Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 8353, del 02-08-2018 (2018/7670)

DECRET 106/2018, de 27 de juliol, del Consell pel qual es complementa la declaració de bé d'interès cultural de l'església fortalesa de Sant Bartomeu Apòstol de Xàbia per a adaptar-la a la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2018/07/27/106/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   8353

Data del DOGV
:   02-08-2018

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2018/7670

CVE


Data del document
:   27-07-2018

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Decret

Descriptors 

:   * [Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport](javascript:void(0))
    * [Xàbia](javascript:void(0))
    * [protecció del patrimoni](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))
    * [ben cultural](javascript:void(0))

DECRET 106/2018, de 27 de juliol, del Consell pel qual es complementa la declaració de bé d'interès cultural de l'església fortalesa de Sant Bartomeu Apòstol de Xàbia per a adaptar-la a la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià. [2018/7670]  
Preàmbul  
  
L'article 49.1.5 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana, estableix la competència exclusiva de la Generalitat en matèria de «patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic arqueològic i científic, sense perjudici del que disposa el número 28 de l'apartat 1 de l'article 149 de la Constitució Espanyola». L'article 26.2 de Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià disposa que la declaració d'un bé d'interès cultural es farà mitjançant un decret del Consell, a proposta de la conselleria competent en matèria de cultura. Tot això sense perjudici de les competències que l'article 6 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del patrimoni històric espanyol reserva a l'Administració general de l'Estat.  
Pel Decret de data 03.06.1931 (Gaceta de Madrid 04.06.1931) es va declarar monument historicoartístic l'església parroquial de Xàbia (Alacant).  
La disposició transitòria primera, paràgraf segon, de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià estableix que la conselleria competent en matèria de cultura podrà complementar les declaracions de béns d'interès cultural produïdes abans de l'entrada en vigor de l'esmentada llei i relatives a béns integrants del patrimoni cultural valencià, a fi d'adaptar-ne el contingut als requisits que s'hi estableixen.  
  
Mitjançant la Resolució d'1 de febrer de 2017 (DOGV 06.02.2017), de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, es va acordar incoar l'expedient per a complementar la declaració de bé d'interès cultural de l'església fortalesa de Sant Bartomeu Apòstol de Xàbia a fi d'adaptar-la als requisits exigits per la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, delimitant al mateix temps el seu entorn de protecció i establint-ne la corresponent normativa protectora, sotmetent-se l'expedient incoat a tràmit d'informació pública.  
  
S'han complit tots els tràmits legalment preceptius d'acord amb les disposicions vigents.  
Consta en l'expedient l'informe favorable a la complementació declarativa del bé d'interès cultural del Consell Valencià de Cultura i de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles, que han prestat la seua conformitat a la complementació declarativa, d'acord amb el que estableix l'article 27.5 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, formulant el primer observacions i suggeriments en relació amb el seu contingut determinatiu que han sigut justificadament respostes.  
Així mateix s'han recaptat de les conselleries afectades els informes exigits per l'article 43 de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, de la Generalitat, del Consell, i aquestes no han formulat cap al·legació.  
  
En virtut del que s'ha exposat i d'acord amb el que estableix la normativa referenciada, conforme amb el Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana, a proposta del conseller d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, i prèvia deliberació del Consell en la reunió del 27 de juliol de 2018,  
  
  
DECRETE  
  
Article 1. Objecte  
Aquest decret té per objecte complementar la declaració de bé d'interès cultural de l'església fortalesa de Sant Bartomeu Apòstol de Xàbia, per a adaptar-la als requisits exigits per la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, descrivint-hi les seues parts integrants, pertinences i accessoris, delimitant el seu entorn de protecció literal i gràficament, establint la corresponent normativa protectora i assenyalant els béns de rellevància local que s'hi emplacen, segons s'estableix en els annexos I, II i III d'aquest decret.  
  
  
Article 2. Règim del monument  
L'església fortalesa de Sant Bartomeu Apòstol de Xàbia és un bé d'interès cultural amb la categoria de monument i es regirà pel que disposen la secció primera i segona del capítol III del títol II de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.  
  
Article 3. Usos permesos  
Els usos permesos seran tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del bé i contribuïsquen a la consecució d'aquestes finalitats. L'autorització particularitzada d'ús es regirà segons el que disposen els articles 18, 36.2 i 41.1 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.  
  
Article 4. Règim general d'Intervencions en l'entorn  
En tant no s'aprove pla especial de protecció del monument i el seu entorn, o un planejament assimilable amb anàleg contingut determinatiu, i aquest aconseguisca validació patrimonial, qualsevol intervenció de transcendència patrimonial que pretenga realitzar-se a l'entorn de protecció del monument, requerirà la prèvia autorització de la conselleria competent en matèria de cultura. L'autorització s'emetrà aplicant els criteris d'aquest decret i els enumerats en els articles 38 i 39 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià. Transcorregut el termini de tres mesos des de la presentació de la sol·licitud s'entendrà denegada per silenci administratiu i sense perjudici de l'obligació de resoldre-la de l'Administració.  
La proposta d'intervenció haurà de definir el seu abast i anar acompanyada de la documentació tècnica oportuna. També haurà d'especificar la ubicació parcel·lària, així com adjuntar les fotografies que permeten constatar la situació actual i la seua transcendència patrimonial.  
  
Article 5. Excepcions al règim general d'intervencions en l'entorn  
  
Sense perjudici del que disposa l'article anterior, mitjançant un informe tècnic municipal, es podrà derivar la no necessitat de tràmit autoritzatori previ en actuacions que se situen fora d'aquest marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com seria el cas de les habilitacions interiors dels immobles que no afecten la seua percepció exterior i aquelles que es limiten a la conservació, reposició i manteniment d'elements preexistents, siguen reversibles i no comporten alteracions de la situació anterior, de conformitat amb el que estableix l'article 35.1.b de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.  
En aquests casos, l'Ajuntament comunicarà a la Generalitat en el termini de 10 dies la concessió de llicència municipal, adjuntant com a mínim l'informe tècnic que s'esmenta en el paràgraf anterior, un pla d'ubicació i el suport fotogràfic que acredite la situació de partida i, si escau, la seua falta de transcendència patrimonial.  
  
Article 6. Normativa o ordenança d'aplicació en l'entorn  
1. Es mantindrà la parcel·lació històrica de l'entorn.  
2. Es mantindran les alineacions històriques de l'edificació conservades fins a l'actualitat. Es prohibeixen reculades i patis a façana, diferents als tradicionals.  
3. Els edificis tradicionals de l'entorn anteriors a 1940, pel seu alt valor ambiental i testimonial d'una arquitectura i tipologia que el caracteritza, hauran de mantindre les façanes visibles des de la via pública, preservar i restaurar els caràcters originaris d'aquestes.  
4. L'alçària reguladora del cos principal, definida segons el Reglament de zones d'ordenació urbanística de la Comunitat Valenciana, serà la mateixa de l'edifici actualment existent en els edificis anteriors a 1940. En cas de parcel·les amb edificació desapareguda i en la resta dels edificis, de nova planta, el nombre de plantes permeses per al seu cos principal, sempre amb una tipologia d'ocupació tradicional, és de dues (planta baixa més una), permetent-se la sobre-elevació, si escau, fins a aconseguir dues plantes (planta baixa més una). Queden prohibits els semisoterranis de nova planta (cota de paviment de planta baixa igual o inferior a 19 cm respecte a la cota de la vorera).  
5. Als edificis que superen aquest nombre de plantes els resultarà d'aplicació el règim de fora d'ordenació. A aquest efecte en els supòsits que concloga la seua vida útil, es pretenguen obres de reforma de transcendència equiparable a la reedificació, una remodelació amb eliminació de les plantes superiors, o una demolició voluntària d'aquestes, els seran aplicables les ordenances de protecció d'aquesta normativa. Tot això sense perjudici de la possible aplicació de l'article 21 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià a aquests immobles.  
6. Les cobertes, d'acord amb la tipologia de la zona, seran en el cos principal de l'edifici, la profunditat del qual oscil·larà entre 8 i 11 metres, inclinades, de teula àrab, amb pendent compresa entre 25 % i 35 %, a dues aigües i carener d'altura màxima 2,25 m respecte de la línia de cornisa. Aquest requisit únicament podrà ser dispensat, amb caràcter excepcional, en aquells casos en què s'acredite l'existència d'una singular justificació històrico-contextual. Es prohibeixen les mansardes.  
7. Les noves edificacions o les remodelacions de les no tradicionals s'adequaran a les següents disposicions i amb caràcter estètic a la tipologia i acabats tradicionals de Xàbia:  
- L'altura de cornisa màxima és de 5,40 m per a dues plantes i 3,50 m per a una planta.  
- Les cobertes segons es descriuen en l'apartat 6 d'aquest article.  
- La longitud dels ràfols estarà compresa entre 30 i 75 cm amb els materials i la disposició propis de les edificacions tradicionals de Xàbia.  
  
- Impostes, motlures, tancats, congrells, rematades ornamentals i altres elements compositius amb una longitud màxima de vol de 15 cm.  
  
- Buits de façana de proporció vertical, amb la possible excepció de plantes baixes o «cambres» segons la tipologia compositiva del municipi.  
- Balcons de barana metàl·lica, evitant perfiles buits d'acer o alumini, amb amplària màxima de vol de 40 cm, 15 cm de vorell i longitud màxima d'1.80 m. Es prohibeixen els miradors.  
?. En les façanes que donen a la via pública, les fusteries seran de fusta i es prohibeixen les persianes, excepte les exteriors enrotllables tradicionals. Es recomanen les contrafinestres.  
8. L'ús permès en aquesta zona serà predominantment residencial. S'admetran també els següents usos, sempre que mostren la seua compatibilitat amb les arquitectures tradicionals de la zona: ús comercial o de serveis, locals d'oficina, magatzems, tallers artesans, equipament, hostaleria, despatxos professionals.  
  
Article 7. Preservació de la silueta paisatgística i de la imatge arquitectònica  
Totes les actuacions que puguen tindre incidència sobre la correcta percepció i la dignitat en l'estima de l'escena urbana o paisatge del monument i el seu entorn, com seria el cas de l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o arbrat, provisió de mobiliari urbà, assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualssevol altres de semblants caràcter i conseqüències, hauran de sotmetre's a autorització de la conselleria competent en matèria de cultura, que les resoldrà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans al·ludits.  
  
Article 8. Elements impropis  
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior (excepte cartells informatius dels noms i activitats dels edificis) que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en aquesta escena urbana i paisatge, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per temps limitat sol·licite i obtinga autorització expressa.  
  
Article 9. Béns de rellevància local  
Són béns de rellevància local  
Amb la categoria de monuments d'interès local:  
- Casa Ajuntament amb llotja baixa. Plaça de l'Església núm. 4, Plaça de Baix núm. 1 i carrer La Llotgeta s/n. s. XVII.  
- Carrer Sant Bonaventura núm. 1 i plaça de Baix núm. 1. S. XIX-XX.  
- Casa plaça de l'Església núm. 5 cantó Sant Bonaventura.  
- Casa plaça de l'Església núm. 10 cantó Sant Bartomeu.  
- Mercat Municipal. Plaça Celestino Pons i carrer Santa. Mar. Cap a 1940.  
- Casa Abadia amb pati enjardinat. Carrers Roques núm. 10, cantó carrer Llotgeta. Meitat del s. XIX.  
- Casa Sor Maria Gallart núm. 9, cantó Roques núm. 4. Edifici medieval.  
- Placeta Germans Segarra Llamas núm.1, Palau Antoni Banyuls, Museu Soler Blasco  
- Carrer Primícies núm.1, Palau Marqués de Dénia, Casa Primícies.  
- Carrer Roques núm. 3 i 5.  
- Carrer Roques núm.13, Casa dels Cruanyes o Casa de la Candelera  
Amb la categoria d'espais etnològics d'interès local:  
Els panells ceràmics (els que es puguen datar amb anterioritat a 1940 i s'ubiquen en aquest àmbit):  
- Panell carrer Roques 3 i 5  
- Panell plaça de l'Església núm. 13. Carrer Santa Maria.  
- Panell carrer Sor Maria Gallart núm. 9, antic 7 o carrer Nou de la Vila.  
En relació amb els anteriors es ratifica l'atribució legal que efectua la disposició addicional 5a de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.  
Tots aquests hauran d'incloure's en el Catàleg Municipal de Béns i Espais Protegits, amb aquesta expressa tipificació protectora. Fins que no s'adapte el Catàleg a les determinacions del Decret 62/2011, de 20 de maig, del Consell, pel qual es regula el procediment de declaració i el règim de protecció dels béns de rellevància local, resultarà d'aplicació als béns de rellevància local de caràcter individual el règim transitori de protecció que estableix l'article 10 d'aquest decret. Aquests béns hauran de protegir-se íntegrament salvaguardant la integritat dels seus valors, permetent-se únicament actuacions de restauració, conservació i manteniment.  
  
Article 10. Patrimoni arqueològic  
En qualsevol intervenció que afecte el subsòl de l'immoble o el seu entorn de protecció, resultarà d'aplicació el règim tutelar establert en l'art. 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, per a la salvaguarda del patrimoni arqueològic.  
  
Article 11. Actuacions il·legals  
La contravenció del que preveu aquesta normativa, determinarà la il·legalitat de l'actuació amb la consegüent restitució dels valors afectats si escau i la responsabilitat dels causants en els termes establits en l'art. 37 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià.  
  
  
  
DISPOSICIONS ADDICIONALS  
  
Primera. Inscripció en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià  
Aquesta complementació de la declaració de bé d'interès cultural de l'església fortalesa de Sant Bartomeu Apòstol de Xàbia per a adaptar-la a les determinacions exigides per la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià s'inscriurà en la secció primera de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià i en el Registre General de Béns d'Interés Cultural, dependent de l'Administració general de l'Estat.  
  
Segona. Incidència pressupostària  
La implementació i desenvolupament d'aquest decret no podrà tindre cap incidència en la dotació dels capítols de despesa assignada a la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, i en tot cas haurà de ser atès amb els mitjans personals i materials de la conselleria competent per raó de la matèria.  
  
DISPOSICIONS FINALS  
  
Primera. Entrada en vigor  
Aquest decret es publicarà en el BOE i entrarà en vigor l'endemà de ser publicat en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.  
  
  
Segona. Pla especial de protecció de l'entorn  
D'acord amb el que disposa l'article 34.2 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del patrimoni cultural valencià, el Pla especial de protecció de l'entorn del bé haurà d'aprovar-se en el termini d'un any des de la publicació d'aquesta declaració.  
  
València, 27 de juliol de 2018.  
  
El president de la Generalitat,  
XIMO PUIG I FERRER  
  
El conseller d'Educació, Investigació, Cultura i Esport,  
VICENT MARZÀ IBÁÑEZ  
  
  
ANNEX I  
  
I. Dades sobre el bé objecte de la declaració  
1. Denominació:  
a) Principal: Església fortalesa de Sant Bartomeu Apòstol.  
  
2. Descripció:  
2.a) Immoble objecte de la declaració  
Situada cap al NE, en la part més alta de l'antiga vila emmurallada, la parròquia de Sant Bartomeu és una construcció gòtica de peculiars característiques.  
En l'època medieval la vila va estar totalment emmurallada, i l'església parroquial en va ser la principal defensa.  
El temple és una construcció de final del segle XV i començament del segle XVI, l'única dada documental coneguda del qual fins al present és que en 1513 hi estava treballant l'arquitecte basc Domingo de Urteaga. Concebuda com un temple fortalesa, l'església té una sola nau amb capelles entre contraforts, va ser la major de testera plana amb grans contraforts angulars a l'exterior. La nau, de major altura que les capelles laterals, es divideix en tres trams i allotja tres capelles per banda, corresponent la més pròxima a la capçalera del costat de l'evangeli, a la torre campanar. L'església es cobreix amb complicades voltes de creueria, sent més senzilla, encara que de majors dimensions la del presbiteri. Els nervis de les voltes transmeten el seu empenyiment a pilars adossats al capdavant dels contraforts o bé a les mènsules, en el cas de l'arc toral.  
Destaca el caràcter unitari de l'interior del temple, reeixit, no solament per ser de nau única, sinó per la mateixa amplitud del presbiteri, quasi idèntic a aquella, a més de la manca de creuer. Aquest efecte de l'espai intern s'accentua per la sobrietat decorativa del temple i sobretot, per la galeria de xicotets arquets oberts sobre les capelles laterals i mur dels peus, a manera de trifori. L'element, estrany en la zona, i en esglésies de reduïda grandària, com la que ens ocupa, té la seua explicació en el caràcter de fortalesa per a la qual va ser edificada. En efecte, es tracta de galeries o passadissos que recorren tot el cos de la nau, als quals a l'exterior se'ls obrin obertures per a possibilitar la defensa del lloc. Al seu torn, aquesta solució permet il·luminar l'interior de l'església, traduint-se en una galeria d'arquets trilobulats i emmarcats per una motlura a manera d'arrabà. El conjunt es complementa amb una decoració de boles d'ascendent castellà.  
A l'exterior destaca el caràcter de fortalesa amb què va ser projectat el temple. D'aspecte cúbic, hui en part desvirtuat per la sagristia i capella de la Comunió, construïdes amb posterioritat. Les portades són bells exemples de sobrietat decorativa. La principal se situa en el mur dels peus, en tant que la lateral s'obri en el segon tram del mur de l'Epístola, salvant-se el desnivell del terreny mitjançant una doble escala. L'esquema compositiu d'ambdues és molt similar. La portada principal té un doble ingrés amb un trencallums enquadrat per arquivoltes, que s'ornamenten amb boles, projectant-se la primera com un arc conopial mitjançant una decoració de fulles de card. Tot el conjunt queda emmarcat per pilars que rematen en pinacles. Corona la portada una motlura amb boles sobre la qual s'alça una finestra. Els espais lliures entre els pinacles s'utilitzen per a disposar motius heràldics i el timpà allotja una escultura del titular.  
La portada lateral, semblant a l'anterior, es diferencia d'aquella pels ulls de bou oberts a banda i banda, a gran altura, i les tres finestres que corresponen a la galeria trifori.  
El caràcter de fortalesa es complementa amb l'accés a les terrasses del temple, que, a l'exterior es projecta com un cos, que corona l'església amb obertures i matacans sobre els ingressos.  
En definitiva, l'església fortalesa de Xàbia és un dels exemples més bells i curiosos del gòtic isabelí.  
2.b) Parts integrants  
Fortificació presbiteri  
Nau de tres trams amb capelles laterals de 1513  
Galeria alta a manera de trifori  
Sagristia s. XVI,  
Nova sagristia s. XVIII  
Capella de la Comunió 1844  
Torre campanar s. XVII  
Façanes amb finestres, espitlleres i portades de Sant Bartomeu i de Sant Gil, amb escuts heràldics  
Voltes de creueria  
Púlpit  
Criptes i gots funeraris  
Matacans  
Escalinates exteriors  
2.c) Béns mobles, pertinences i accessoris que es categoritzen, desglossen i relacionen en tres apèndixs  
  
Apèndix I  
Parts integrants que participen de la condició de bé immoble d'interès cultural de l'església fortalesa de Sant Bartomeu Apòstol (secció 1a de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià)  
Aiguamans. Marbre escalabornat i treballat. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0019.  
Taulells representant fris de rocalles i motius florals. Fang policromat, esmaltat i bullit. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0027.  
Taulells representant motiu geomètric (mocadoret). Fang policromat, esmaltat i bullit. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0028.  
Taulells representant garlanda. Fang policromat mitjançant impressió mecànica (decoració a trepa) i bullit. Segle XIX ex. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0029.  
Taulell representant motius vegetals i geomètrics. Fang policromat mitjançant impressió mecànica (decoració a trepa) i bullit. Segle XIX ex. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0030.  
Taulells representant fris de rocalles. Fang policromat, esmaltat i bullit. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0031.  
  
Taulells representant tapís de motius florals i rocalles. Fang policromat, esmaltat i bullit. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0032.  
Taulells representant tapís de motius florals i rocalles. Fang policromat, esmaltat i bullit. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0033.  
Reixa. Ferro forjat. Anys 1762-1770. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0034.  
Taulells representant motiu estrelat. Ciment i arena, policromat mitjançant impressió mecànica (rajola hidràulica). Meitat del segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0042.  
Pila d'aigua beneïda. Pedra escalabornada i treballada. Any 1946. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0044.  
Pila d'aigua beneïda. Pedra escalabornada o treballada. Any 1946. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0045.  
Pila baptismal. Pedra escalabornada i treballada. Anys 1939 (pila) i 1941 (tapa). Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0046.  
Retaule de la Puríssima. Pedra escalabornada i treballada. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Any 1947 (inaugurat el 06.07.1947). Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0047.  
Retaule de Sant Sebastià. Pedra escalabornada i treballada. Obra de Rafael Bisquert. Any 1947. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0048.  
  
Retaule de San José. Pedra escalabornada i treballada. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Any 1948 (acabat el mes 04.1948). Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0049.  
Retaule de la Nostra Senyora del Rosari. Pedra escalabornada i treballada. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Any 1947 (acabat el 30 novembre de 1947). Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0050.  
Porta. Obra de fusteria, ferro forjat, xapa de metall clavetejat. Any 1592. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0052.  
Reixa. Ferro forjat. Segle XVIII. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0057.  
Reixa. Ferro forjat. Segle XVI. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0081.  
Portada arquitectònica coneguda com «de Sant Bartomeu». Pedra escalabornada i treballada. Posterior a l'any 1513. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0094.00. Formen part integrant d'aquesta sengles escuts heràldics del marqués de Dénia Bernardo Sandoval Rojas i Mendoza, i la marquesa Francisca Enríquez i Luna (números d'identificació 03.30.082-002-0094.01 i 02, respectivament).  
Portada arquitectònica coneguda com «dels Escaletes». Pedra escalabornada i treballada. Posterior a l'any 1513. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0095.00. En formen part integrant sengles escuts heràldics del marqués de Dénia Bernardo Sandoval Rojas i Mendoza, i la marquesa Francisca Enríquez i Lluna (números d'identificació: 03.30.082-002-0095.01 i 02, respectivament).  
Portada arquitectònica de la capella de la Comunió. Pedra escalabornada i treballada. Any 1844. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0096.  
Reixa. Ferro forjat. Segle XVI. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0097.  
Font. Pedra escalabornada i treballada. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Any 1922. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0098. En formen part motius ornamentals i un escut heràldic de la vila de Xàbia (números d'identificació: 03.30.082-002-0098.01 i 02, respectivament).  
Gàrgola representant un cap de drac. Pedra escalabornada i treballada. Segle XVII ex. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0099.  
Gàrgola representant un grifó. Pedra escalabornada i treballada. Segle XVI ex. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-100.  
Gàrgola representant un lleó. Pedra escalabornada i treballada. Segle XVI ex. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-101.  
Gàrgola zoomorfa. Pedra escalabornada i treballada. Segle XVI ex. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-102.  
Gàrgola zoomorfa. Pedra escalabornada i treballada. Segle XVI ex. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-103.  
Gàrgola representant una àguila. Pedra escalabornada i treballada. Segle XVI ex. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-104.  
Gàrgola representant una àguila. Pedra escalabornada i treballada. Segle XVI ex. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-105.  
Retaule de la capella de la Comunió. Fusta tallada i daurada. Any 1963. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0043.  
Oli sobre tela representant el Sant Sopar obra del pintor Juan Segarra (núm. d'identificació: 03.30.082-002-0043.01). Dimensions aproximades del retaule: 610 x 480 x 40 cm.  
Púlpit. Pedra escalabornada i treballada. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Any 1940. Dimensions aproximades: 170 x 200 x 155 cm (barana) i 40 x 200 x 155 cm (baldaquí). Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0106  
Escultura exempta representant Sant Bartomeu. Pedra escalabornada i treballada. Obra de Vicent Bisquert Riera, àlies Vicent de Gràcia. Any 1942. Dimensions aproximades: 170 x 50 x 40 cm. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0107  
  
  
Apèndix II  
Pertinences i accessoris a inscriure en la secció 1a de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià  
Òrgan. Fusta i metall. Organeria Española SA. (OES-A. Alberdi). Any 1962. Núm. d'identificació: 03.30.081-002-0106.  
Custòdia. Metall fos, modelatge, burinat, cisellat, sobredaurat i esmaltat. Segles XVII (peu) i XVII. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0001.  
Custòdia. Plata fosa, modelada, sobredaurada i incrustacions de pedreria. Segle XIX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0002.  
Creu processional. Plata tornejada, encunyada, burinada, cisellada, repujada i sobredaurada. Segles XVI-XVII. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0003.  
Portapau. Metall fos, modelatge, burinat i cisellat. Segles XVI-XVII. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0004.  
Encenser. Punxó de València. Segle XVIII. Plata fosa, modelada, encunyada, calada i cisellada. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0008.  
Calze. Plata fosa, modelada, burinada, cisellada i sobredaurada. Escola valenciana d'orfebreria. Primer quart del segle XVI. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0012.  
Copó. Plata fosa, modelada i sobredaurada. Escola valenciana d'orfebreria. Segle XVIII. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0013.  
  
Calze. Plata fosa, modelada, entallada, cisellada i sobredaurada. Segles XVIII-XIX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0024.  
Escultura exempta representant a Sant Sebastià. Fusta tallada i policromada. Segles XVIII-XIX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0055.  
Escultura exempta representant a Sant Bartomeu. Fusta tallada i policromada. Segles XVII-XVIII. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0056.  
Salvador eucarístic. Oli sobre taula. Segle XVI. Atribuït al taller de Joan de Joanes. Dimensions aproximades: 136 x 937 x 232 cm. Depositat al museu arqueològic i etnogràfic Soler Blasco de l'Ajuntament de Xàbia. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0108  
  
  
  
Apèndix III  
Pertinences i accessoris a inscriure en la secció 3a de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià  
Portapau. Plata fosa, modelada, encunyada i sobredaurada. Segles XIX-XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0005.  
Copó. Ivori i plata fosa, modelada, repujada, cisellada, entallada i sobredaurada. Obra de l'orfebre March. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0006.  
Sotacopa. Metall fos, modelatge, encunyat i sobredaurat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0007.  
Parella de candelers. Metall fos, modelatge, tornejat, encunyat. Segles XIX-XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0009.  
Calze. Metall fos, modelatge, tornejat, burinat, calat i sobredaurat. Escola francesa d'orfebreria. Segles XIX-XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0010.  
Copó. Metall fos, modelatge, cisellat, entallat, platejat i sobredaurat. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0011.  
Copó. Plata fosa, modelada, burinada, cisellada i sobredaurada. Any 1922. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0014.  
Lignum crucis. Plata fosa, modelada, burinada, cisellada. Segle XIX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0015.  
Copó. Plata fosa, modelada i sobredaurada. Marca DO. Segle XIX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0016.  
Calze. Metall fos, modelat, burinat, cisellat, entallat i platejat. Plata sobredaurada. Primer terç del segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0017.  
Escultura exempta representant Sant Bartomeu. Fang modelat. Obra d'Octavio Vicent Cortina. Any 1966. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0018.  
Naveta. Plata fosa, modelada, burinada i cisellada. Segle XIX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0020.  
Conjunt integrat per una parella de vinagreres i safata. Vidre i plata fosa, modelada, burinada i cisellada. Segle XIX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0021.  
Rellotge de paret. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0022. Fusta i metall. Segle XIX-XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0022.  
Escultura exempta representant Crist en la creu. Fusta tallada i policromada. Obra de Juan Bautista Devesa Sapena, àlies el Santeret. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0023.  
Calaixera de fusta. Primer terç del segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0025.  
Hisop. Plata fosa i modelada. Segle XIX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0026.  
Escultura exempta representant Crist en la creu. Fusta tallada i policromada, pasta de vidre. Obra de l'escultor José María Ponsoda Bravo. Any 1947. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0039.  
Escultura exempta representant Sant Sebastià. Fusta tallada i policromada. Obra de l'escultor Octavio Vicent Cortina. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0040.  
Escultura exempta representant Crist en la creu. Fusta tallada i policromada, pasta de vidre. Segle XIX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0041.  
Conjunt de sis candelers. Metall fos, modelatge i daurat. Segle XIX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0051.  
Escultura exempta representant el Sagrat Cor de Jesús. Fusta tallada i policromada. Obra de l'escultor Carmelo Vicent. Any 1956. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0053.  
Escultura exempta representant Sant Bartomeu. Fusta tallada i policromada. Obra de l'escultor Octavio Vicent Cortina. Tercer terç del segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0054.  
Retaule de la Mare de Déu del Perpetu Socors. Fusta tallada i policromada. Any 1946. Donació de Joaquina Bartomeu de Bover i Pilar Bover de Cruañes. Dimensions aproximades: 349 x 161 x 15 cm [carreu de 34 cm]. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0109  
Parella de candelers. Metall fos, modelatge, tornejat, encunyat. Estil neogòtic. Segles XIX-XX. Dimensions aproximades: 176 cm. Es custodien a la sagristia, al costat dels candelers amb núm. d'identificació: 03.30.082-002-0009. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0110.00  
  
Creu de processó. Metall fos, modelatge, tornejat, encunyat. Segles XIX-XX. Dimensions aproximades (creu amb peu): 228 cm; creu: 50 x 37 cm. Es custodia a la sagristia, al costat dels candelers amb núm. d'identificació: 03.30.082-002-0009. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0111  
Conjunt de dotze candelers. Metall fos, modelatge, tornejat, encunyat i platejat. Segle XX. Dimensions aproximades: 93 x 26 x 22. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0112.00  
Conjunt de quatre patenes de metall sobredaurat, una d'aquestes amb representació del Sant Sopar. Segle XX. Dimensions aproximades: 13 cm de diàmetre tres d'aquestes (en les quals s'inclou la que porta la representació del Sant Sopar) i 15 cm de diàmetre la restant. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0113.00  
Conjunt d'altar domèstic amb sengles imatges de Sant Antoni i la Mare de Déu dels Desemparats. Fusta tallada i policromada i vidre (altar), fusta tallada, orada policromada i estofada (imatges). Les escultures són obra de Francisco Marco Díaz-Pintado, de Godella. Donació d'Alicia Marco Galián i la seua família, efectuada el 13 d'agost de 2003. Dimensions: 135 x 83 x 50 cm (altar), 60 x 22 x 12 cm (Mare de Déu dels Desemparats) i 76 x 30 x 14 cm (Sant Antoni). Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0114.00  
Escultura exempta representant Sant Bartomeu. Fusta tallada i policromada. Obra d'Octavio Vicent Cortina. Any 1996. Dimensions aproximades: 200 x 95 x 42 cm. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0115  
  
Conjunt de deu candelers i creu d'altar. Metall, metall fos, modelatge i tornejat. Segle XX. Dimensions: 76 x 27 x 23 cm. (sis candelers), 56 x 19 x 16 cm (quatre candelers), 102 x 21 x 18 cm (creu d'altar; dimensions de la creu: 49 x 40 cm). Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0116.00  
Sagrari. Fusta i metall fos, modelatge i encunyat. Segle XX. Donació de Ramón Llidó; adquirit als encants de Madrid. Dimensions aproximades: 57 x 53 x 41 cm. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0117  
Conjunt de tres confessionaris. Segle XX. Fusta tallada. Dimensions aproximades: 230 x 167 x 85 cm. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0118.00  
Retaule. Fusta tallada, policromada i daurada. Inclou representacions pictòriques de Crist en la Creu amb Maria i sant Joan (carrer central), i quatre escenes de la Passió de Crist (dues per cada carrer lateral). Obra de Joan Baptista Soler Blasco. Dimensions aproximades: 375 x 375 cm. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0119.00  
Eccehomo. Oli sobre taula. Segle XVI. Donació d'Arturo Miguel Monfort, de la ciutat de València (10.03.2009). Dimensions aproximades: 65 x 50 cm. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0120  
  
Maquinària de rellotge. Metall fos. Dimensions aproximades: 166 x 147 x 83 cm. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0121  
Campana Victòria. Inventari General de Campanes de la Comunitat Valenciana referència 952. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0122  
  
Campana Sebastiana. Inventari General de Campanes de la Comunitat Valenciana referència 953.  
Campana Mariana. Inventari General de Campanes de la Comunitat Valenciana referència 954. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0123  
  
Campana Bartomeua, Pax o La Grossa. Inventari General de Campanes de la Comunitat Valenciana referència 955. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0124  
Vitrall representant a Crist amb un romà. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0035.  
Vitrall representant Abel. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0036.  
Vitrall representant Isaac. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0037.  
Vitrall representant Melquisedec. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0038.  
Vitrall representant escena de la vida de Jesús de Natzaret, sense identificar. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0058.  
Vitrall representant el miracle dels pans i els peixos. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0059.  
  
Vitrall representant el lliurament de les claus a Sant Pere. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0060.  
Vitrall representant un personatge bíblic sembrant. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0061.  
  
Vitrall representant àmfores que s'omplen i l'Esperit Sant. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0062.  
Vitrall representant la resurrecció de Crist. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0063.  
Vitrall representant l'ascensió de Crist. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0064.  
Vitrall representant Crist amb els atributs de la passió. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0065.  
Vitrall representant el Sant Sopar. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0066.  
Vitrall representant el lavatori. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0067.  
Vitrall representant la Mara de Déu i Sant Joan en el Gòlgota. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0068.  
Vitrall representant l'Esperit Sant. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0069.  
Vitrall representant Sant Bartomeu. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0070.  
Vitrall representant l'Esperit Sant sobre una església. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0071.  
  
Vitrall representant Crist amb una espasa. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0072.  
Vitrall representant els atributs de Sant Josep. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0073.  
Vitrall representant l'anagrama marià. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0074.  
Vitrall representant Sant Pere, Sant Pau i la Mare de Déu. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0075.  
Vitrall representant paisatge amb Talmud i cova. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0076.  
  
Vitrall representant Sant Joan Baptista. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0077.  
Vitrall representant lliurament angèlic de claus. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0078.  
Vitrall representant la construcció del temple. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0079.  
Vitrall representant Isaïes. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0080.  
Vitrall representant el rei David. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0082.  
Vitrall representant les tribus d'Israel. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0083.  
Vitrall representant Moisés amb les taules de la llei. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0084.  
  
Vitrall representant les noces de Canaan. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0085.  
Vitrall representant una escena bíblica sense identificar. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0086.  
Vitrall representant l'Esperit Sant. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0087.  
Vitrall representant el sacrifici d'Isaac. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0088.  
Vitrall representant l'expulsió del Paradís. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0089.  
Vitrall representant la creació dels animals. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0090.  
  
Vitrall representant la creació de les plantes. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0091.  
Vitrall representant Déu pare. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0092.  
Vitrall representant Déu pare. Vidre policromat emplomat. Segle XX. Núm. d'identificació: 03.30.082-002-0093.  
  
  
ANNEX II  
Delimitació literal de l'entorn de protecció  
  
Delimitació de l'entorn de protecció del Monument  
Justificació de la delimitació proposada  
El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció consisteix a incloure dins de la seua àrea els següents elements urbans:  
  
- Parcel·les que limiten directament amb la que ocupa el BIC, podent afectar-la, tant visualment com físicament qualsevol intervenció que es realitze sobre aquestes.  
- Parcel·les que donen al mateix espai públic que el BIC i que constitueixen l'entorn visual i ambiental immediat i en el qual qualsevol intervenció que es realitze pot suposar una alteració de les condicions de percepció d'aquest o del caràcter de l'espai urbà.  
- Espais públics en contacte directe amb el BIC i les parcel·les enumerades anteriorment i que constitueixen part del seu ambient urbà immediat.  
- Edificacions o qualsevol element del paisatge urbà que encara que no tinga una situació d'immediatesa amb el BIC afecten de forma fonamental la percepció d'aquest.  
Descripció literal de l'entorn de protecció  
Origen: cantó de l'illa cadastral núm. cantó sud que dóna al carrer Roques de la parcel·la 08 de l'illa cadastral 38645 punt A.  
Sentit: horari.  
Línia delimitadora: des de l'origen la línia recorre la mitgera entre les parcel·les 07 i 08 de l'illa cadastral 38645, travessa el carrer Estret i continua per la mitgera sud de la parcel·la 05 de l'illa 38646, gira per les mitgeres sud i oest de la parcel·la 02 i continua per la mitgera de les parcel·les 01 i 14. Travessa el carrer de Gual i introdueix la parcel·les 20, 21 i 22 de l'illa 37632 prossegueix incorporant les façanes de les parcel·les 19, 18, 17, 16 i 15 d'aquesta illa. Incorpora les façanes de les parcel·les 12 i 13 de l'illa 36633 que donen al carrer Primícies. Segueix a nord per la façana de la parcel·la 12 d'aquesta illa, incorpora les façanes de la parcel·la 04 de l'illa 36645, de les parcel·les 11, 12 i 13 de l'illa 36664, 11, 10, 09 i 08 de la parcel·la 36643 que donen totes al carrer Santa Teresa. Segueix pel carrer Santa Clara incorporant les façanes de les parcel·les 11, 10, 09 i 08 i les parcel·les 07, 06, 05, 04, 03 i 02 de l'illa 37656, Travessa el carrer Tossal de Dalt, s'introdueix en l'illa 37655 per la mitgera entre les parcel·les 01 i 17. Contínua per les posteriors de les parcel·les 17, 16, 15, 12, 11, 10, 09 i 08 d'aquesta illa. Travessa el carrer Roques i incorpora la parcel·la 01. Continua per la prolongació de la posterior d'aquesta parcel·la 01 travessant les parcel·les 02, 10, 09 i 06 fins a la mitgera entre les parcel·les 07 i 08. Prossegueix a est per la façana de la parcel·la 07 i inclou les façanes de les parcel·les 13, 12 i 11 de l'illa 38654. S'introdueix en l'illa 38641 per la mitgera entre les parcel·les 24 i 02, contínua per les posteriors de les parcel·les 23, 22, 20 i 19, segueix per la mitgera sud d'aquesta parcel·la 19 fins al punt d'origen A.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 8353, del 02-08-2018 (2018/7670)

DECRETO 106/2018, de 27 de julio, del Consell por el que se complementa la declaración de bien de interés cultural de la iglesia fortaleza de San Bartolomé Apóstol de Jávea para adaptarla a la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**VIGENTE**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/d/2018/07/27/106/dof/spa/html**

### Datos del documento

Número DOGV
:   8353

Fecha DOGV
:   02-08-2018

Sección del DOGV
:   I. DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   2018/7670

CVE


Fecha del documento
:   27-07-2018

Organismo emisor
:   Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte

Tipo de documento
:   Decreto

Descriptores 

:   * [Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte](javascript:void(0))
    * [Jávea](javascript:void(0))
    * [protección del patrimonio](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))
    * [bien cultural](javascript:void(0))

DECRETO 106/2018, de 27 de julio, del Consell por el que se complementa la declaración de bien de interés cultural de la iglesia fortaleza de San Bartolomé Apóstol de Jávea para adaptarla a la Ley 4/1998, de 11 de junio, del patrimonio cultural valenciano. [2018/7670]  
Preámbulo  
  
El artículo 49.1.5 del Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana, establece la competencia exclusiva de la Generalitat en materia de ?Patrimonio histórico, artístico, monumental, arquitectónico arqueológico y científico, sin perjuicio de lo que dispone el número 28 del apartado 1 del artículo 149 de la Constitución Española. El artículo 26.2 de Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano dispone que la declaración de un Bien de Interés Cultural se hará mediante decreto del Consell, a propuesta de la conselleria competente en materia de cultura. Todo ello sin perjuicio de las competencias que el artículo 6 de la Ley 16/1985, de 25 de junio, del Patrimonio Histórico Español reserva a la Administración General del Estado.  
Por Decreto de fecha 03.06.31 (Gaceta de Madrid 04.06.31) se declaró Monumento Histórico-Artístico la Iglesia Parroquial de Xábia (Alicante).  
La Disposición Transitoria Primera, párrafo segundo de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano establece que la conselleria competente en materia de Cultura podrá complementar las declaraciones de Bienes de Interés Cultural producidas antes antes de la entrada en vigor de la referida Ley y relativas a bienes integrantes del Patrimonio Cultural Valenciano, a fin de adaptar su contenido a los requisitos que en esta se establecen.  
Mediante resolución de fecha 1 de febrero de 2017 (DOGV 06.02.17.), de la Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte, se acordó incoar el expediente para complementar la declaración de Bien de Interés Cultural de la Iglesia Fortaleza de San Bartolomé Apóstol de Xàbia a fin de adaptarla a los requisitos exigidos por la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, delimitándose al tiempo su entorno de protección y estableciendo la correspondiente normativa protectora para el mismo, sometiéndose el expediente incoado a trámite de información pública.  
Se han cumplido todos los tramites legalmente preceptivos de acuerdo con las disposiciones vigentes.  
Consta en el expediente el informe favorable a la complementación declarativa del Bien de Interés Cultural del Consell Valencià de Cultura y de la Real Academia de Bellas Artes de San Carlos, que han prestado su conformidad a la complementación declarativa, de conformidad con lo que establece el artículo 27.5 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, formulando el primero observaciones y sugerencias en relación con su contenido determinativo que han sido justificadamente respondidas.  
Asimismo se han recabado de las Consellerias afectadas los informes exigidos por el artículo 43 de la Ley 5/1983, de 30 de diciembre, de la Generalitat, del Consell, no habiéndose formulado por las mismas alegación alguna.  
En virtud de lo expuesto y de acuerdo con lo establecido en la normativa referenciada, conforme con el Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana, a propuesta del conseller de Educación, Investigación, Cultura y Deporte, y previa deliberación del Consell en la reunión del 27 de julio de 2018,  
  
  
DECRETO  
  
Artículo 1. Objeto  
Este decreto tiene por objeto complementar la declaración de Bien de Interés Cultural de la Iglesia Fortaleza de San Bartolomé Apóstol de Xabia, para adaptarla a los requisitos exigidos por la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, describiendo la misma, sus partes integrantes, pertenencias y accesorios, delimitando su entorno de protección literal y gráficamente, estableciendo la correspondiente normativa protectora para el mismo y señalando los bienes de relevancia local que se emplazan en el mismo, según se establece en los anexos I, II y III de este decreto.  
  
Artículo 2. Régimen del Monumento  
La iglesia fortaleza de San Bartolomé Apóstol de Jávea/Xàbia es un Bien de Interés Cultural con la categoría de Monumento y se regirá por lo dispuesto en la Sección primera y segunda del Capitulo III del Titulo II de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano.   
  
Artículo 3. Usos Permitidos  
Los usos permitidos serán todos aquellos que sean compatibles con la puesta en valor y disfrute patrimonial del bien y contribuyan a la consecución de dichos fines. La autorización particularizada de uso se regirá según lo dispuesto en los artículos 18, 36.2 y 41.1 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano.  
  
Artículo 4. Régimen general de Intervenciones en el entorno  
En tanto no se apruebe plan especial de protección del Monumento y su entorno, o planeamiento asimilable con análogo contenido determinativo, y este alcance validación patrimonial, cualquier intervención de transcendencia patrimonial que pretenda realizarse en el entorno de protección del monumento, requerirá la previa autorización de la Conselleria competente en materia de cultura. La autorización se emitirá aplicando los criterios de este decreto y los enumerados en los artículos 38 y 39 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano. Transcurrido el plazo de tres meses desde su presentación la solicitud se entenderá denegada por silencio administrativo y sin perjuicio de la obligación de resolver de la Admnistración.  
La propuesta de intervención deberá definir su alcance e ir acompañada de la documentación técnica oportuna. También deberá especificar la ubicación parcelaria, así como adjuntar las fotografías que permitan constatar la situación actual y su transcendencia patrimonial.  
  
Artículo 5. Excepciones al régimen general de intervenciones en el entorno  
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo anterior, mediante informe técnico municipal, se podrá derivar la no necesidad de trámite autorizatorio previo en actuaciones que se sitúen fuera de este marco normativo por falta de trascendencia patrimonial, como sería el caso de las habilitaciones interiores de los inmuebles que no afecten a su percepción exterior y aquellas que se limiten a la conservación, reposición y mantenimiento de elementos preexistentes, sean reversibles y no comporten alteraciones de la situación anterior, de conformidad con lo que establece el artículo 35.1.b) de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano.  
En estos casos, el Ayuntamiento comunicará a la Generalitat en el plazo de 10 días la concesión de licencia municipal, adjuntando como mínimo el informe técnico que se menciona en el párrafo anterior, un plano de ubicación y el apoyo fotográfico que acrediten la situación de partida y, en su caso, su falta de trascendencia patrimonial.  
  
Artículo 6. Normativa u ordenanza de aplicación en el entorno  
1. Se mantendrá la parcelación histórica del entorno.  
2. Serán mantenidas las alineaciones históricas de la edificación conservadas hasta la actualidad. Se prohíben retranqueos y patios a fachada, distintos a los tradicionales.  
3. Los edificios tradicionales del entorno anteriores a 1940, por su alto valor ambiental y testimonial de una arquitectura y tipología que caracteriza al mismo, deberán mantener las fachadas visibles desde la vía pública, preservando y restaurando los caracteres originarios de las mismas.   
4. La altura reguladora del cuerpo principal, definida según el Reglamento de Zonas de Ordenación Urbanística de la Comunidad Valenciana, será la misma del edificio actualmente existente en los edificios anteriores a 1940. En caso de parcelas con edificación desaparecida y en el resto de los edificios, de nueva planta, el número de plantas permitidas para su cuerpo principal, siempre con una tipología de ocupación tradicional, es de dos (planta baja más una), permitiéndose la sobreelevación, en su caso, hasta alcanzar dos plantas (planta baja más una). Quedan prohibidos los semisótanos de nueva planta (cota de pavimento de planta baja igual o inferior a 19 cm respecto a la cota de la acera).  
5. A los edificios que superen este número de plantas les resultará de aplicación el régimen de Fuera de ordenación. A tal efecto en los supuestos de que concluya su vida útil, se pretendan obras de reforma de trascendencia equiparable a la reedificación, una remodelación con eliminación de las plantas superiores, o una demolición voluntaria de los mismos, le serán de aplicación las ordenanzas de protección de esta normativa. Todo ello sin perjuicio de la posible aplicación del art. 21 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano a estos inmuebles.  
6. Las cubiertas, de acuerdo con la tipología de la zona, serán en el cuerpo principal del edificio, cuya profundidad oscilará entre 8 y 11 metros, inclinadas, de teja de árabe, con pendiente comprendida entre 25 % y 35 %, a dos aguas y cumbrera de altura máxima 2,25 m respecto de la línea de cornisa. Este requisito únicamente podrá ser dispensado, con carácter excepcional, en aquellos casos en los que se acredite la existencia de una singular justificación histórico'contextual. Se prohíben las mansardas.  
7. Las nuevas edificaciones o las remodelaciones de las no tradicionales se adecuarán a las siguientes disposiciones y con carácter estético a la tipología y acabados tradicionales de Xàbia:  
- La altura de cornisa máxima es de 5,40 m para dos plantas y 3,50 m para una planta.  
- Las cubiertas según se describen en el apartado 6 de este artículo  
- La longitud de los aleros estará comprendida entre 30 y 75 cm con los materiales y disposición propios de las edificaciones tradicionales de Xàbia.  
- Impostas, molduras, recercados, cinchos, remates ornamentales y demás elementos compositivos con una longitud máxima de vuelo de 15 cm.  
- Huecos de fachada de proporción vertical, con la posible excepción de plantas bajas o ?cambras- según la tipología compositiva del municipio.  
- Balcones de barandilla metálica, evitando perfiles huecos de acero o aluminio, con anchura máxima de vuelo de 40 cm, 15 cm de canto y longitud máxima de 1.80 m. Se prohíben los miradores.  
- En las fachadas recayentes a vía pública, las carpinterías serán de madera y se prohíben las persianas, salvo las persianillas exteriores enrollables tradicionales. Se recomiendan las contraventanas.  
8. El uso permitido en esta zona será predominantemente residencial. Se admitirán también los siguientes usos, siempre que muestren su compatibilidad con las arquitecturas tradicionales de la zona: uso comercial o de servicios, locales de oficina, almacenes, talleres artesanos, equipamiento, hostelería, despachos profesionales.  
  
Artículo 7. Preservación de la silueta paisajística y de la imagen arquitectónica  
Todas las actuaciones que puedan tener incidencia sobre la correcta percepción y la dignidad en el aprecio de la escena urbana o paisaje del monumento y su entorno, como sería el caso de la afección de los espacios libres por actuaciones de reurbanización, ajardinamiento o arbolado, provisión de mobiliario urbano, asignación de uso y ocupaciones de la vía pública, etc., o como podría serlo también la afección de la imagen arquitectónica de las edificaciones por tratamiento de color, implantación de rótulos, marquesinas, toldos, instalaciones vistas, antenas, etc., o cualesquiera otros de similar corte y consecuencias, deberán someterse a autorización de la Conselleria competente en materia de Cultura, que resolverá con arreglo a las determinaciones de la ley y los criterios de percepción y dignidad antes aludidos.   
  
Artículo 8. Elementos impropios  
Queda proscrita la introducción de anuncios o publicidad exterior (excepto carteles informativos de los nombres y actividades de los edificios) que, en cualquiera de sus acepciones, irrumpa en dicha escena urbana y paisaje, salvo la de actividades culturales o eventos festivos que, de manera ocasional, reversible y por tiempo limitado solicite y obtenga autorización expresa.  
  
Artículo 9. Bienes de Relevancia Local  
Son Bienes de Relevancia Local   
Con la categoría de Monumentos de Interés Local:  
- Casa Ayuntamiento con lonja baja. Plaza de la Iglesia nº 4, Plaza de Baix nº 1 y calle La Llotjeta s/n. s. XVII.  
- Calle San Buenaventura nº 1 y plaza de Baix nº 1. S XIX-XX.  
  
- Casa plaza de la Iglesia nº 5 esquina San Buenaventura.   
- Casa plaza de la Iglesia nº 10 esquina San Bertomeu.  
- Mercado Municipal. Plaza Celestino Pons y calle Sta. Mar. Hacia 1940.  
- Casa Abadía con patio ajardinado. Calles Roques nº 10, esquina calle Llotgeta. Mediados del s. XIX.   
- Casa Sor María Gallart nº 9 esquina Roques nº 4. Edificio medieval.  
- Plaçeta Germans Segarra Llamas nº1, Palau Antonio Banyuls, Museo Soler Blasco  
- Calle Primicias nº1, Palau Marqués de Dènia, Casa Primicias.  
- Calle Roques nº 3 y 5.  
- Calle Roques nº13, Casa dels Cruanyes o Casa de la Candelaria  
Con la categoría de Espacios Etnológicos de Interés Local:   
Los paneles cerámicos, (los que sean datables con anterioridad a 1940 y se ubiquen en este ámbito):  
- Panel calle Roques 3 y 5  
- Panel plaza de la Iglesia nº 13. Calle Santa María.  
- Panel calle Sor María Gallart nº 9, antiguo 7 o calle Nou de la Vila.   
En relación con los anteriores se ratifica la la atribución legal que efectúa la Disposición Adicional 5ª de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano.  
Todos ellos deberán incluirse en el Catálogo Municipal de Bienes y Espacios protegidos, con esta expresa tipificación protectora. Hasta tanto no se adapte el Catálogo a las determinaciones del Decreto 62/2011, de 20 de mayo, del Consell, por el que se regula el procedimiento de declaración y el régimen de protección de los bienes de Relevancia Local, resultará de aplicación a los Bienes de Relevancia Local de carácter individual el régimen transitorio de protección que establece el artículo 10 de dicho Decreto. Dichos bienes deberán protegerse íntegramente salvaguardando la integridad de sus valores, permitiéndose únicamente actuaciones de restauración, conservación y mantenimiento.  
  
Artículo 10. Patrimonio arqueológico  
En cualquier intervención que afecte al subsuelo del inmueble o su entorno de protección, resultará de aplicación el régimen tutelar establecido en el art. 62 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, para la salvaguarda del patrimonio arqueológico.   
  
Artículo 11. Actuaciones ilegales  
La contravención de lo previsto en esta normativa, determinará la ilegalidad de la actuación con la consiguiente restitución de los valores afectados en su caso y la responsabilidad de los causantes en los términos establecidos en el art. 37 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano.   
  
  
DISPOSICIONES ADICIONALES  
  
Primera. Inscripción en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano  
Esta complementación de la declaración de Bien de Interés Cultural de la Iglesia fortaleza de San Bartolomé Apóstol de Xabia para adaptarla a las determinaciones exigidas por la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano se inscribirá en la Sección Primera del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano y en el Registro General de Bienes de Interés Cultural, dependiente de la Administración General del Estado.  
   
Segunda. Incidencia presupuestaria  
La implementación y desarrollo de este decreto no podrá tener incidencia alguna en la dotación de los capítulos de gasto asignada a la Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte, y en todo caso deberá ser atendido con los medios personales y materiales de la conselleria competente por razón de la materia.  
  
DISPOSICIONES FINALES  
  
Primera. Entrada en vigor  
Este decreto se publicará en el BOE y entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana  
  
Segunda. Plan Especial de Protección del Entorno  
De acuerdo con lo dispuesto en el artículo 34.2 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, el Plan Especial de Protección del Entorno del bien deberá aprobarse en el plazo de un año desde la publicación de esta declaración.   
  
València, 27 de julio de 2018.  
  
El president de la Generalitat,  
XIMO PUIG I FERRER  
  
El Conseller d'Educació, Investigació,Cultura i Esport,  
VICENT MARZÀ IBÁÑEZ  
  
  
ANEXO I  
  
I. Datos sobre el bien objeto de la declaración  
1. Denominación:  
a) Principal: Iglesia fortaleza de San Bartolomé Apóstol.  
  
2. Descripción:  
2.a) Inmueble objeto de la declaración  
Situada hacia N. E., en la parte más alta de la antigua villa murada, la parroquia de San Bartolomé es una construcción gótica de peculiares características.   
En la época medieval la villa estuvo totalmente amurallada, siendo la iglesia parroquial la principal defensa de la misma.   
El templo es una construcción de fines del siglo XV y comienzos del siglo XVI, cuyo único dato documental conocido hasta el presente es que en 1513 estaba trabajando en él el arquitecto vasco Domingo de Urteaga. Concebida como un templo fortaleza la iglesia tiene una sola nave con capillas entre contrafuertes, siendo la mayor de testero plano con grandes contrafuertes angulares al exterior. La nave, de mayor altura que las capillas laterales, se divide en tres tramos y aloja tres capillas por banda, correspondiendo la más próxima a la cabecera del lado del evangelio, a la torre campanario. La iglesia se cubre con complicadas bóvedas de crucería, siendo más sencilla, aunque de mayores dimensiones la del presbiterio. Los nervios de las bóvedas transmiten su empuje a pilares adosados al frente de los contrafuertes o bien a las ménsulas, caso del arco toral.   
Destaca el carácter unitario del interior del templo, logrado, no sólo por ser de nave única, sino por la propia amplitud del presbiterio, casi idéntico a aquella, además de la carencia de crucero. Este efecto del espacio interno se acentúa por la sobriedad decorativa del templo y sobre todo, por la galería de pequeños arquillos abiertos sobre las capillas laterales y muro de los pies, a modo de triforio. El elemento, extraño en la zona, y en iglesias de reducido tamaño, como la que nos ocupa, tiene su explicación en el carácter de fortaleza para la que fue edificada. En efecto, se trata de galerías o pasadizos que recorren todo el cuerpo de la nave, a los que al exterior se les abren vanos para posibilitar la defensa del lugar. A su vez, esta solución permite iluminar el interior de la iglesia, traduciéndose en una galería de arquillos trilobulados y enmarcados por una moldura a modo de alfiz. El conjunto se complementa con una decoración de bolas de ascendiente castellano.   
Al exterior destaca el carácter de fortaleza con que fue proyectado el templo. De aspecto cúbico, hoy en parte desvirtuado por la sacristía y capilla de la Comunión, construidas con posterioridad. Las portadas son bellos ejemplos de sobriedad decorativa. La principal se sitúa en el muro de los pies, en tanto que la lateral se abre en el segundo tramo del muro de la epístola, salvándose el desnivel del terreno mediante una doble escalera. El esquema compositivo de ambas es muy similar. La portada principal tiene un doble ingreso con un parteluz encuadrado por arquivoltas, que se ornamentan con bolas, proyectándose la primera como un arco conopial mediante una decoración de cardinas. Todo el conjunto queda enmarcado por pilares que rematan en pináculos. Corona la portada una moldura con bolas sobre la que se alza una ventana. Los espacios libres entre los pináculos se utilizan para disponer motivos heráldicos y el tímpano aloja una escultura del titular.   
La portada lateral, semejante a la anterior, se diferencia de aquella por los óculos abiertos a ambos lados de la misma, a gran altura, y las tres ventanas que corresponden a la galería triforio.   
El carácter de fortaleza se complementa con el acceso a las terrazas del templo, que, al exterior se proyecta como un cuerpo, que corona la iglesia con aberturas y matacanes sobre los ingresos.   
En definitiva, la iglesia fortaleza de Jávea es uno de los ejemplos más bellos y curiosos del gótico isabelino.   
2.b) Partes Integrantes  
Fortificación Presbiterio  
Nave de tres tramos con capillas laterales de 1513  
Galería alta a modo de triforio  
Sacristía s. XVI,  
Nueva Sacristía s. XVIII   
Capilla de la Comunión 1844  
Torre campanario s. XVII  
Fachadas con ventanas, aspilleras y portadas de San Bartolomé y de San Gil, con escudos heráldicos  
Bóvedas de crucería  
Púlpito  
Criptas y vasos funerarios  
Matacanes  
Escalinatas exteriores  
2.c) Bienes muebles, pertenencias y accesorios que se categorizan, desglosan y relacionan en tres apendices  
  
Apendice I  
Partes integrantes que participan de la condición de Bien inmueble de Interés Cultural de la Iglesia fortaleza de San Bartolomé Apóstol (Sección 1ª del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano)  
Aguamanos. Mármol desbastado y trabajado. Años 1762-1770. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0019.  
Azulejos representando friso de rocallas y motivos florales. barro policromado, esmaltado y cocido. Años 1762-1770. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0027.  
Azulejos representando motivo geométrico («mocadoret»). barro policromado, esmaltado y cocido. Años 1762-1770. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0028.  
Azulejos representando guirnalda. barro policromado mediante impresión mecánica (decoración a trepa) y cocido. Siglo XIX ej. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0029.  
Azulejo representante motivos vegetales y geométricos. barro policromado mediante impresión mecánica (decoración a trepa) y cocido. Siglo XIX ej. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0030.  
Azulejos representante friso de rocallas. barro policromado, esmaltado y cocido. Años 1762-1770. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0031.  
Azulejos representando tapiz de motivos florales y rocallas. barro policromado, esmaltado y cocido. Años 1762-1770. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0032.  
Azulejos representando tapiz de motivos florales y rocalles. barro policromado, esmaltado y cocido. Años 1762-1770. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0033.  
Reya. Hierro forjado. Años 1762-1770. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0034.  
Azulejos representando motivo estrellado. Cemento y arena, policromado mediante impresión mecánica (baldosa hidráulica). Mediados del siglo XX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0042.  
Pila de agua bendita. Piedra desbastada y trabajada. Año 1946. Obra de Vicent Bisquert Riera, alias Vicent de Gracia. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0044.  
Pila de agua bendita. Piedra desbastada o trabajada. Año 1946. Obra de Vicent Bisquert Riera, alias Vicent de Gracia. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0045.  
Pila bautismal. Piedra desbastada y trabajada. Años 1939 (pila) y 1941 (tapa). Obra de Vicent Bisquert Riera, alias Vicent de Gracia. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0046.  
Retablo de la Puríssima. Piedra desbastada y trabajada. Obra de Vicent Bisquert Riera, alias Vicent de Gracia. Año 1947 (inaugurado el 6 de julio de 1947). Núm. de identificación: 03.30.082-002-0047.  
Retablo de San Sebastián. Piedra desbastada y trabajada. Obra de Rafael Bisquert. Año 1947. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0048.  
Retablo de San José. Piedra desbastada y trabajada. Obra de Vicent Bisquert Riera, alias Vicent de Gracia. Año 1948 (acabado el mes de abril de 1948). Núm. de identificación: 03.30.082-002-0049.  
Retablo de Nuestra Señora del Rosario. Piedra desbastada y trabajada. Obra de Vicent Bisquert Riera, alias Vicent de Gracia. Año 1947 (acabado el 30 noviembre de 1947). Núm. de identificación: 03.30.082-002-0050.  
Puerta. Obra de carpintería, hierro forjado, chapa de metal claveteado. Año 1592. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0052.  
Reja. Hierro forjado. Seglo XVIII. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0057.  
Reja. Hierro forjado. Siglo XVI. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0081.  
Portada arquitectónica conocida como ?de San Bartolomé?. Piedra desbastada y trabajada. Posterior al año 1513. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0094.00. Forman parte integrante de la misma sendos escudos heráldicos del marqués de Dénia Bernardo Sandoval Rojas y Mendoza, y la marquesa Francisca Enríquez y Luna (números de identificación 03.30.082-002-0094.01 y 02, respectivamente).  
Portada arquitectónica conocida como ?de les Escaletes?. Piedra desbastada y trabajada. Posterior al año 1513. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0095.00. Forman parte integrante de la misma sendos escudos heráldicos del marqués de Dénia Bernardo Sandoval Rojas y Mendoza, y la marquesa Francisca Enríquez y Luna (números de identificación: 03.30.082-002-0095.01 y 02, respectivamente).  
Portada arquitectónica de la capilla de la Comunión. Piedra desbastada y trabajada. Año 1844. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0096.  
Reja. Hierro forjado. Siglo XVI. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0097.  
Fuente. Piedra desbastada y trabajada. Obra de Vicent Bisquert Riera, alias Vicent de Gracia. Año 1922. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0098. Forman parte motivos ornamentales y un escudo heráldico de la villa de Xàbia (números de identificación: 03.30.082-002-0098.01 y 02, respectivamente).  
Gárgola representando una cabeza de dragón. Piedra desbastada y trabajada. Siglo XVII ej. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0099.  
Gárgola representando grifón. Piedra desbastada y trabajada. Siglo XVI ej. Núm. de identificación: 03.30.082-002-100.  
Gárgola representando león. Piedra desbastada y trabajada. Siglo XVI ej. Núm. de identificación: 03.30.082-002-101.  
Gárgola zoomorfa. Piedra desbastada y trabajada. Siglo XVI ej. Núm. de identificación: 03.30.082-002-102.  
Gárgola zoomorfa. Piedra desbastada y trabajada. Siglo XVI ej. Núm. de identificación: 03.30.082-002-103.  
Gárgola representando águila. Piedra desbastada y trabajada. Siglo XVI ej. Núm. de identificación: 03.30.082-002-104.  
Gárgola representando águila. Piedra desbastada y trabajada. Siglo XVI ej. Núm. de identificación: 03.30.082-002-105.  
Retablo de la capilla de la Comunión. Madera tallada y dorada. Año 1963. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0043.   
Oleo sobre lienzo representando la Santa Cena obra del pintor Juan Segarra (núm. De identificación: 03.30.082-002-0043.01). Dimensiones aproximadas del retablo: 610 x 480 x 40 cm.  
Púlpito. Piedra desbastada y trabajada. Obra de Vicent Bisquert Riera, alias Vicent de Gracia. Año 1940. Dimensiones aproximadas: 170 x 200 x 155 cm (barandilla) y 40 x 200 x 155 cm (baldaquín). Núm. De identificación: 03.30.082-002-0106  
Escultura exenta representando San Bartolomé. Piedra desbastada y trabajada. Obra de Vicent Bisquert Riera, alias Vicent de Gracia. Año 1942. Dimensiones aproximadas: 170 x 50 x 40 cm. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0107  
  
  
Apendice II  
Pertenencias y accesorios a inscribir en la Sección 1ª del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano  
Órgano. Madera y metal. Organeria Española S.A.. (O.E.S-A.. Alberdi). Año 1962. Núm. de identificación: 03.30.081-002-0106.  
Custodia. Metal fundido, modelado, burilado, cincelado, sobredorado y esmaltado. Siglos XVII (pie) y XVII. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0001.  
Custodia. Plata fundida, modelada, sobredorada e incrustaciones de pedrería. Siglo XIX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0002.  
Cruz procesional. Plata torneada, acuñada, burilada, cincelada, repujada y sobredorada. Siglos XVI-XVII. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0003.  
Portapaz. Metal fundido, modelado, burilado y cincelado. Siglos XVI-XVII. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0004.  
Incensario. Punzón de Valencia. Siglo XVIII. Plata fundida, modelada, acuñada, calada y cincelada. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0008.  
Cáliz. Plata fundida, modelada, burilada, cincelada y sobredorada. Escuela valenciana de orfebrería. Primero cuarto del siglo XVI. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0012.  
Copón. Plata fundida, modelada y sobredorada. Escuela valenciana de orfebrería. Siglo XVIII. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0013.  
Cáliz. Plata fundida, modelada, entallada, cincelada y sobredorada. Siglos XVIII-XIX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0024.  
Escultura exenta representando a San Sebastián. Madera tallada y policromada. Siglos XVIII-XIX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0055.  
Escultura exenta representando a San Bartolomé. Madera tallada y policromada. Siglos XVII-XVIII. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0056.  
Salvador eucarístico. Oleo sobre mesa. Siglo XVI. Atribuido al taller de Joan de Joanes. Dimensiones aproximadas: 136 x 93'7 x 2'32 cm. Depositado en el Museo Arqueológico y Etnográfico ?Soler Blasco- del Ayuntamiento de Xàbia. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0108  
  
  
Apendice III  
Pertenencias y accesorios a inscribir en la Sección 3ª del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano  
Portapaz. Plata fundida, modelada, acuñada y sobredorada. Siglos XIX-XX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0005.  
Copón. Marfil y plata fundida, modelada, repujada, cincelada, entallada y sobredorada. Obra del orfebre March. Siglo XX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0006.  
Salvilla. Metal fundido, modelado, acuñado y sobredorado. Siglo XX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0007.  
Pareja de candeleros. Metal fundido, modelado, torneado, acuñado. Siglos XIX-XX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0009.  
Cáliz. Metal fundido, modelado, torneado, burilado, calado y sobredorado. Escuela francesa de orfebrería. Siglos XIX-XX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0010.  
Copón. Metal fundido, modelado, cincelado, entallado, plateado y sobredorado. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0011.  
Copón. Plata fundida, modelada, burilada, cincelada y sobredorada. Año 1922. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0014.  
Lignum crucis. Plata fundida, modelada, burilada, cincelada. Seglo XIX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0015.  
Copón. Plata fundida, modelada y sobredorada. Marca «DO». Siglo XIX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0016.  
Cáliz. Metal fundido, modelado, burilado, cincelado, entallado y plateado. Plata sobredorada. Primero tercio del siglo XX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0017.  
Escultura exenta representando San Bartolomé. barro modelado. Obra de Octavio Vicent Cortina. Año 1966. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0018.  
Naveta. Plata fundida, modelada, burilada y cincelada. Siglo XIX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0020.  
Conjunto integrado por pareja de vinajeras y bandeja. Cristal y plata fundida, modelada, burilada y cincelada. Siglo XIX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0021.  
Reloj de pared. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0022. Madera y metal. Siglo XIX-XX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0022.  
Escultura exenta representando Cristo en la cruz. Madera tallada y policromada. Obra de Juan Bautista Devesa Sapena, alias el Santeret. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0023.  
Cajonera de madera. Primero tercio del siglo XX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0025.  
Hisopo. Plata fundida y modelada. Siglo XIX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0026.  
Escultura exenta representando Cristo en la cruz. Madera tallada y policromada, pasta de vidrio. Obra del escultor José María Ponsoda Bravo. Año 1947. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0039.  
Escultura exenta representando San Sebastián. Madera tallada y policromada. Obra del escultor Octavio Vicent Cortina. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0040.  
Escultura exenta representando Cristo en la cruz. Madera tallada y policromada, pasta de vidrio. Siglo XIX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0041.  
Conjunto de seis candeleros. Metal fundido, modelado y dorado. Siglo XIX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0051.  
Escultura exenta representando el Sagrado Corazón de Jesús. Madera tallada y policromada. Obra del escultor Carmelo Vicent. Año 1956. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0053.  
Escultura exenta representando San Bartolomé. Madera tallada y policromada. Obra del escultor Octavio Vicent Cortina. Tercer tercio del siglo XX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0054.  
Retablo de Nuestra Señora del Perpetuo Socorro. Madera tallada y policromada. Año 1946. Donación de Joaquina Bertomeu de Bover y Pilar Bover de Cruañes. Dimensiones aproximadas: 349 x 161 x 15 cm [sillar de 34 cm]. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0109  
Pareja de candeleros. Metal fundido, modelado, torneado, acuñado. Estilo neogótico. Siglos XIX-XX. Dimensiones aproximadas: 176 cm. Se custodian en la Sacristía, junto a los candeleros con núm. De identificación: 03.30.082-002-0009. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0110.00  
Cruz de procesión. Metal fundido, modelado, torneado, acuñado. Siglos XIX-XX. Dimensiones aproximadas (cruz con pie): 228 cm; cruz: 50 x 37 cm. Se custodia en la Sacristía, junto a los candeleros con núm. De identificación: 03.30.082-002-0009. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0111  
Conjunto de doce candeleros. Metal fundido, modelado, tornátil, acuñado y plateado. Siglo XX. Dimensiones aproximadas: 93 x 26 x 22. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0112.00  
Conjunto de cuatro patenas de metal sobredorado, una de ellas con representación de la Santa Cena. Siglo XX. Dimensiones aproximadas: 13 cm de diámetro tres de ellas (en la que se incluye la que lleva la representación de la Santa Cena) y 15 cm de diámetro la restante. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0113.00  
Conjunto de altar doméstico con sendas imágenes de San Antonio y Nuestra Señora de los Desamparados. Madera tallada y policromada y vidrio (altar), madera tallada, dorada policromada y estofada (imágenes). Las esculturas son obra de Francisco Marco Diaz-Pintado, de Godella. Donación de Alicia Marco Galián y su familia, efectuada el 13 de agosto de 2003. Dimensiones: 135 x 83 x 50 cm (altar), 60 x 22 x 12 cm (Virgen de los Desamparados) y 76 x 30 x 14 cm (San Antonio). Núm. de identificación: 03.30.082-002-0114.00  
Escultura exenta representando San Bartolomé. Madera tallada y policromada. Obra de Octavio Vicent Cortina. Año 1996. Dimensiones aproximadas: 200 x 95 x 42 cm. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0115  
Conjunto de diez candeleros y cruz de altar. Metal Metal fundido, modelado y torneado. Siglo XX. Dimensiones: 76 x 27 x 23 cm. (seis candeleros), 56 x 19 x 16 cm (cuatro candeleros), 102 x 21 x 18 cm (cruz de altar; dimensiones de la cruz: 49 x 40 cm). Núm. De identificación: 03.30.082-002-0116.00  
Sagrario. Madera y metal fundido, modelado y troquelado. Siglo XX. Donación de Ramón Llidó; adquirido al Rastro de Madrid. Dimensiones aproximadas: 57 x 53 x 41 cm. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0117  
Conjunto de tres confesionarios. Siglo XX. Madera tallada. Dimensiones aproximadas: 230 x 167 x 85 cm. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0118.00  
Retablo. Madera tallada, policromada y dorada. Incluye representaciones pictóricas de Cristo en la Cruz con Maria y San Juan (calle central), y cuatro escenas de la Pasión de Cristo (dos por cada calle lateral). Obra de Joan Baptista Soler Blasco. Dimensiones aproximadas: 375 x 375 cm. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0119.00  
Ecce homo. Oleo sobre tabla. Siglo XVI. Donación de Arturo Miguel Monfort, de la ciudad de Valencia (10 de marzo de 2009). Dimensiones aproximadas: 65 x 50 cm. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0120  
Maquinaria de reloj. Metal fundido. Dimensiones aproximadas: 166 x 147 x 83 cm. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0121  
Campana ?Victoria?. Inventario General de Campanas de la Comunidad Valenciana referencia 952. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0122  
Campana ?Sebastiana?. Inventario General de Campanas de la Comunidad Valenciana referencia 953.  
Campana ?Mariana?. Inventario General de Campanas de la Comunidad Valenciana referencia 954. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0123  
Campana ?Bartomeua?, ?Pax- o ?La Grossa?. Inventario General de Campanas de la Comunidad Valenciana referencia 955. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0124  
Vitral representando a Cristo con un romano. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0035.  
Vitral representando Abel. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0036.  
Vitral representando Isaac. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0037.  
Vitral representnado Melquisedec. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0038.  
Vitral representando escena de la vida de Jesús de Nazaret, sin identificar. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0058.  
Vitral representando el milagro de los panes y los peces. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0059.  
Vitral representando la entrega de las llaves a San Pedro. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0060.  
Vitral representando personaje bíblico sembrando. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0061.  
Vitral representando ánforas que se llenan y el Espíritu Santo. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0062.  
Vitral representando la resurrección de Cristo. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0063.  
Vitral representando la ascensión de Cristo. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0064.  
Vitral representando Cristo con los atributos de la pasión. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0065.  
Vitral representando la Santa Cena. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0066.  
Vitral representando el lavatorio. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0067.  
Vitral representando la Virgen y San Juan en el Gólgota. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0068.  
Vitral representando el Espíritu Santo. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0069.  
Vitral representando San Bartolomé. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0070.  
Vitral representando el Espíritu Santo sobre una iglesia. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0071.  
Vitral representando Cristo con una espada. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0072.  
Vitral representando los atributos de San José. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0073.  
Vitral representando el anagrama mariano. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0074.  
Vitral representando San Pedro, San Pablo y la Virgen. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0075.  
Vitral representando paisaje con Talmud y cueva. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0076.  
Vitral representando San Juan Bautista. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0077.  
Vitral representando entrega angélica de llaves. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0078.  
Vitral representando la construcción del templo. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0079.  
Vitral representando Isaías. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0080.  
Vitral representando el rey David. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0082.  
Vitral representando las tribus de Israel. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0083.  
Vitral representando Moisés con las tablas de la Ley. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0084.  
Vitral representando las bodas de Canaán. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0085.  
Vitral representando escena bíblica sin identificar. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0086.  
Vitral representando el Espíritu Santo. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0087.  
Vitral representando el Sacrificio de Isaac. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0088.  
Vitral representando la expulsión del Paraíso. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0089.  
Vitral representando la creación de los animales. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0090.  
Vitral representando la creación de las plantas. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0091.  
Vitral representando Dios padre. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. De identificación: 03.30.082-002-0092.  
Vitral representando Dios padre. Vidrio policromado emplomado. Siglo XX. Núm. de identificación: 03.30.082-002-0093.  
  
  
ANEXO II  
Delimitación literal del entorno de protección  
  
Delimitación del entorno de protección del Monumento   
Justificación de la delimitación propuesta  
El criterio general seguido para la delimitación del entorno de protección consiste en incluir dentro de su área los siguientes elementos urbanos:  
- Parcelas que limitan directamente con la que ocupa el BIC, pudiendo afectar al mismo, tanto visual como físicamente cualquier intervención que se realice sobre ellas.  
- Parcelas recayentes al mismo espacio público que el BIC y que constituyen el entorno visual y ambiental inmediato y en el que cualquier intervención que se realice pueda suponer una alteración de las condiciones de percepción del mismo o del carácter del espacio urbano.  
- Espacios públicos en contacto directo con el BIC y las parcelas enumeradas anteriormente y que constituyen parte de su ambiente urbano inmediato.  
- Edificaciones o cualquier elemento del paisaje urbano que aún no teniendo una situación de inmediatez con el BIC afecten de forma fundamental a la percepción del mismo.  
Descripción literal del entorno de protección  
Origen: Esquina de la manzana catastral nº Esquina sur recayente a la calle Roques de la parcela 08 de la manzana catastral 38645 punto A.  
Sentido: horario.  
Línea delimitadora: desde el origen la línea recorre la medianera entre las parcelas 07 y 08 de la manzana catastral 38645, cruza la calle Estret y continúa por la medianera sur de la parcela 05 de la manzana 38646, gira por las medianeras sur y oeste de la parcela 02 y continúa por la medianera de las parcelas 01 y 14. Cruza la calle de Gual e introduce la parcelas 20, 21 y 22 de la manzana 37632 prosigue incorporando las fachadas de las parcelas 19, 18, 17 , 16 y 15 de esta manzana. Incorpora las fachadas de las parcelas 12 y 13 de la manzana 36633 recayentes a la calle Primicies. Sigue a norte por la fachada de la parcela 12 de esta manzana, incorpora las fachadas de la parcela 04 de la manzana 36645, de las parcelas 11, 12 y 13 de la manzana 36664, 11, 10, 09 y 08 de la parcela 36643 recayentes todas a la calle Santa Teresa. Sigo por la calle Santa Clara incorporando las fachadas de las parcelas 11, 10, 09 y 08 y las parcelas 07, 06, 05, 04, 03 y 02 de la manzana 37656, Cruza la calle Tossal de Dalt, se introduce en la manzana 37655 por la medianera entre las parcelas 01 y 17. Continua por las traseras de las parcelas 17, 16, 15, 12, 11, 10, 09 y 08 de esta manzana. Cruza la calle Roques e incorpora la parcela 01. Continúa por la prolongación de la trasera de dicha parcela 01 atravesando las parcelas 02, 10, 09 y 06 hasta la medianera entre las parcelas 07 y 08. Prosigue a Este por la fachada de la parcela 07 e incluye las fachadas de las parcelas 13, 12 y 11 de la manzana 38654. Se introduce en la manzana 38641 por la medianera entre las parcelas 24 y 02, continua por las traseras de las parcelas 23, 22, 20 y 19, sigue por la medianera sur de esta parcela 19 hasta el punto de origen A.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI