio de los puertos, cuando contemplen obras descritas en el párrafo anterior.  
Vías navegables cuyo itinerario discurra íntegramente en el territorio de la Comunidad Valenciana.  
d) Realización de obras de regeneración y defensa de la costa.  
e) Presas y embalses de riego, siempre que concurra algunas de las siguientes circunstancias:  
- Que su capacidad de embalse sea superior a cincuenta mil metros cúbicos.  
- Que la altura de muros o diques sea superior a seis metros desde la rasante del terreno.  
f) Obras de canalización y/o regularización de cursos de agua, cuando discurran en terrenos seminaturales, naturales o incultos, clasificados como suelo no urbanizable, salvo en los casos que desarrollen trazados recogidos en instrumentos de ordenación del territorio con declaración positiva de impacto ambiental o cuando constituyan conservación o mejora de las actualmente existentes, sin modificar su trazado.  
g) Instrumentos de ordenación del territorio.  
Planes de ordenación del territorio, planes de acción territorial, programas de ordenación del territorio y proyectos de ejecución del Plan de Ordenación del Territorio de Coordinación.  
Planes generales municipales de ordenación urbana y normas complementarias y subsidiarias del planeamiento, así como sus modificaciones y revisiones que afecten a suelos no urbanizables o supongan alteración o implantación de uso global industrial en suelo urbanizable.  
9. Cualquier otro proyecto o actividad que mediante decreto del Consell de la Generalitat Valenciana se considere que directa o indirectamente pueda tener efectos sobre la salud, el bienestar humano o el entorno.  
ANEXO III  
Obras, instalaciones y actividades sujetas a estimación de impacto ambiental según el anexo II del Real Decreto 162/1990, de 15 de octubre, por el que se aprueba el Reglamento para la ejecución de la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de Impacto Ambiental.  
1. Agricultura y zoología  
a) Planes y proyectos de colonización rural  
a.1 Concentraciones parcelarias de terreno de cultivo en secano, con superficie entre 25 y 100 hectáreas.  
a.2 Transformaciones de secano a regadío con superficie comprendida entre 25 y 100 hectáreas.  
b) Proyectos de transformación a cultivo de terrenos seminaturales, naturales o incultos, cuando se refieran a superficies comprendidas entre 5 y 25 y en cualquier caso en pendientes iguales o superiores al 15 por 100.  
c) Proyectos que desarrollen sectorial o puntualmente planes globales que hayan sido objeto de declaración ambiental positiva.  
d) Piscifactorías y otros cultivos acuáticos, que tengan entre 25 y 100 toneladas de carga.  
e) Proyectos de instalaciones ganaderas en las que concurran las siguientes circunstancias:  
- Instalaciones de ganado vacuno con capacidad comprendida entre 75 y 175 plazas de vacuno mayor, de aptitud cárnica o lechera.  
- Instalaciones de ganado vacuno de engorde con capacidad comprendida entre 100 y 300 plazas de vacuno de engorde.  
- Instalaciones de ganado ovino o caprino con capacidad comprendida entre 500 y 1.000 plazas.  
- Instalaciones de ganado porcino con capacidad comprendida entre 200 y 350 plazas de reproductores en ciclo cerrado, o cebaderos con capacidad comprendida entre 400 y 800 plazas.  
- Instalaciones avícolas o cunícolas con capacidad comprendida entre 10.000 y 20.000 plazas.  
f) Instalaciones de industrias agroalimentarias.  
 - Instalaciones de descuartizamiento de animales con capacidad comprendida entre 1.000 y 4.000 toneladas/aÑo.  
 - Cervecerías y malterías.  
 - Azucareras.  
 - Fabricación de harina de huesos y gluten de pieles.  
 - Producción de harina de pescado y extracción y tratamiento del aceite del pescado.  
 - Fabricación de piensos compuestos.  
2. Energía  
Transporte y distribución de energía eléctrica cuando el transporte no salga del territorio de la Comunidad Valenciana y el aprovechamiento de su distribución no afecte a otra comunidad autónoma, siempre que se dé alguna de las circunstancias siguientes:  
- Que la tensión nominal entre fases esté comprendida entre 66 y 132 kW.  
- Que se trate de líneas de alta tensión que atraviesen en todo o en parte bosques o masas de arbolado.  
3. Proyectos de infraestructura.  
a) Proyectos que desarrollen sectorial o puntualmente planes globales que hayan sido objeto de declaración ambiental positiva.  
b) Actuaciones en materias de vías de comunicación, exceptuadas las de conservación y mantenimiento, para las que se exija información pública en su legislación sectorial.  
c) Presas y embalses de riego, siempre que concurra alguna de las circunstancias siguientes:  
- Su capacidad esté comprendida entre 20.000 y 50.000 metros cúbicos.  
- La altura de diques o muros esté comprendida entre 4 y 6 metros.  
d) Depósitos de agua de nueva construcción, siempre que se dé alguna de las circunstancias siguientes:  
- En los superficiales, que su capacidad sea superior a 9.000 metros cúbicos y que estén situados en terrenos naturales, seminaturales o incultos, clasificados como suelo no urbanizable.  
 - En los elevados, que su capacidad sea superior a 5.000 metros cúbicos, con altura superior a 9 metros, y que estén situados en terrenos naturales, seminaturales o incultos, clasificados como suelo no urbanizable.  
e) Plantas depuradoras de aguas de nueva construcción, así como el sistema de colectores correspondientes, cuando se proyecten para unos parámetros comprendidos entre 10.000 y 100.000 habitantes equivalentes.  
f) La instalación, ampliación o reforma de industrias o actividades generadoras o importadoras de residuos tóxicos o peligrosos o manipuladoras de productos de los que pudiera derivarse residuos del indicado carácter.  
g) Instalaciones de tratamiento y eliminación de residuos inertes, así como su ampliación.  
h) Proyectos de urbanización de planes parciales de uso industrial, que desarrollen planes generales de ordenación urbana o normas subsidiarias y complementarias no sometidos a evaluación o estimación de impacto ambiental.  
4. Instrumentos de ordenación del territorio  
a) Instrumentos de ordenación urbanística que desarrollen planeamiento de rango superior cuando así lo exija éste expresamente.  
b) Salvo en suelo urbano, planes especiales autónomos y sus modificaciones.  
c) Planes especiales de conservación de bellezas naturales, de protección del paisaje, de conservación y mejora del medio rural, y de protección de huertas, cultivos y espacios forestales.   
ANEXO IV  
Obras, instalaciones y actividades que afecten a terrenos forestales y que están sujetas a estimación de impacto ambiental según la Ley 3/1993, de 9 de diciembre, de la Generalitat Valenciana, Forestal de la Comunidad Valenciana.  
1. Redes e infraestructuras de comunicaciones telefónicas y telegráficas.  
2. Redes de abastecimiento de aguas y saneamiento.  
3. Agrupación de fincas forestales y parcelarias.  
4. Carreteras, caminos y pistas forestales y su ampliación, cuando no estén sometidos a declaración de impacto, exceptuándose las necesarias para la defensa contra incendios.  
5. Introducción de nuevas especies vegetales o animales.  
6.Las roturaciones de terrenos forestales cualquiera que sea su extensión, cuando no haya de someterse a evaluación.  
7.Redes e infraestructuras de transporte de energía eléctrica, cuando no estén sometidas a declaración de impacto.  
 8. Encauzamiento de barrancos y cauces fluviales y regeneración de riberas.  
9. Régimen de protección y zonificación  
9.1 Figuras de protección propuestas  
Del estudio realizado en la zona de la cuenca hidrográfica de la Albufera, tal como ya se expuso en el diagnóstico ambiental del ámbito, se propone una sola zona para su declaración como espacio protegido. Se trata de proponer la declaración como Parque Natural de la Albufera al sistema formado por el lago de la Albufera de Valencia, su entorno húmedo y la barra o cordón litoral adyacentes a ambos.  
9.2 Justificación de la protección del espacio  
La Declaración del Parque de la Albufera (Decreto 71/1993 del Gobierno valenciano) recoge que la instauración de un régimen jurídico especial para dicho espacio tiene por finalidad atender a la conservación de los ecosistemas naturales y sus valores ecológicos, estéticos, educativos y científicos, además de promover la enseÑanza y disfrute del parque en razón de su interés patrimonial y cultural, así como el mantenimiento de las actividades económicas tradicionales, compatibilizándolas con el grado de protección recogido en este decreto.  
La justificación de tal declaración previa a la redacción del Plan de Ordenación de los Recursos Naturales, recogida en el mismo texto legal, es la existencia de factores perturbadores que podrían alterar irreversiblemente sus valores naturales.  
Las actividades humanas repercuten en mayor o menor grado sobre el medio natural. Éste, a su vez, modifica y condiciona la explotación que el hombre hace de los recursos. Las actividades productivas rompen el equilibrio ecológico; recuperar un nuevo equilibrio dinámico dependerá de la intensidad de perturbación producido y de la capacidad de acogida del medio y del tiempo transcurrido.   
Las actividades humanas han convivido en la Albufera de Valencia sin poner en peligro su conservación hasta que los impactos y el proceso de degradación han sido demasiado intensos y rápidos.   
La proximidad a una gran ciudad como es Valencia, en una zona agrícola de alta productividad, con un desarrollo industrial, urbanístico y turístico desordenado incidiendo de forma intensa en las últimas décadas, ha llevado al sistema ecológico de la Albufera en una situación crítica.   
La actual sensibilización y concienciación social y de los poderes públicos hacia el medio ambiente, ha sido un factor importante para evitar la pérdida irreparable de los valores que han hecho de la Albufera un espacio único.  
El reconocimiento de los valores paisajísticos, culturales y ecológicos del parque no ha sido únicamente a nivel local; su importancia internacional como área de acogida de aves migratorias del mediterráneo occidental es de tal relevancia, que ha sido incluida dentro de diversos convenios internacionales (RAMSAR, ZEPA, Directiva Hábitats).  
Este reconocimiento conlleva obligatoriamente una serie de compromisos de conservación, pero no de preservar la naturaleza en contra de los habitantes de la zona. Al contrario, una de las metas establecidas por el V Programa Comunitario de Política y Actuación en Materia de Medio Ambiente es la protección de la naturaleza y la diversidad biológica a través de un desarrollo sostenible, entendido como aquél que satisface las necesidades del presente sin poner en peligro la capacidad de las generaciones futuras para satisfacer sus propias necesidades.   
Al mismo tiempo, el papel que se apunta en breve plazo para los espacios protegidos es el de elemento dinamizador de las economías locales próximas a ellos.  
La gestión de la Albufera, así como la de la red de espacios naturales de la Comunidad Valenciana debe ir encaminándose a la estrategia comunitaria que pretende mantener la diversidad biológica en Europa. Se creará una red articulada de hábitats basada en la idea de Natura 2000, labor que va a consistir en restaurarlos y conservarlos y en crear corredores entre ellos. La creación y conservación de esa red va a depender de que, en el futuro, las políticas agraria, de turismo y transporte se conformen y ejecuten de forma planificada y racional.  
Bajo esta perspectiva, y teniendo en cuenta que por sus valores la Albufera podrá formar parte de esa red, debe comenzarse a elaborar y adecuar unos instrumentos que permitan alcanzar los objetivos fijados, tanto localmente como en el ámbito europeo.  
9.3 Justificación de la figura de protección  
Teniendo en cuenta la representatividad de sus ecosistemas y la singularidad de las características ecológicas, científicas, culturales y paisajísticas de la Albufera dentro del ámbito de su cuenca hidrográfica y del sector denominado vector Xúquer, el presente Plan de Ordenación de los Recursos Naturales confirma la declaración del sistema formado por el lago de la Albufera, su entorno húmedo y la barra litoral adyacente como parque natural.  
La figura de parque natural propuesta se justifica según la concepción que el uso ha impuesto a tal denominación, como aquellos espacios de notable valor natural y de singularidad biológica, en los que se compatibiliza las actividades antrópicas con la dinámica natural, a través de un uso equilibrado y sostenible de los recursos.  
Como establece el Decreto 71/1993, de 31 de mayo, del Gobierno valenciano, de régimen jurídico del Parque de la Albufera, «El sistema formado por el lago de la Albufera, su entorno húmedo y la barra litoral adyacente a ambos constituye uno de los espacios naturales de mayor importancia en la Comunidad Valenciana. La circunstancia de proximidad al área metropolitana de Valencia le confiere especiales características ambientales, a la vez que le aÑade una importante función social como espacio natural.»  
Por otro lado, el análisis y valoración realizados en la cuenca hidrográfica de la Albufera y vector Xúquer, territorio objeto de ordenación en el presente PORN, confirma la importancia de la Albufera como zona húmeda y determina la existencia de zonas y elementos naturales que ofrecen un interés singular.   
El sistema lacustre de la Albufera juega un papel decisivo dentro del contexto general de las zonas húmedas europeas como área de acogida de aves acuáticas, habiéndose reconocido su importancia internacional mediante su inclusión en el convenio RAMSAR y en la red europea de zonas de especial protección para las aves, ZEPAs.  
Por tanto, el ya declarado parque de la Albufera supone un área que se ajusta a las categorías de protección definidas en la Ley 4/89, de 27 de marzo, de Conservación de los Espacios Naturales y de la Flora y Fauna silvestres.  
Asimismo, la presencia en la zona de importantes usos y aprovechamientos de tipo tradicional que, en interacción con las biocenosis naturales, han determinado las características ambientales actualmente existentes como rasgos distintivos del espacio, determina la necesidad de establecer una regulación de actividades que haga compatible el uso ordenado del espacio con el mantenimiento de los valores ecológicos. Así, el arrozal constituye un sistema fundamental para la conservación de la riqueza biológica del parque puesto que sustenta una vegetación y fauna invertebrada asociada que constituyen la base trófica de numerosas especies de vertebrados, principalmente de aves. El arrozal constituye un ambiente complementario al del lago como área de alimentación y vital durante el período invernal y los pasos migratorios.  
De entre las distintas modalidades que la legislación vigente contempla para la protección de espacios naturales, la figura elegida (parque natural) es la más adecuada a las consideraciones expuestas, por permitir compatibilizar una adecuada protección del medio natural con el mantenimiento ordenado de los usos y aprovechamientos tradicionales y con la visita y el disfrute del espacio con las limitaciones precisas.  
Los parques naturales son áreas naturales que, en razón de la representatividad de sus ecosistemas o a la singularidad de su flora, su fauna, o de sus formaciones geomorfológicas, o bien a la belleza de sus paisajes, poseen unos valores ecológicos, educativos, científicos, culturales o estéticos, cuya conservación merece una atención preferente y se consideran adecuados para su integración en redes nacionales o internacionales de espacios protegidos.  
Las actividades dentro de estos parques naturales se orientan a conservar los usos tradicionales agrícolas, ganaderos y silvícolas, y al aprovechamiento de las producciones compatibles con las finalidades que motivaron la declaración, así como a su visita y disfrute y las actividades propias de la gestión del espacio protegido.  
Según el Decreto 71/1993, ya mencionado, «la oportunidad de la declaración de Parque para la Albufera y su entorno viene justificada también por la existencia de los siguientes factores perturbadores y que con la figura de protección propuesta se deberán resolver y regular:  
- Aterramiento y desaparición del marjal.  
- Presión urbanística.  
- Perturbación del régimen hídrico con perjuicio irreversible para el lago y los ojos de manantiales.  
- Presión industrial en el sector norte, generada por la ampliación del puerto de Valencia  
- Presión cinegética desmesurada.  
- Disfunciones en zonas periféricas.»  
9.4 Delimitación del espacio que se protege  
Se propone la declaración como Parque Natural de la Albufera al sistema formado por el lago de la Albufera de Valencia, su entorno húmedo y la barra o cordón litoral adyacentes a ambos.  
Los límites del espacio garantizan la inclusión de los distintos ambientes fundamentales para el mantenimiento de ecosistemas valiosos y de aquellos que aun siendo de origen antrópico, como el arrozal, son básicos para la conservación de la biodiversidad característica del parque.  
De acuerdo con los objetivos de conservación del presente Plan de Ordenación de los Recursos Naturales de la zona de la cuenca Hidrográfica de la Albufera, los límites del Parque Natural de la Albufera son:  
Límite norte  
Sigue el nuevo cauce del Túria desde su desembocadura hasta el camino del Bracet. Sigue el camino del Bracet hasta llegar a la senda de les Vaques, continuando esta senda en dirección sur hasta el cruce con la acequia del Oro. Continúa por la acequia del Oro hasta la acequia de Ravisanxo. Sigue la acequia de Ravisanxo hasta su intersección con la CN-332.  
Límite oeste  
Sigue la carretera nacional 332 desde su intersección con la acequia Ravisanxo (entre el PK 254 y PK 255) hasta el PK 250. Continúa por el camino viejo de Russafa y la vía del ferrocarril Silla-Cullera (desde PK 3 hasta el PK 9). Sigue por la acequia o escorrentía de la Campana hasta su intersección con el camino de la Verola, continuando por éste hasta el camino del Barranquet, que se atraviesa, siguiendo por el brazal de la Rebassa hasta el camino de L'Alteró. Por el camino de L'Alteró, que se abandona siguiendo el límite entre las parcelas 151-150 y las 49-50 (del polígono 26 de Sollana), hasta el camino de L'Haca o camino de Campetes, continuando por el límite entre las parcelas 116 y 106 y por el límite entre las parcelas 105-23 y 129-128-137-139-107-24-25 (del polígono 26 de Sollana) hasta el camino de Paretes.  
Sigue por el camino de Paretes, riego de Paretes, la acequia de L'Overa (o del Regai), la acequia de Clots y el riego de los Hoyos hasta el cruce con el camino de la Maquia, que se abandona por el límite entre las parcelas 817 y 919 (polígono 21, hoja 2.ª de Sollana), hasta la senda de Olivarons.  
Desde esta senda continúa por el límite entre las parcelas 301-302-303-304-338-339 y las parcelas 818-246-247-954-305a-306a (del polígono 21, hoja 2.ª de Sollana) hasta el Escorredor dels Oliverans o riego de Alfasar. Sigue por éste hasta la Casa del Coto y, desde aquí por el límite entre las parcelas 278-208 y las parcelas 324-910-909-276 (del polígono 21, hoja 2.ª de Sollana), hasta la acequia de Sant Agustí, y por ésta a la acequia de L'Overa (o del Regai). Prosigue por la acequia de Má Dreta de Pistilla hasta el cruce con el camino de Alzira.  
Sigue por el camino de Alzira, el camino de MuÑoz (camino del Pla del Pi), el camino de la Casa Masí (o Casa Sirera), el camino de la Torreta Trullás y el camino de les Mallades (o de la Casa Caro), hasta su intersección con el límite entre las parcelas 42-43-369-99-25, las parcelas 41-73-104-100-76 y la parcela 46 (polígono 17, hoja 1.ª de Sollana), hasta el camino del Barranc. Sigue por el camino del Barranc hasta la acequia Vella.  
Límite sur  
Sigue por la acequia Vella, la acequia Comuna, el camino de la Tancada y el camino de Moncófar, hasta el límite entre las parcelas 49a-343-199-43a-15-72-37 y las parcelas 5a-198a-42a-240-239-74-63-323 (polígono 1, hoja 1.ª de Albalat de la Ribera), llegando al camino de Planells (o Palmella). Continúa por el Caminàs de Morelló, el camino de la Fleixenera y el camino de la Mola, hasta el límite entre las parcelas 160-51a y las parcelas 159-158-51a-52 (polígono 17, hoja 2.ª de Albalat de la Ribera), llegando al camino de la Senillera y continuando hasta el puente de L'Anell.  
Desde el puente de L'Anell sigue por el camino de la Costera, la acequia de la Fondà, la acequia del Mallorquí y la acequia de la Costera, continuando el límite entre las parcelas 160-43a-105a-15b-148-149-103-150-102a (del polígono 21, Sueca) hasta el camino de la Partida o acequia de la Martina, que se abandona siguiendo le límite entre las parcelas 13a y las parcelas 191-14-192a (polígono 21, Sueca), hasta llegar al camino del Campanar (Canet de Tarongers).  
Sigue por el camino del Campanar, el camino del Pas de Rossell, el camino de Escano (camino de la acequia Nova), el camino de la Paridera, el Guardarany de Barraca Cebolla, el Guardarany del Rafoll (o de les Saucelles), la carretera VV-1045, el camino o acequia del Saladar, el camino dels Cendroses, el brazal de Els Hosos y el camino (y acequia) de Els Arbres, que se abandona siguiendo el límite entre las parcelas 2a-13a-12a-8-17a y la parcela 1.ª (del polígono 36, Sueca) hasta el camino de Mareny o acequia del Rei. Prosigue por el Guardarany de la Torreta y el Pla, la acequia real del Xúquer (acequia de Cullera), el camino de Rafol, el camino Vell (camino Fondo de la Penya), el camino dels Mangranerets, el camino del Pastisser (límite entre las parcelas 136-169-225-181a y las parcelas 135-167-166-202-201-165-153 del polígono 58, hoja 2.ª de Cullera). Continúa por la cresta (divisoria de aguas) de la Muntanyeta de la Ermita dels Sants hasta el camino que separa las parcelas 146a-148 de las parcelas 23-22-21a-21b-226, siguiendo por él hasta llegar a la carretera Nazaret-Oliva, por la que se prosigue hasta el camino del Primer Collado hasta la acequia de Sant Llorenç, que se sigue hasta su desembocadura en el mar Mediterráneo.  
Límite este  
Sigue el margen derecho de la desembocadura del nuevo cauce del Túria hasta la desembocadura de la acequia de Sant Llorenç.   
10. Directrices y criterios para la redacción del Plan Rector   
de Uso y Gestión y Zonificación del Parque Natural de la Albufera  
El Plan de Uso y Gestión, que deberá ser redactado por la Conselleria de Medio Ambiente, dotará al Parque Natural de la Albufera de la normativa, programas y actuaciones tendentes a conservar y proteger los recursos naturales del mismo, entre las que se encontrarán las siguientes:  
10.1 Directrices y criterios  
En relación con la conservación de la naturaleza:  
- Regenerar y conservar los ecosistemas de alto valor: sistemas dunares, malladas, vegetación perilagunar, ojos de manantial, etc.  
- Recuperar la estructura natural de la dehesa.  
- Controlar el acceso a las distintas áreas del paraje, con especial referencia a las de cría de aves nidificantes.  
- Controlar los accesos de vehículos y limitar su paso en zonas sensibles.  
- Evitar las talas del arbolado autóctono y recolección de especies características del parque.  
- Eliminar progresivamente las especies exóticas de carácter invasor y repoblación con especies autóctonas.  
- Recuperación paisajística con vistas a eliminar los múltiples impactos visuales en la periferia y dentro del parque.  
- Establecer una zonificación, que compatibilice los usos tradicionales y la conservación de los ecosistemas.  
En relación con la calificación del suelo  
- Establecer la adecuación de los criterios para la determinación de las distintas clases de suelo, especialmente en lo que se refiere al suelo no urbanizable y a la protección de suelo de alto valor ecológico, con los fines conservacionistas del espacio.  
En relación con el patrimonio cultural  
- Establecer el inventario y medidas de conservación de las muestras arquitectónicas tradicionales y otras manifestaciones culturales.  
En relación con la gestión del sistema hídrico  
- Controlar la recogida y depuración de todos los vertidos contaminantes (urbanos e industriales).  
- Abordar los estudios hidrológicos necesarios para el conocimiento del funcionamiento integral del sistema hídrico, estableciendo el balance hídrico, la demanda ecológica mínima y los objetivos de calidad.  
- Potenciar la vigilancia y control periódico de la calidad de las aguas.  
- Regular el dragado y limpieza de márgenes de acequias y canales, así como el posible dragado que pueda acometerse en el lago.  
- Concretar de manera expresa los puntos específicos de descarga del acuífero que deberán ser objeto de protección especial, y se priorizará su orden de actuación. Como casos particulares, deberán distinguirse los que pudieran ser afectados por problemas de intrusión marina, aquellos cuya explotación pudiera inducir situaciones de pérdida de calidad o diversidad biológica y los que sus drenajes constituyan una parte fundamental del sistema hídrico de la Albufera de Valencia. Las actuaciones a realizar podrán ser de distinto tipo; entre otras el establecimiento de normas que racionalicen el uso y explotación del acuífero, el establecimiento de perímetros de protección de ojos de manantial, la fijación de normas de explotación, con la posibilidad de cerrar y sustituir aquellas extracciones que ponga o pudieran poner en peligro la calidad del acuífero y otras que se consideren de interés.  
En relación con el uso agrario  
- Establecer normas de explotación y delimitación de usos y actuaciones, a fin de garantizar el mantenimiento de los índices de calidad de las aguas y la diversidad biológica.  
- Prohibir las transformaciones agrarias que ponen en peligro la conservación del marjal.  
- Promover el cultivo integrado y/o biológico del arroz.  
- Evitar los usos no agrarios en el medio rural.  
En relación con los aprovechamientos cinegético y pesquero  
- Compatibilizar el aprovechamiento cinegético y piscícola con la práctica de la conservación, mediante una regulación adecuada de la actividad. Más concretamente, se apoyará la realización de un Plan de Ordenación Pesquera y el Plan Técnico de Aprovechamiento Cinegético.  
En relación con la ordenación del litoral  
- Evitar la extracción de áridos.  
- Reequipar y adecuar las zonas turísticas con mayor grado de consolidación urbanística.  
- Adecuar áreas definidas y limitadas para el uso intensivo de playas.  
- Corregir los problemas erosivos en el tramo costero comprendido entre Pinedo y El Saler.  
En relación con la gestión del parque  
- Dotar de un servicio de guardería al parque para las necesarias tareas de vigilancia y control.  
- Adecuar la conservación de los recursos naturales con el necesario uso recreativo, científico y cultural del espacio natural.   
- Dotar de órganos de gestión al parque.  
- Establecer un presupuesto anual aproximativo para la correcta gestión del parque.  
10.2 Zonificación  
La conservación de los diversos ambientes del Parque de la Albufera, así como la recuperación de sus recursos naturales más daÑados, hace necesaria una zonificación que posibilite el aprovechamiento sostenido de los recursos, el uso recreativo y naturalístico de los diversos espacios del parque y la regulación de las actividades que en el puedan tener lugar.  
Según los criterios expuestos en la caracterización de los ambientes de parque y tomando como base la ordenación establecida en el plan especial, se propone la siguiente zonificación:   
Zonas de reserva  
Están incluidos dentro de la categoría de máxima protección aquellos espacios de alto valor ecológico del Parque de la Albufera que, por su gran fragilidad o escasa capacidad de amortiguación de impactos, sea necesaria una restricción de usos extrema. Estos ecosistemas son zonas de nidificación de especies sensibles a la presencia humana, áreas importantes para especies de flora y fauna en peligro de extinción, zonas en proceso de regeneración, o microhábitats que constituyen la reserva genética del parque y corren peligro grave de degradación. Estos espacios son el máximo exponente de la singularidad y excepcionalidad de los diferentes subsistemas del parque, así como de su fragilidad.  
Se incluirían en esta categoría las siguientes zonas:  
- Los ojos de manantial de Baldoví, Gros, de la Mula, de la Senillera, del Gat, del Forner y del Barret.  
- La playa y dunas de La Punta.  
- Las matas y el cinturón de vegetación palustre que rodea el lago, incluido Zacarés.  
- La Reserva del Racó de l'Olla.  
- La Bassa de Sant Llorenç.  
- Los Cerrados de Pujol, de la Cruz y de la Rambla, en la dehesa.  
- Las microrreservas de Thalictrum maritimum y Kosteletzkia penthacarpos.  
Zonas de protección integral  
Tienen esta consideración aquellos espacios del parque natural que por sus relevantes valores ecológicos, geomorfológicos y paisajísticos, constituyen un buen exponente de la singularidad y excepcionalidad de los diferentes subsistemas del parque. El extraordinario valor de estos espacios y su vital importancia para el mantenimiento de un gran número de especies animales y vegetales, exigen una regularización de usos excepcionalmente restrictiva que asegure su conservación.  
Se incluyen en esta categoría el espacio constituido por el lago de la Albufera, así como otros espacios lagunares de menor dimensión, como el Estany de la Plana. También quedan incluidos dentro de esta categoría el espacio formado por la dehesa, con excepción de las áreas urbanizadas y calificadas como zonas de reserva y zonas de protección recreativa o naturalística; las formaciones dunares poco alteradas situadas en el término municipal de Cullera y la duna fósil o Penyeta del Moro. Y, finalmente, son objeto de protección integral los ojos de manantial existentes en el ámbito del parque natural, exceptuando los ya mencionados como zonas de reserva.   
Zonas de protección ecológica  
Constituyen esta categoría aquellos espacios de marcada uniformidad y homogeneidad, con alta singularidad paisajística y con una función ambiental de destacada importancia. Presentar básicamente, un aprovechamiento productivo tradicional, centrado en el cultivo del arroz.  
Está constituida básicamente por la zona de marjal que se extiende en torno al lago de la Albufera, surcada por una densa red de acequias y canales y comunicada con el mar a través de las Golas del Pujol, El Perellonet y El Perelló y por los relieves calcáreos del Cabeçol. Finalmente, completan esta categoría la franja de la zona marítimo-terrestre que no se halla incluida en los espacios sujetos al grado de Protección integral  
Con objeto de realizar una zonificación más precisa y ajustada a las características, tanto fisiográficas como socioeconómicas del territorio, los espacios incluidos en esta categoría quedan subdivididos en dos niveles sujetos a distinto grado de protección, definidos como:  
Protección ecológica I: cinturón de marjal más cercana al lago, que incluye toda la zona de máxima inundación invernal espontánea.  
Protección ecológica II: resto del marjal.  
Zonas de protección agrícola  
Está integrada esta categoría por los terrenos ocupados principalmente por cultivos de huerta, que sufren en la actualidad graves conflictos de usos (actividades constructivas, residenciales, industriales, vertidos incontrolados etc). Algunos de los espacios incluidos en esta categoría presentan altos valores paisajísticos, especialmente en lo que concierne a la tipología de huerta tradicional.  
Se corresponde básicamente con los espacios de huerta, arbolada o no, que se extiende principalmente por el cordón litoral y el sector occidental del marjal.  
Zonas de protección naturalística y recreativa   
Se incluyen aquí aquellos espacios que por su especial localización cumplen o pueden cumplir un destacado papel como áreas de ocio y esparcimiento. Suelen presentar un elevado índice de ocupación y utilización pública tradicional, y algunos de ellos comportan los mismos valores paisajísticos que los espacios de interés a los que se encuentran asociados. También se incluyen aquí algunos espacios degradados de difícil recuperación que, sin embargo, presentan una buena disponibilidad para la ubicación de actividades turístico-recreativas o de carácter naturalístico.  
La finalidad básica de estos espacios es limitar la dispersión del uso público y recreativo actualmente existente en el parque, para concentrarlo en unidades o áreas específicas.  
Zonas urbanas  
Constituida por el suelo urbano consolidado de los núcleos urbanos incluidos dentro de los límites del parque natural. También forma parte de estas zonas el suelo urbanizable previsto en el planeamiento municipal y en coherencia con el plan especial y la normativa del PRUG.  
Perímetros de protección  
Con objeto de establecer limitaciones a la construcción y la actividad cinegética en los alrededores del lago de la Albufera se establecen los siguientes perímetros de protección:  
1. Perímetro de protección de caza, franja de 100 metros alrededor de la línea que delimitan las parcelas de cultivo más próximas al lago.  
2. Perímetro de protección del lago, franja de 500 metros alrededor de la línea que delimitan las parcelas de cultivo más próximas al lago.  
3. Perímetro de protección de ojos de manantial, franja de 25 metros en torno al sugidor.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI