Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 5895, del 18-11-2008 (2008/13407)

RESOLUCIÓ de 17 d'abril de 2008, de la Direcció General per al Canvi Climàtic, per la qual s'atorga a l'empresa Roquette Laisa España, SA, l'autorització ambiental integrada per a una indústria de fabricació de midons i productes amilacis al terme municipal de Benifaió.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   5895

Data del DOGV
:   18-11-2008

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - A) AUTORITZACIONS I CONCESSIONS

Número del document
:   2008/13407

CVE


Data del document
:   17-04-2008

Organisme emissor
:   Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge

Tipus de document
:   Resolució

Correcció d'errades

 Descriptors 

:   * [Benifaió](javascript:void(0))
    * [producte alimentós](javascript:void(0))
    * [empresa privada](javascript:void(0))
    * [indústria agroalimentària](javascript:void(0))

RESOLUCIÓ de 17 d'abril de 2008, de la Direcció General per al Canvi Climàtic, per la qual s'atorga a l'empresa Roquette Laisa España, SA, l'autorització ambiental integrada per a una indústria de fabricació de midons i productes amilacis al terme municipal de Benifaió. [2008/13407]  
Vistos els documents que es troben en l'expedient 150/05 IPPC, instruït a instàncies de l'empresa Roquette Laisa España, SA, a fi d'obtenir l'autorització ambiental integrada per a una indústria de fabricació de midons i productes amilacis, s'emet aquesta resolució de conformitat amb els següents  
Antecedents de fet  
Primer. Amb data 22 de desembre de 2005, Rafael Obiol Solas, en representació de l'empresa Roquette Laisa España, SA, amb CIF A-08076788 presenta en la Conselleria de Territori i Habitatge una sol·licitud d'autorització ambiental integrada per a una indústria de fabricació de midons i productes amilacis ubicada al carrer Bonavista, 8 de Benifaió (València), i que es detalla en l'annex I.  
No obstant això, la sol·licitud referida es presenta signada pel tècnic redactor del projecte, per ordre del representant legal de la instal·lació.   
Aquest i altres aspectes es comuniquen a l'empresa perquè procedisca a la seua esmena a fi d'admetre a tràmit la sol·licitud. Posteriorment, amb data 17 de març de 2006, té entrada novament una sol·licitud d'autorització ambiental integrada degudament subscrita per Rafael Obiol Solas, com a representant legal de l'empresa, a la qual s'adjunta la resta de documentació requerida.  
Segon. Respecte a la compatibilitat urbanística de les instal·lacions objecte de sol·licitud de l'autorització ambiental integrada, els serveis tècnics municipals de l'Ajuntament de Benifaió han emés diversos informes, que es resumeixen a continuació:  
Juntament amb la sol·licitud s'aporta un informe urbanístic relatiu a la parcel·la ubicada en sòl urbà corresponent al polígon industrial UA-2 Jaume I, adscrit, d'acord amb les normes subsidiàries, a l'ordenança de zona industrial UA-2, UA-3, UA-4, emés per l'Ajuntament de Benifaió amb data 28 de desembre de 2004.  
Amb data 9 de juny de 2006 l'Ajuntament emet un informe novament sobre la compatibilitat urbanística de les instal·lacions de l'empresa Roquette Laisa España, SA, per a les quals se sol·licita autorització ambiental integrada. En l'informe s'estableix que les esmentades instal·lacions es poden dividir en tres zones amb diferent classificació i qualificació del sòl, és a dir:  
La zona I, que alberga la major part de les instal·lacions industrials i les oficines, i que es classifica com a sòl urbà amb ús característic industrial.  
La zona II, que alberga les quatre sitges d'emmagatzemament de dacsa, es classifica com a sòl apte per a urbanitzar, que en l'actualitat no s'ha desenvolupat urbanísticament.   
La zona III, que constitueix l'estació depuradora d'aigües residuals, es classifica com a sòl no urbanitzable comú i disposa de declaració d'interés comunitari de data 3 de setembre de 2001. L'Ajuntament indica que en el moment de l'emissió del seu informe es continuen complint els paràmetres urbanístics assenyalats en l'esmentada declaració.  
Cal assenyalar que respecte a la zona II (sitges d'emmagatzemament de dacsa), l'Ajuntament ha certificat amb data 2 de maig de 2007, a petició de la part interessada, i perquè conste així en l'expedient d'autorització ambiental integrada per a una activitat de fabricació de midons i productes amilacis, el que es transcriu a continuació:  
«El Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, Sala Contenciosa Administrativa, secció primera, ha dictat la sentència número 164, de 27 de febrer de 2007. Aquesta sentència, en relació amb la prescripció de l'acció de restauració de la legalitat urbanística per a la construcció d'unes sitges per la mercantil Roquette Laisa España, SA, sobre terrenys classificats com a sòl apte per a urbanitzar, d'ús industrial, diu en el seu fonament tercer:  
"[...] S'ha produït la prescripció de l'esmentada acció, la qual cosa impediria l'adopció de qualsevol mesura de l'administració encaminada a iniciar expedient de disciplina urbanística o a ordenar la demolició de les obres, de conformitat amb el mencionat article 185 de la Llei del sòl [...]".»  
Tercer. Amb data 26 d'abril de 2006 s'admet a tràmit la sol·licitud i la Conselleria remet la documentació a totes aquelles administracions públiques i òrgans de la Generalitat que han d'intervenir en la resolució de l'autorització ambiental integrada.  
Quart. Amb data 15 de juny de 2006, es rep una notificació de l'Ajuntament de Benifaió amb els informes següents: informe de l'enginyer tècnic municipal, informe de l'arquitecta municipal i informe de la tècnica de Medi Ambient de l'Ajuntament.  
Mitjançant els informes mencionats, l'Ajuntament trasllada a aquesta Conselleria, com a organisme competent en la tramitació de l'autorització ambiental integrada, la problemàtica associada a l'empresa, contra la qual s'han presentat multitud de denúncies i queixes per part dels veïns de Benifaió, principalment en matèria de sorolls, olors i emissió de contaminants a l'atmosfera. Així mateix, es requereix també documentació complementària al titular, que és aportada per l'empresa el 12 de setembre de 2006.  
Cinqué. El 20 d'octubre de 2006, la Confederació Hidrogràfica del Xúquer emet un informe en el qual manifesta que, amb data 24/02/03, el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana va dictar sentència mitjançant la qual declarava la competència de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer per a tramitar i atorgar, si s'escau, les autoritzacions d'abocaments industrials que es presenten al municipi de Benifaió, en tenir aquest ajuntament una població inferior a 20.000 habitants.  
D'acord amb aquesta sentència, la Confederació Hidrogràfica del Xúquer va comunicar a Roquette Laisa España, SA, el 3 de novembre de 2005, les prescripcions tècniques i condicions, d'acord amb les quals autoritzava l'abocament de les seues aigües residuals al clavegueram municipal de Benifaió, les quals es transcriuen en l'esmentat informe de 20 d'octubre de 2006.  
Sisé. A més de l'informe emés per la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, consten en l'expedient els informes emesos pel Servei de Salut Laboral de la Conselleria de Sanitat, i pel Servei de Protecció de l'Ambient Atmosfèric i Servei de Residus Urbans de l'Àrea de Qualitat Ambiental d'aquesta Conselleria. Com a conseqüència dels dos últims, el 9 de gener de 2007 s'oficia el requeriment de documentació a l'empresa, que aquesta esmena el 26 d'abril de 2007.  
Amb data 17 de gener de 2007 té entrada la documentació relativa a l'actualització del programa de control de soroll exterior, que considera les mesures previstes per l'empresa per al compliment dels valors límit d'emissió de sorolls establits en la legislació.  
Així mateix, s'aporta també un annex de documentació que inclou una sèrie de mesures que l'empresa preveu realitzar en les seues instal·lacions, a l'efecte de la seua inclusió en la tramitació de l'expedient, les quals es relacionen en l'annex I d'aquesta resolució. Posteriorment, el 30 de maig de 2007, té entrada un annex d'ampliació del Projecte bàsic d'autorització ambiental integrada, en el qual s'inclou la informació corresponent a les esmentades modificacions.  
Seté. Amb data 13 de juliol de 2007 se sotmet a informació pública l'expedient de referència, durant un període de 30 dies hàbils, d'acord amb el que estableix l'article 16 de la Llei 16/2002 i se'n publica l'anunci en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana (DOCV núm. 5555).  
Durant aquest període es presenten al·legacions al projecte a l'Ajuntament de Benifaió. En l'expedient consta el certificat de la informació pública.  
Les al·legacions són formulades per part de:  
L'associació Finestra Oberta, de Benifaió;  
Artisan, SL (empresa limítrofa);  
Artesania Beltran Capsir, SL (empresa limítrofa)  
i per un particular, veí del municipi.  
Les esmentades al·legacions són també comunicades al titular de l'activitat, a fi que realitze les observacions i aporte les justificacions que crega oportunes sobre els aspectes al·legats.   
Quant al contingut de les al·legacions presentades, es considera que en relació amb les condicions de funcionament de l'activitat que puguen tenir conseqüències en el medi ambient, les mesures correctores indicades en la documentació aportada i les que es fixen en aquesta resolució són suficients per a garantir-ne una correcta protecció.  
Vuité. Transcorregut el termini d'informació pública, se sol·licita un nou informe a totes aquelles administracions públiques i òrgans de la Generalitat que han d'intervenir en la resolució de l'autorització ambiental integrada sobre l'adequació del projecte a tots aquells aspectes que siguen de la seua competència, els quals se'ls remet per a la seua consideració tant les al·legacions formulades durant el tràmit d'informació pública en els aspectes de les seues competències com la documentació aportada per l'empresa en resposta als diversos requeriments efectuats durant el tràmit i l'annex al projecte pel qual s'inclouen en la tramitació les noves millores en les instal·lacions previstes pel titular.  
Nové. Amb data 21 de novembre de 2007 l'Ajuntament de Benifaió remet un informe en matèria de les seues competències, en el qual s'inclouen una sèrie d'observacions i propostes que s'han de tenir en compte en la resolució de l'autorització ambiental integrada, i en el qual s'efectua a l'empresa un nou requeriment de documentació, el qual s'esmena l'11 de gener de 2008.  
Posteriorment, amb data 6 de febrer de 2008, l'Ajuntament emet un nou informe sobre l'última documentació remesa pel titular, en el qual posa de manifest, de forma resumida, el següent:  
Que és el Servei de Protecció de l'Ambient Atmosfèric de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge qui s'encarrega d'emetre informe i de comprovar el compliment de la legislació en matèria d'emissions a l'atmosfera.  
Que en els controls dels contaminants emesos a l'atmosfera, no s'inclou la caracterització de les substàncies que provoquen les males olors, perquè actualment no hi ha normativa obligatòria que la regule i l'exigisca.  
Que consta en la documentació que es troba en l'expedient que l'empresa està utilitzant mètodes de correcció a fi de minimitzar l'emissió dels compostos olorosos.  
Que, segons manifestacions de l'empresa, els focus causants de les substàncies oloroses són els assecadors, i una de les pròximes inversions que s'ha d'executar és la instal·lació d'un rentador de gasos en l'assecador de gluten.  
Finalment, l'Ajuntament manifesta que «en no existir normativa aplicable ni estudi on es caracteritze objectivament la concentració dels compostos químics causants de les males olors, no es pot valorar aquest vector, però l'empresa està executant mesures eficients per a la reducció del seu impacte en la població».  
Deu. Amb data 11 d'abril de 2008, es rep un informe emés per l'Entitat de Sanejament d'Aigües, com a organisme encarregat de la gestió de la depuradora de destinació de l'abocament realitzat per l'empresa, en el qual s'estableixen unes condicions que s'han tingut en compte en aquesta resolució.  
Així mateix, s'han incorporat a l'expedient els informes del Servei de Residus Industrials, del Servei de Residus Urbans i del Servei de Protecció de l'Ambient Atmosfèric.  
Onze. Amb data 14 d'abril es realitza el tràmit d'audiència a l'interessat, el qual presenta al·legacions a les condicions, en matèria d'emissions a l'atmosfera i sorolls.  
Dotze. Amb data 16 d'abril de 2008 la Comissió d'Anàlisi Ambiental Integrada celebra una sessió ordinària i aprova la proposta de resolució de l'expedient 150/05 IPPC de sol·licitud d'autorització ambiental integrada, promogut per Roquette Laisa España, SA.  
En aquesta Comissió, la Confederació Hidrogràfica del Xúquer aporta un informe favorable, condicionat al compliment d'una sèrie de prescripcions que han quedat incloses en aquesta resolució.  
A més, s'aclareix que, d'acord amb el que estableix el Reial decret llei 4/2007, que entra en vigor el 13/04/07, s'introdueix un nou apartat 2 en l'article 101 del TRLA, aprovat pel Reial decret legislatiu 1/2001, de 20 de juliol, en el qual s'indica que les autoritzacions d'abocament correspondran a l'administració hidràulica competent, excepte en els casos d'abocaments efectuats en qualsevol punt de la xarxa de clavegueram o de col·lectors gestionats per les administracions autonòmiques o locals o per entitats dependents d'aquestes, en els quals l'autorització correspondrà a l'òrgan autonòmic o local competent. Per tant, en virtut d'aquest reial decret llei, l'autorització dels abocaments a col·lector municipal no és competència de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer.  
Als anteriors fets s'apliquen els següents  
Fonaments de dret  
Primer. D'acord amb l'article 9 de la Llei 16/2002, d'1 de juliol, de prevenció i control integrats de la contaminació, les activitats incloses en l'annex I de l'esmentada llei estan subjectes a autorització ambiental integrada.  
La instal·lació de referència està inclosa en l'epígraf 9.1, apartat b.2, de l'annex I de la Llei 16/2002.   
Segon. L'expedient s'ha tramitat segons el que preveuen els articles 14 i següents de la Llei 16/2002, d'1 de juliol, de prevenció i control integrats de la contaminació, desenvolupada pel Decret 40/2004, de 5 de març, del Consell de la Generalitat Valenciana. També s'ha tingut en compte el que preveu la Llei 2/2006, de 5 de maig, de prevenció de la contaminació i qualitat ambiental.  
Tercer. A la Comunitat Valenciana l'òrgan competent per a atorgar l'autorització ambiental integrada és la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, d'acord amb l'article 3.h de la Llei 16/2002 i el Decret 7/2007, de 28 de juny, del president de la Generalitat Valenciana, pel qual es determinen les conselleries en què s'organitza l'administració de la Generalitat.  
D'altra banda, de conformitat amb l'article 18 del Decret 131/2007, de 27 de juliol, del Consell, pel qual s'aprova el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, correspon a la Direcció General per al Canvi Climàtic exercir les competències en matèria de control integrat de la contaminació.  
Vist el que antecedeix, a proposta del Servei de Control Integrat de la Contaminació, amb el vistiplau del cap d'Àrea de Qualitat Ambiental, fent ús de les atribucions que em confereix el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, resolc:  
Primer. Concedir a Roquette Laisa España, SA, l'autorització ambiental integrada per a la indústria de fabricació de midons i productes amilacis, situada al carrer Bonavista, 8, de Benifaió (València), d'acord amb el Projecte bàsic per a la sol·licitud de l'autorització ambiental integrada de novembre de 2005, subscrit per Nuria Ruiz López i visat pel Col·legi Oficial d'Enginyers Industrials de la Comunitat Valenciana el 9 de desembre de 2005, com també amb la resta de documentació que consta en l'expedient, la qual queda inscrita en el Registre General d'Instal·lacions IPPC de la Comunitat Valenciana amb el número 168-08/AAI/CV, condicionada al compliment dels requisits següents:  
1. Emissions atmosfèriques  
1.1. Valors límit d'emissió  
Els focus que es descriuen en la documentació i que tindrà la indústria una vegada executades les modificacions, i, per tant, autoritzats, són els especificats en la taula següent, la nomenclatura de la qual serà d'ara endavant la indicada per al millor control i comunicació de les emissions:  
Núm. focus Descripció  
1 Assecador pneumàtic de gluten  
3 Assecador de dextrosa  
4 Assecador de midó núm. 3  
5 Caldera de vapor Field 1  
6 Caldera de vapor Field 2  
  
\* \* \* \* \*  
  
\* \* \* \* \*  
7 Turbina de cogeneració 1  
8 Turbina de cogeneració 2  
9 Turbina de cogeneració 3  
10 Assecador de polpa rotatiu Swiss Combi  
13 Assecador de midó núm. 4  
14 Assecadors de germen  
15 Assecador de midó núm. 2  
16 Assecador de gluten, de feix tubular a vapor   
(focus previst, que aprofitarà el vapor viu produït en les cogeneracions; s'utilitzarà quan existisca un excés de vapor en fàbrica)  
Cada un dels focus estarà convenientment identificat in situ, d'acord amb aquesta nomenclatura.  
Els valors límit d'emissió per a focus canalitzats i la periodicitat de controls per ECMQA seran els següents:  
Calderes de vapor (focus 5 i 6), que utilitzen com a combustible gas natural:   
Turbines de cogeneració (focus 7, 8 i 9), que utilitzen com a combustible gas natural:   
  
\* \* \* \* \*  
  
\* \* \* \* \*  
Assecador de gluten, assecadors de germen i assecador de polpa, en els quals es produeix combustió utilitzant gas natural com a combustible (focus 1, 10 i 14):  
Assecadors de dextrosa, assecadors de midó i assecador de gluten de feix tubular a vapor, en els quals no es produeix combustió (focus 3, 4, 13, 15 i 16):  
A més dels focus anteriorment descrits, en la planta existiran els següents focus corresponents a sistemes d'aspiració de partícules, que disposen de ciclons d'alta recuperació i filtres de mànegues com a mesura correctora per a evitar l'emissió de partícules:  
Preses d'aspiració de pols  
Càrrega de midó  
Càrrega de corn-feed  
Càrrega de gluten  
Càrrega de dextrosa  
Càrrega de terra  
Descàrrega de dacsa  
Passarel·la de transport de dacsa  
Els esmentats sistemes d'aspiració només es posen en marxa de forma puntual, durant els moments de càrrega i descàrrega de mercaderia, per a evitar l'emissió de partícules a l'exterior.  
Els focus associats a aquests sistemes es consideren de contaminació no sistemàtica sempre que no s'hi complisquen cap d'aquestes dues condicions:  
Emissions esporàdiques amb una freqüència superior a dotze vegades per any, amb una duració individual superior a una hora.  
Emissions amb qualsevol freqüència amb una duració global superior al 5% del temps de funcionament de la planta.  
Per als focus emissors de contaminació no sistemàtica no existirà l'obligació de realitzar mesuraments periòdics de les seues emissions contaminants.  
1.2. Control de les emissions  
Les condicions de presa de mostres i expressió de resultats seran les següents:  
a) Punts de presa de mostra: els focus canalitzats, hauran de tenir la situació, disposició, dimensió i els accessos corresponents, d'acord amb l'Ordre de 18 d'octubre de 1976, sobre prevenció i correcció de la contaminació atmosfèrica d'origen industrial. En particular, les característiques i la distribució dels focus emissors a l'atmosfera serà tal que garantisca una correcta dispersió dels contaminants emesos. Més concretament, la seua alçària no sols haurà de complir el que estableix l'Ordre de 18 d'octubre de 1976, sinó que es recomana que aquesta siga tal que en una distància equivalent a deu vegades l'alçària del punt d'abocament d'un focus no existisquen altres estructures d'alçària superior a la del mateix focus menys dos metres, que produïsquen un apantallament, que dificulte la dispersió i es justifique tècnicament la influència de l'efecte down-wash (turbulència o rebuf).  
b) La temperatura dels gasos en el punt de mostratge serà preferiblement menor de 200ºC.  
c) Les mesures es realitzaran en condicions normals d'operació de les instal·lacions, registrant els paràmetres que les determinen i s'han de cobrir totes les diferents tipologies o els grups de productes que es fabriquen en cada instal·lació.  
d)Les concentracions mesurades sempre estaran referides a condicions normals de pressió i temperatura (101,3 kPa, 273 K), en base seca i per a un contingut de O2 del 15%.  
Per a aquells focus en què s'evacuen les emissions a través de més d'una xemeneia d'eixida, com ara l'assecador de midó núm. 4 (focus núm. 13), s'haurà de tenir en compte que, encara que els mesuraments es duguen a terme en una sola xemeneia, la comunicació E-PRTR de les emissions s'efectuarà multiplicant el mesurament resultant d'una de les xemeneies, segons el valor que corresponga, per a reflectir la quantitat total de contaminant emés.  
S'ha de realitzar un autocontrol continu d'algun paràmetre de funcionament de les mesures correctores, que justifique la seua bondat convenientment.  
Respecte als focus emissors de contaminació no sistemàtica, el titular haurà de presentar, abans de l'1 de març de cada any, un resum del seu règim de funcionament.  
En el cas que el règim de funcionament dels esmentats focus varie de tal forma que es compliren les condicions per a considerar-los focus emissors de contaminació sistemàtica, d'acord amb el que estableix l'article 42.2 del Decret 833/1975, s'haurà de comunicar a l'òrgan competent per a atorgar l'autorització ambiental integrada i realitzar-se el mesurament dels contaminants emesos per una entitat col·laboradora en matèria de qualitat ambiental i s'hauran de complir els valors límit establits en la disposició addicional primera del Decret 127/2006, de 15 de setembre, del Consell, pel qual es desplega la Llei 2/2006, de 5 de maig, de la Generalitat, de prevenció de la contaminació i qualitat ambiental. En aquest supòsit, s'hauran de complir, a més, les condicions exigides per a permetre la presa de mostres, segons el que estableixen el Decret 833/1975 i l'Ordre de 18 d'octubre de 1976.  
2. Soroll  
Respecte al nivell de sorolls transmesos a l'exterior, s'haurà de complir el que estableix la Llei 7/2002, de 3 de desembre, de la Generalitat Valenciana, de protecció contra la contaminació acústica i el Decret 266/2004, de 3 de desembre, del Consell de la Generalitat, pel qual s'estableixen normes de prevenció i correcció de la contaminació acústica en relació amb activitats, instal·lacions, edificacions, obres i serveis.   
A aquest respecte, l'activitat no transmetrà nivells sonors de recepció en funció de l'ús dominant de la zona, superiors als indicats en l'annex II de la Llei 7/2002.   
En concret, per a les zones d'ús industrial es compliran els límits sonors externs indicats a continuació:  
Diürn Nocturn  
70 dB(A) 60 dB(A)  
No obstant això, i tenint en compte que la instal·lació es troba pròxima a sòl d'ús residencial, els nivells de recepció externs que s'han de complir en aquesta zona són els següents:  
Diürn Nocturn  
55 dB(A) 45 dB(A)  
S'atorga un termini de sis mesos, a partir de la concessió de l'autorització ambiental integrada, per a l'execució de les mesures correctores plantejades en el projecte i per a la presentació davant de la Direcció General per al Canvi Climàtic d'una auditoria acústica que garantisca el compliment dels valors límit indicats, tant en les zones d'ús industrial com en les zones d'ús residencial.  
L'auditoria es realitzarà en l'entorn immediat de la parcel·la de l'activitat, per una entitat col·laboradora en matèria de qualitat ambiental per al camp de la contaminació acústica.   
Així mateix, d'acord amb l'article 37, cada cinc anys es realitzarà una auditoria acústica per ECMQA a fi de verificar que es continuen complint els límits referits i que no se superen els nivells sonors en els punts on se situa el receptor més pròxim. No obstant això, l'administració competent podrà establir una periodicitat menor a la vista dels resultats que s'obtinguen dels mesuraments de soroll una vegada que s'hagen executat les mesures correctores proposades en el projecte.  
El titular haurà de disposar del llibre de control, que estarà constituït pels certificats dels resultats obtinguts de les auditories acústiques i dels corresponents informes complets.  
3. Olors  
En el termini màxim de sis mesos des de l'obtenció de l'autorització ambiental integrada, s'haurà de presentar un estudi olfatomètric realitzat per una entitat col·laboradora en matèria de qualitat ambiental, d'acord amb la norma UNE-EN 13725, en el qual es determine, mitjançant la tècnica de l'olfatometría dinàmica, els nivells d'olor en l'entorn immediat de les instal·lacions de Roquette Laisa España, SA.  
En tot cas, els nivells d'olor no hauran d'excedir les 5 unitats d'olor en les zones residencials d'afecció, considerant el percentil 98 de les mitjanes horàries al llarg d'un any.  
Si els resultats de l'estudi olfatomètric determinen que els nivells superen les 5 unitats d'olor en zones residencials, s'haurà de presentar una proposta de mesures correctores a fi de reduir les molèsties, en el termini que les millors tècniques disponibles permeten.  
4. Abocaments  
4.1. Aigües residuals  
No es realitza abocament a domini públic hidràulic, perquè les aigües residuals es troben connectades a la xarxa de clavegueram municipal de l'Ajuntament de Benifaió.  
L'empresa haurà de sol·licitar a l'Ajuntament de Benifaió l'autorització d'abocament de les seues aigües residuals al clavegueram municipal i presentar-ne una còpia davant la Direcció General per al Canvi Climàtic.   
No obstant allò indicat en el paràgraf anterior, l'empresa haurà de complir les prescripcions tècniques com també les condicions especificades a continuació o, si s'escau, el que establisca l'Ajuntament en la seua autorització d'abocament en cas que les seues condicions resulten més restrictives:  
Condicions d'abocament:  
El titular haurà de mantenir els abocaments de les aigües residuals industrials i domèstiques generats per la seua activitat connectats a la xarxa de clavegueram, sense que existisca cap sistema d'alleugeriment capaç de generar abocament directe o indirecte al domini públic hidràulic.  
Les característiques de l'abocament seran les següents:  
Destinació de l'abocament: col·lector municipal de Benifaió.  
Coordenades utm: x = 721.608; y = 4.351.698.  
Terme municipal del punt d'abocament: Benifaió (València).  
Cabal mitjà d'aigües residuals: 3.648 m³/dia.  
  
\* \* \* \* \*  
Cabal màxim: 152 m³/h.  
Volum màxim anual: 1.313.524 m³.  
La composició de les aigües de l'efluent que s'autoritza a abocar no haurà de superar en cap cas els límits que s'exposen a continuació i queda prohibit abocar aigües residuals els paràmetres dels quals superen els valors reflectits en la taula següent:  
Queda totalment prohibit abocar directament o indirectament a la xarxa de clavegueram qualsevol dels productes que figuren en l'article 11 de l'ordenança d'abocaments a la xarxa municipal de clavegueram de l'Ajuntament de Benifaió.  
Control i periodicitat de l'abocament  
El punt de control disposarà de fàcil accessibilitat i serà de manera que tant les inspeccions com les preses de mostres es puguen efectuar en qualsevol moment, independentment de la presència o disponibilitat del titular.  
A fi de realitzar controls i prendre mostres, quan escaiga, de les aigües residuals tractades, es disposarà d'un mesurador continu de cabal amb funció totalitzadora de volum d'abocament anual i arqueta de presa.  
A l'efecte de comprovació del compliment del punt anterior, les determinacions analítiques es realitzaran sobre mostres simples recollides en el moment més representatiu de l'abocament, el qual serà assenyalat per l'Ajuntament, entitat o empresa en qui delegue com també la periodicitat en què serà obligatori analitzar l'abocament.  
Mesures que s'han d'adoptar en cas d'emergència  
En els casos d'escapaments o danys procedents d'abocaments, el titular de l'autorització està obligat a posar en pràctica, immediatament, les actuacions i mesures necessàries perquè els danys que es produïsquen siguen mínims i es preserve, en tot cas, la vida i integritat de les persones com també els béns de tercers i l'entorn natural.  
En casos d'emergència, el titular de l'autorització estarà igualment obligat a informar a la Direcció General per al Canvi Climàtic, l'Ajuntament de Benifaió i l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals de la Comunitat Valenciana, per iniciativa pròpia, la situació   
\* \* \* \* \*  
creada per aquesta com també les mesures adoptades per a pal·liar el seu efecte, tot això sense perjudici de la imputació de danys al domini públic hidràulic que escaiga.  
Qualsevol anomalia en les instal·lacions de depuració d'aigües residuals que origine un abocament que supere els límits autoritzats s'haurà de comunicar per escrit immediatament a l'organisme competent per a l'atorgament de l'autorització ambiental integrada, a l'Ajuntament i a l'EPSAR, i s'hauran d'adoptar simultàniament les mesures necessàries per a corregir-la en el mínim termini.  
4.2. Altres condicions  
L'empresa haurà d'executar un pla d'adequació de l'abocament per tal de mantenir els nivells de salinitat en els seus abocaments sota els límits d'abocament establits, a fi de garantir el compliment dels objectius de qualitat imposats a l'efluent de l'estació depuradora d'Albufera Sud.  
Així mateix, l'empresa haurà de dur a terme un pla d'autocontrol analític mitjançant el qual haurà de realitzar una sèrie de controls analítics a través d'un laboratori homologat, entenent com a tals els corresponents a empreses col·laboradores dels organismes de conca en matèria de control d'abocaments, tal com estableix l'Ordre 985/2006 del Ministeri de Medi Ambient.   
L'esmentat laboratori homologat realitzarà tant els mostratges com les anàlisis que hauran de presentar-se davant de l'administració com a justificació del normal compliment dels límits d'abocament establits.   
Els autocontrols hauran de realitzar-se amb una periodicitat mínima trimestral. Les mostres seran integrades durant 24 hores i preses en una arqueta de registre, i hauran de considerar, com a mínim, els paràmetres següents:  
Els resultats de l'esmentada anàlisi es remetran a l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals de la Comunitat Valenciana, amb la periodicitat establida en el pla d'autocontrol, junt a l'acta de presa de mostres del laboratori. El cost econòmic associat a aquestes operacions anirà per compte de l'empresa sol·licitant.  
La duració d'aquests controls analítics estarà determinada pel manteniment dels valors de l'abocament dins dels límits i condicions establides en la corresponent resolució. L'EPSAR determinarà la variació de la freqüència dels controls i, si s'escau, la seua finalització.  
El titular de l'activitat està obligat a portar l'adequat manteniment de les basses o dels depòsits d'acumulació de les aigües residuals de manera que quede assegurada la seua impermeabilitat i estanquitat al llarg del temps.  
La línia o les línies d'aigua de l'activitat susceptibles de generar abocaments d'aigües residuals no disposaran de cap sistema d'alleugeriment capaç de generar abocament continu o discontinu, ni directe o indirecte al domini públic hidràulic.  
D'acord amb l'article 100 del Text refós de la llei d'aigües (Reial decret legislatiu 1/2001, de 20 de juliol), «queda prohibit, amb caràcter general, l'abocament directe o indirecte d'aigües i de productes residuals susceptibles de contaminar les aigües continentals o qualsevol altre element del domini públic hidràulic, llevat que es dispose de l'autorització prèvia administrativa» i s'incoarà, si s'escau, un expedient sancionador per infracció tipificada en la lletra f) de l'article 116.3 de l'esmentada llei.  
D'acord amb el que disposen l'article 30 i la disposició final primera de la Llei 16/2002, de prevenció i control integrats de la contaminació, el marc competencial establit amb l'autorització ambiental integrada no altera les competències que la Confederació Hidrogràfica del Xúquer té atribuïdes en relació amb el control, la inspecció i la vigilància del domini públic hidràulic, ni en particular la potestat sancionadora.  
4.3. Aigües pluvials  
La parcel·la disposa de les pertinents inclinacions a fi de conduir les aigües pluvials per vessament fins als embornals de la xarxa pública de sanejament.  
Aquestes aigües no han d'arrossegar cap tipus de contaminant.   
D'altra banda, a la zona de cubetes de retenció dels depòsits d'emmagatzemament de productes químics, on podria produir-se algun tipus de contaminació, es disposa d'un sistema de bombament automàtic que trasbalsa l'aigua de pluja acumulada cap a les línies de recollida d'aigües de sòls, des d'on es condueix a l'estació de tractament.  
Les instal·lacions es mantindran netes, lliures de qualsevol tipus de residus, en particular de restes de greixos i olis i sense aplecs a la intempèrie de manera que no es puga produir la contaminació de les aigües pluvials, les quals seran recollides i eliminades per sistemes que asseguren la no-alteració de les seues característiques qualitatives i la innocuïtat de l'abocament al domini públic hidràulic, si s'escau.  
5. Protecció del sòl i de les aigües subterrànies  
Queda prohibit l'abocament a llits, sòls o subsòls que puga deteriorar la qualitat de les aigües sense disposar de l'autorització de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer.  
No es podran executar pous, rases, galeries o qualsevol altre dispositiu destinat a facilitar l'absorció de les aigües residuals pel terreny.  
Les basses que componen l'estació depuradora i les seues canalitzacions seran perfectament impermeables i estanques com també les canaletes de recollida de les aigües residuals.  
Caldrà ajustar-se al que disposa el Reial decret 9/2005, de 14 de gener, pel qual s'estableix la relació d'activitats potencialment contaminants del sòl i els criteris estàndards per a la declaració de sòls contaminats.  
En aquest sentit, l'empresa ha emplenat l'informe preliminar de situació del sòl, d'acord amb el que estableix l'article 3.1 de l'esmentat Reial decret 9/2005, tot això sense perjudici que, posteriorment, puguen demanar-se al titular de l'activitat informes complementaris o periòdics més detallats, tal com es preveu en els articles 3.3 i 3.4 d'aquest reial decret.  
6. Residus  
L'activitat està subjecta als requisits establits en la Llei 10/1998, de 21 d'abril, de residus, en la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana, i en el Reial decret 833/1988, de 20 de juliol, sobre el Reglament per a l'execució de la Llei 20/1986, modificat pel Reial decret 952/1997.  
6.1. Producció de residus  
S'autoritza Roquette Laisa España, SA per a la producció dels residus següents, sempre que la seua capacitat de generació anual siga de l'entorn de la magnitud que a continuació s'indica i la quantitat de producte acabat en les instal·lacions del centre productiu detallat en l'annex I siga de l'entorn de 334.187 t/any de midons i productes amilacis (midons, glucoses, isoglucoses, dextroses, midons modificats, gluten, segó de dacsa, bagàs, oli, dacsa macerada).  
  
\* \* \* \* \*  
L'esmentat centre productor està inscrit en el Registre de Productors de Residus de la Comunitat Valenciana, conforme estableix l'article 46 de la Llei 10/2000, de 12 de desembre, de residus de la Comunitat Valenciana.  
Atés que el centre disposa d'instal·lacions sanitàries de prevenció de riscos laborals autoritzades en les quals es produeixen residus sanitaris, s'inscriu en el Registre d'Establiments, Centres i Serveis Sanitaris i Veterinaris de la Comunitat Valenciana. En aquest sentit, l'empresa ha de complir les obligacions que determina el Decret 240/1994, de 22 de novembre, del Govern Valencià, que aprova el Reglament regulador de la gestió dels residus sanitaris.  
En un termini màxim de tres mesos des de la concessió d'aquesta autorització, el titular haurà d'aportar el document d'acceptació del residu de kits emprats en el laboratori (original o compulsat), emés per un gestor autoritzat, segellat i vigent.  
Els residus podran ser emmagatzemats durant un període igual o inferior a sis mesos, en el cas de perillosos, i en el cas de residus no perillosos podran emmagatzemar-se per un període d'un any quan la destinació final siga l'eliminació i de dos anys quan la destinació final siga la valoració i hauran de ser lliurats a un gestor autoritzat transcorregut aquest període. Aquest emmagatzemament temporal de residus perillosos es realitzarà segregat per tipus de residu, haurà d'estar convenientment senyalitzat i es realitzarà en un lloc amb teulada, amb sòl impermeable i sistemes de recollida de vessaments accidentals, com ara una arqueta cega no connectada a la xarxa de clavegueram i safates de recollida. Així mateix, la zona d'emmagatzemament haurà d'estar inclosa en el sistema general de protecció contra incendis de la indústria.  
Per a l'emmagatzemament de residus líquids o que, pel seu alt contingut líquid, poden generar abocaments, es disposarà de cubetes o recipients de recollida de possibles vessaments, que han de tenir com a mínim el volum de l'envàs més gran o el 10% del total (la major d'ambdues quantitats). Les cubetes hauran de ser individuals per a cada tipus de residus la mescla dels quals, en cas de vessament, supose un augment de la seua perillositat o en dificulte la gestió.  
S'ha de disposar de l'adequada quantitat d'absorbent no inflamable per a resoldre els possibles vessaments accidentals durant la manipulació dels diversos residus líquids. L'absorbent contaminat es gestionarà com a residu perillós o no perillós, segons la seua naturalesa.  
L'envasament i l'etiquetatge dels residus es farà d'acord amb allò exposat en els articles 13 i 14 del Reial decret 833/1988, Reglament de residus tòxics i perillosos. Així mateix, es disposarà d'un registre on conste la quantitat, naturalesa, identificació, origen i data de generació i lliurament a un gestor autoritzat com també el número de document de control i seguiment utilitzat, si s'escau, i el gestor a qui es lliura el residu.  
Els residus perillosos i els no perillosos s'han de lliurar a gestors que disposen de la corresponent autorització administrativa per a la seua gestió.  
Cada quatre anys s'haurà d'elaborar un pla de prevenció i reducció de residus perillosos que es presentarà en la Direcció General per al Canvi Climàtic.  
Així mateix, s'emplenarà la declaració anual de productor de residus perillosos i no perillosos, que serà remesa a la Direcció General per al Canvi Climàtic abans de l'1 de març de cada any. En l'esmentada declaració s'especificarà l'origen i quantitat dels residus produïts, la destinació donada a cada un d'ells i la relació del seu emmagatzemament temporalment com també les incidències rellevants que s'hagen pogut produir, tot això relatiu a l'any objecte de la declaració.  
Qualsevol modificació relacionada amb la producció de residus perillosos que implique un canvi en la seua caracterització, producció de nous residus o canvis significatius en les quantitats habituals que se'n generen, que puguen alterar el que estableixen aquestes condicions, haurà de ser comunicada.  
7. Mesures que s'han d'adoptar en situacions diferents a les normals que poden afectar el medi ambient  
Es duran a terme totes les mesures necessàries perquè quede garantida la protecció del medi ambient i la salut de les persones davant de qualsevol situació anormal quant al funcionament de les instal·lacions.  
No obstant això, si es produeix algun incident en les instal·lacions que comporte el seu funcionament anòmal i d'això pot resultar l'incompliment dels límits imposats, s'haurà de comunicar immediatament l'esmentada situació a l'Ajuntament i a la Direcció General per al Canvi Climàtic.  
Una vegada produïda la situació d'emergència, la mercantil utilitzarà tots els mitjans al seu abast per a reduir al màxim l'efecte sobre el medi ambient.  
En el termini màxim de set dies després de la incidència, la mercantil haurà de remetre a l'Ajuntament i a la Direcció General per al Canvi Climàtic un informe detallat, en el qual, juntament amb les dades d'identificació, hauran de figurar les següents:  
- Causes de l'incident.  
- Hora en què es va produir i la seua duració.  
- Característiques de l'emissió o abocament.  
- Mesures correctores adoptades.  
- Hora i forma en què es va comunicar el succés.  
En relació amb el possible dany ambiental ocasionat per l'activitat, s'aplicarà la Llei 26/2007, de 23 d'octubre, de responsabilitat mediambiental, en l'àmbit d'aplicació de la qual s'inclouen les activitats subjectes a autorització ambiental integrada. Segons aquesta llei, l'activitat haurà de disposar d'una garantia financera que li permeta afrontar la responsabilitat mediambiental inherent a l'activitat, en les modalitats previstes d'assegurança, aval o reserva tècnica, i amb les possibles exempcions derivades de la magnitud del dany potencial o de l'adhesió amb caràcter permanent i continuat, siga al sistema comunitari de gestió i auditoria mediambientals (EMAS), siga al sistema de gestió mediambiental UNE-EN ISO 14001:2004.  
Així mateix, quan es determine el tancament definitiu s'han de desmantellar i clausurar les instal·lacions, d'acord amb la normativa vigent, de manera que el terreny quede en les mateixes condicions que abans d'iniciar l'esmentada activitat i no es produïsca cap dany sobre el sòl i el seu entorn.  
8. Altres condicions  
Caldrà ajustar-se al que disposa el Reial decret 865/2003, de 4 de juliol, pel qual s'estableixen els criteris higienicosanitaris per a la prevenció i control de la legionel·losi, el Decret 173/2000, de 5 de desembre, del Govern Valencià, pel qual s'estableixen les condicions que han de reunir els equips de transferència de massa d'aigua en corrent d'aire amb producció d'aerosols, per a la prevenció de la legionel·losi, i l'Ordre conjunta de 22 de febrer de 2001, de les conselleries de Medi Ambient i Sanitat, per la qual s'aprova el protocol de neteja i desinfecció dels equips de transferència de massa d'aigua en corrent d'aire amb producció d'aerosols, per a la prevenció de la legionel·losi.  
S'ha de complir el que disposa la Llei 11/1997, d'envasos i residus d'envasos i el Reial decret 782/1998, de 30 d'abril, pel qual es desplega el Reglament per al desenvolupament de l'esmentada llei.  
La indústria i les seues instal·lacions s'ajustaran a les condicions indicades en el projecte tècnic en els aspectes no fixats en aquesta resolució.  
S'han de complir totes les disposicions aplicables per a garantir la seguretat, la salut de les persones i el medi ambient.  
9. E-PRTR  
Abans de l'1 de març de cada any, s'haurà de notificar a la Direcció General per al Canvi Climàtic, d'acord amb l'article 8.3 de la Llei 16/2002, les dades sobre les emissions de la instal·lació relatives a l'any anterior, específicament les que figuren en l'article 3 del Reial decret 508/2007, de 20 d'abril, pel qual es regula el subministrament d'informació sobre emissions del Reglament E-PRTR i de les autoritzacions ambientals integrades.   
Segon. L'autorització ambiental integrada es renovarà, en els aspectes mediambientals, en el termini màxim de 8 anys, llevat que es produïsquen abans de l'esmentat termini modificacions substancials que obliguen a la tramitació d'una nova autorització o que s'incórrega en algun dels supòsits de modificació d'ofici recollits en l'article 26 de la Llei 16/2002, d'1 de juliol.  
La renovació haurà de sol·licitar-se amb una antelació mínima de deu mesos abans del venciment del termini de vigència de l'autorització ambiental integrada.  
Tercer. Abans de la posada en marxa de l'ampliació, el titular haurà d'obtenir l'autorització d'inici de l'activitat per part d'aquesta Conselleria, sense perjudici de l'obtenció de les llicències d'obres que resulten necessàries de conformitat amb la normativa municipal.   
En tot cas, el titular disposa d'un termini màxim de tres anys per a presentar a la Direcció General per al Canvi Climàtic la sol·licitud d'autorització d'inici, que haurà d'anar acompanyada de la documentació següent:  
Certificat visat pel tècnic director de l'execució del projecte, en el qual s'acredite que les instal·lacions i l'activitat s'ajusten al projecte presentat i autoritzat, i a la resta de documentació tècnica presentada.  
Certificats tècnics exigits per les normatives sectorials aplicables segons el tipus d'activitat.  
Informe i certificat emesos per una entitat col·laboradora acreditada per al control integrat de la contaminació, segons el Decret 29/2007, de 9 de març, que modifica el Decret 229/2004, de 15 d'octubre, del Consell pel qual s'estableixen les funcions de les entitats col·laboradores en matèria de qualitat ambiental i es crea i es regula el seu registre, en el qual s'acredite el compliment del contingut de l'autorització ambiental integrada.  
Quart. L'Administració deixarà sense efecte aquesta resolució en el moment en què observe qualsevol incompliment de les condicions imposades, després d'audiència prèvia de l'interessat.  
Cinqué. El titular de les instal·lacions objecte d'aquesta resolució, a més de les obligacions que amb caràcter general estableix la Llei 16/2002, haurà de:  
1. Complir les obligacions de control i subministrament d'informació previstes per la legislació sectorial aplicable i per la mateixa autorització ambiental integrada.  
2. Comunicar a la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Vivenda qualsevol modificació, substancial o no, que es propose realitzar a la instal·lació, la transmissió de la seua titularitat o qualsevol incident o accident que puga afectar el medi ambient.  
3. Prestar l'assistència i col·laboració necessàries als que realitzen les actuacions de vigilància, inspecció i control.  
Sisé. En tot allò no especificat en aquesta resolució, caldrà ajustar-se a totes i cada una de les condicions estipulades per la normativa vigent en matèria de residus, abocaments, contaminació atmosfèrica, acústica, impacte ambiental i accidents greus com també a qualsevol altra que puga dictar l'administració en l'exercici de l'activitat en matèria de protecció ambiental.  
Contra aquesta resolució, que no posa fi a la via administrativa, es podrà presentar recurs d'alçada davant de la secretària autonòmica de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge en el termini d'un mes des de l'endemà al de la recepció d'aquesta notificació, d'acord amb el que disposen els articles 114 i 115 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, modificada per la Llei 4/1999, de 13 de gener.  
València, 17 d'abril de 2008.- El director general per al Canvi Climàtic: Jorge Lamparero Lázaro.  
Annex I  
Descripció del projecte  
Roquette Laisa España, SA disposa d'una planta industrial a Benifaió destinada a l'obtenció de productes derivats de la dacsa i sol·licita l'autorització ambiental integrada per a les seues instal·lacions en funcionament ubicades al polígon industrial Jaume I, en la qual inclou, a més, una sèrie d'ampliacions i modificacions establides dins del seu programa de millores per a l'activitat, que s'especifiquen a continuació:  
Instal·lació de dos molins desgrilladors;   
Instal·lació d'una sitja d'emmagatzemament de lletada de midó;  
Instal·lació d'una premsa d'oli;  
Instal·lació d'una turbina de midó;  
Instal·lació d'una torre rentadora de gasos d'eixida dels assecadors de germen, per a disminuir l'emissió de partícules;  
Substitució de l'evaporador de dacsa macerada existent per un altre que funcionarà amb vapor;  
Instal·lació d'una segona cisterna d'aigua de maceració, de 250 m³ que suplementarà l'existent per a recuperar totes les aigües del sector d'emmidoneria humida, la qual cosa disminuirà els consums d'aigua d'aquesta instal·lació;  
Instal·lació d'una segona cisterna d'aigua de pou de 600 m³ per a augmentar el nivell d'estoc d'aigua de l'empresa;  
Substitució de la cisterna d'aigua osmotitzada existent per una altra d'acer inoxidable;  
Instal·lació d'un nou assecador de gluten de feix tubular a vapor, per a aprofitar el vapor viu que es produeix en les instal·lacions de cogeneració de l'empresa, que es posarà en marxa únicament quan existisca un excés de vapor en fàbrica i s'alimentarà amb part del gluten amb què treballa l'actual assecador de gluten;  
Instal·lació d'un premesclador per a millorar l'homogeneïtzació de la polpa i proteïna en el procés de producció de segó de dacsa i obtenir una millor eficiència en l'assecador de polpa;  
Instal·lació d'un sistema d'aireig a l'estació de tractament d'aigües residuals de la planta, mitjançant la injecció d'oxigen pur a partir d'un tanc d'estoc d'oxigen líquid de 14 m³, mitjançant una turbina flotant en el reactor, amb la qual cosa s'augmentarà la capacitat d'oxigenació de la depuradora en puntes de càrrega, ja que aquest sistema complementarà els bufadors d'aireig existent.  
L'empresa pretén, a més, construir un soterrani destinat a garatges privats i un edifici d'oficines centrals.  
No obstant les modificacions indicades, la capacitat de producció de la planta no es veurà alterada. Roquette Laisa España, SA disposa d'una capacitat de trituració de 1.300 t/dia, en règim de funcionament continu les 24 hores. La capacitat del volum de producte acabat se situa entorn de les 523.885 t/any de midons i productes amilacis (midons, glucoses, isoglucoses, dextroses, midons modificats, gluten, segó de dacsa, bagàs, oli, dacsa macerada).  
L'activitat exercida es pot desglossar en tres grans sectors productius:  
Sector d'emmidoneria humida.  
Sector de sucres.   
Sector d'emmidoneria seca.  
El procés general consisteix en la separació física en aigua dels diversos components de la dacsa segons les diferents densitats. Comença amb la recepció, neteja i l'emmagatzemament de la dacsa en quatre sitges, i la posterior maceració via humida per a separar els següents components, per aquest ordre: proteïnes solubles, germen, polpa, proteïnes insolubles (gluten de dacsa) i midó (producte noble).  
D'una manera més detallada, els processos que es duen a terme en cada sector són els següents:  
Sector d'emmidoneria humida:  
El procés industrial s'inicia amb la maceració de la dacsa, que es realitza amb aigua, bisulfit sòdic i temperatura (entre 48 i 52ºC), en les sitges disposades per a això. Té una duració que varia de 30 a 50 hores.  
El licor de maceració constitueix la part soluble del gra (proteïnes solubles), es deshidrata mitjançant un sistema de filtratge i posteriorment es concentra mitjançant un evaporador i se n'obté un producte acabat denominat dacsa macerada.  
Una vegada extreta la part soluble del gra, se separa el germen utilitzant molins desgrilladors que trenquen grosserament el gra per a alliberar l'esmentat component. El germen se separa després mitjançant hidrociclons, es renta i s'asseca i se'n obté un altre dels productes comercials de la planta.  
Al seu torn, es pot premsar mecànicament el germen fins a obtenir, d'una banda, el germen exempt d'oli o bagàs, i d'una altra, l'oli de dacsa, filtrat i purificat.  
D'altra banda, la polpa i la carn de la dacsa es trituren i es tamisen. La polpa se separa per tamisatge i es deixa assecar per a obtenir la polpa seca que, al seu torn, pot enriquir-se amb proteïnes solubles i donar lloc a la polpa amb proteïnes o segó de dacsa. Quant a la resta de components, entre els quals es troben el midó i les proteïnes insolubles, se separen per centrifugació en les seues fases lleugera i pesant.  
La fase lleugera és constituïda per les proteïnes insolubles, que, mitjançant filtració, assecatge i trituració, donen lloc a un producte comercial anomenat gluten de dacsa. Tant la polpa com el gluten s'han de sotmetre a un procés d'assecatge per a aconseguir estabilitat d'emmagatzemament.  
La fase pesant la constitueix el midó, que representa aproximadament el 70% en pes de la dacsa neta i seca, i que és el producte base dels productes elaborats en la planta, ja que se n'obtenen els dos grans grups de fabricació: midons i sucres.   
Sector de producció de sucres:  
Respecte als sucres fabricats, aquests es divideixen en quatre grans grups: glucoses, hidrolitzat, melioses i dextroses.  
Els diferents grups de sucres es fabriquen mitjançant processos d'hidrolització del midó, siga en el medi àcid (per a obtenir les glucoses), siga mitjançant enzims (per a obtenir un hidrolitzat amb una composició diferent dels sucres). La cristal·lització a baixes temperatures de l'hidrolitzat genera un altre dels grups de sucres, les dextroses.  
Les etapes posteriors d'aquests processos consisteixen en la purificació dels xarops de glucosa mitjançant mètodes de filtració i concentració amb l'ús d'evaporadors. Els productes així obtinguts s'emmagatzemen en cisternes o cubetes disposades per a això.  
L'empresa disposa d'un total de 118 procediments per a la fabricació dels diferents productes i receptes.  
Sector d'emmidoneria seca:  
Els midons fabricats es poden classificar en nadius, que són els obtinguts mitjançant l'assecatge directe de la lletada de midó, i en midons modificats, que s'obtenen mitjançant tractaments químics diferents de la lletada de midó per a condicionar l'estructura d'aquests midons a les distintes aplicacions industrials a què es destinen.  
En diverses cubetes de reacció s'addicionen els productes químics necessaris per a aconseguir la modificació de la cadena de midó, la qual cosa conferirà al producte acabat les característiques que requereix en funció de l'ús del midó, per exemple: major adherència per a usos en la indústria paperera, major viscositat per a l'ús en la indústria alimentària o menor viscositat per a la fabricació de coles, etc.  
Tant els midons nadius com modificats s'assequen i s'emmagatzemen en les sitges corresponents per a la seua càrrega a granel o s'ensaquen i paletitzen per a la seua venda.   
La indústria diposa també d'altres circuits auxiliars, com ara la generació d'energia elèctrica i tèrmica, i té dues calderes i tres cogeneradors, que s'utilitzen com a combustible de gas natural.   
Respecte als impactes produïts per l'activitat, es generen emissions a l'atmosfera produïdes pels equips en què es realitza una combustió com també emissions pulverulentes pel trasbals de material. Per a reduir aquest tipus d'emissions es disposa d'equips correctors com ara ciclons d'alta recuperació i filtres de mànegues. Un altre tipus d'emissions generades per l'activitat són les olors, per a les quals disposa de les següents mesures correctores:  
Procés d'oxidació completa dels gasos a l'eixida de l'etapa d'assecatge de polpa.  
Sistemes d'aireig en les basses d'acumulació d'aigües residuals de l'ETAR amb la finalitat d'evitar fermentacions.  
Sistemes d'aireig prolongat en els reactors de tractament biològic.  
Instal·lació d'un depòsit d'oxigen líquid per a garantir el funcionament de l'ETAR.  
Quant als abocaments d'aigües residuals de procés, es tracten a l'estació depuradora que disposa la planta i després s'aboquen al clavegueram municipal.  
Els principals focus generadors d'abocaments en el procés són:  
Sector d'emmidoneria humida.  
Sector d'emmidoneria seca.  
Sector de sucres.  
Neteja de les instal·lacions.  
Condensats de l'evaporador de proteïna soluble.  
Efluents de regeneració de resines.  
Rebuig d'aigua del procés d'osmosi inversa.  
Tots aquests fluxos amb elevada càrrega orgànica, a excepció del rebuig provinent de l'osmosi, se sotmeten a un tractament biològic de doble etapa i, a la seua eixida, es mesclen amb l'abocament d'origen sanitari i s'evacuen al clavegueram municipal. De forma més detallada, les aigües procedents dels sectors d'emmidoneria se sotmeten al següent procés de depuració: regulació de pH, homogeneïtzació amb agitació pneumàtica, tractament biològic de llots actius i decantació primària. En aquest punt, es mesclen aquestes aigües amb la resta de les aigües residuals industrials procedents dels altres sectors de producció, que s'han sotmés abans a una homogeneïtzació-preoxidació. La segona fase del tractament consta d'una etapa d'oxidació i decantació final de tots els efluents.  
Els llots del procés de depuració són deshidratats mitjançant centrifugació i es lliuren a un gestor autoritzat, que els utilitza per a aplicació agrícola.  
Els residus s'emmagatzemaran a la instal·lació fins a la seua recollida per gestors externs autoritzats per a això.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 5895, del 18-11-2008 (2008/13407)

RESOLUCIÓN de 17 de abril de 2008, de la Dirección general para el Cambio Climático, por la que se otorga a la empresa Roquette Laisa España, SA, la autorización ambiental integrada para una industria de fabricación de almidones y productos amiláceos en el término municipal de Benifaió.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   5895

Fecha DOGV
:   18-11-2008

Sección del DOGV
:   III. ACTOS ADMINISTRATIVOS - A) AUTORIZACIONES Y CONCESIONES

Número del documento
:   2008/13407

CVE


Fecha del documento
:   17-04-2008

Organismo emisor
:   Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda

Tipo de documento
:   Resolución

Corrección de errores

 Descriptores 

:   * [Benifaió](javascript:void(0))
    * [producto alimenticio](javascript:void(0))
    * [empresa privada](javascript:void(0))
    * [industria agroalimentaria](javascript:void(0))

RESOLUCIÓN de 17 de abril de 2008, de la Dirección general para el Cambio Climático, por la que se otorga a la empresa Roquette Laisa España, SA, la autorización ambiental integrada para una industria de fabricación de almidones y productos amiláceos en el término municipal de Benifaió. [2008/13407]  
Vistos los documentos obrantes en el expediente 150/05 IPPC, instruido a instancia de la empresa Roquette Laisa España, SA., con el fin de obtener la Autorización Ambiental Integrada para una industria de fabricación de almidones y productos amiláceos, se emite la presente resolución de conformidad con los siguientes,  
Antecedentes de hecho  
Primero. Con fecha 22 de diciembre de 2005, Rafael Obiol Solas en representación de la empresa Roquette Laisa España, SA, con CIF A-08.076.788 presenta en la Conselleria de Territorio y Vivienda, solicitud de Autorización Ambiental Integrada para una industria de fabricación de almidones y productos amiláceos ubicada en la calle Buenavista, 8 de Benifaió (Valencia), y que se detalla en el Anexo I.   
No obstante, la solicitud referida se presenta firmada por el técnico redactor del proyecto, por orden del representante legal de la instalación.  
Este y otros aspectos se comunican a la empresa para que proceda a su subsanación con objeto de admitir a trámite la solicitud. Posteriormente, con fecha 17 de marzo de 2006 tiene entrada nuevamente solicitud de autorización ambiental integrada debidamente suscrita por Rafael Obiol Solas, como representante legal de la empresa, a la que se acompaña el resto de documentación requerida.  
Segundo. Respecto a la compatibilidad urbanística de las instalaciones objeto de solicitud de la autorización ambiental integrada, se han emitido diversos informes por parte de los Servicios Técnicos Municipales del Ayuntamiento de Benifaió, que pasan a resumirse a continuación:  
Junto con la solicitud se aporta informe urbanístico relativo a la parcela ubicada en suelo urbano correspondiente al Polígono Industrial UA-2 Jaume I, adscrito de acuerdo con las Normas Subsidiarias a la ordenanza de Zona Industrial UA-2, UA-3, UA-4, emitido por el Ayuntamiento de Benifaió con fecha 28 de diciembre de 2004.  
Con fecha 9 de junio de 2006 el Ayuntamiento informa nuevamente sobre la compatibilidad urbanística de las instalaciones de la empresa Roquette Laisa España, SA para las que se solicita autorización ambiental integrada. En el informe se establece que las citadas instalaciones se pueden dividir en tres zonas con diferente clasificación y calificación del suelo, esto es:  
La zona I, que alberga la mayor parte las instalaciones industriales y las oficinas, y que se clasifica como suelo urbano con uso característico industrial.  
La zona II, que alberga los cuatro silos de almacenamiento de maíz, clasificándose como suelo apto para urbanizar, que en la actualidad no se ha desarrollado urbanísticamente.   
La zona III, que constituye la estación depuradora de aguas residuales, clasificándose como suelo no urbanizable común, y disponiéndose de Declaración de Interés Comunitario de fecha 3 de septiembre de 2001. Se indica por parte del Ayuntamiento que en el momento de la emisión de su informe se siguen cumpliendo los parámetros urbanísticos señalados en la misma.   
Cabe señalar que respecto a la zona II (silos de almacenamiento de maíz), el Ayuntamiento ha certificado con fecha 2 de mayo de 2007, a petición de la parte interesada, y para que conste así en el expediente de autorización ambiental integrada para una actividad de fabricación de almidones y productos amiláceos, lo que se transcribe a continuación:  
«El Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, Sala de lo Contencioso Administrativo, Sección Primera, ha dictado la sentencia número 164, de 27 de febrero de 2007. Dicha Sentencia, en relación a la prescripción de la acción de restauración de la legalidad urbanística, por la construcción de unos silos por la mercantil Roquette Laisa España, SA., sobre terrenos clasificados como suelo apto para urbanizar, de uso industrial, dice en su fundamento tercero:  
"[...] Se ha producido la prescripción de dicha acción, lo que impediría la adopción de cualquier medida de la administración encaminada a iniciar expediente de disciplina urbanística o a ordenar la demolición de las obras, de conformidad con el mencionado artículo 185 de la Ley del Suelo [...]".»  
Tercero. Con fecha 26 de abril de 2006 se admite a trámite la solicitud y la Conselleria remite la documentación a todas aquellas Administraciones públicas y órganos de la Generalitat que deben intervenir en la resolución de la autorización ambiental integrada.  
Cuarto. Con fecha 15 de junio de 2006, se recibe notificación del Ayuntamiento de Benifaió con los siguientes informes: informe del ingeniero técnico municipal, informe de la arquitecta municipal e informe de la técnico de medio ambiente del Ayuntamiento.  
Mediante los informes mencionados el Ayuntamiento traslada a esta Conselleria, como organismo competente en la tramitación de la autorización ambiental integrada, la problemática asociada a la empresa, contra la que se han presentado multitud de denuncias y quejas por parte de los vecinos de Benifaió, principalmente en materia de ruidos, olores y emisión de contaminantes a la atmósfera. Asimismo, se requiere también documentación complementaria al titular, que es aportada por la empresa el 12 de septiembre de 2006.   
Quinto. El 20 de octubre de 2006, la Confederación Hidrográfica del Júcar emite informe, en el que manifiesta que con fecha 24/02/03 el Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana dictó sentencia mediante la cual declaraba la competencia de la Confederación Hidrográfica del Júcar para tramitar y otorgar, en su caso, las autorizaciones de vertidos industriales que se presenten en el municipio de Benifaió, al tener dicho Ayuntamiento una población inferior a 20.000 habitantes.  
De acuerdo con esta sentencia, la Confederación Hidrográfica del Júcar comunicó A Roquette Laisa España, SA, el 3 de noviembre de 2005, las prescripciones técnicas y condicionado bajo las cuales autorizaba el vertido de sus aguas residuales al alcantarillado municipal de Benifaió, las cuales se transcriben en el citado informe de 20 de octubre de 2006.  
Sexto. Además del informe emitido por la Confederación Hidrográfica del Júcar, obran en el expediente los informes emitidos por el Servicio de Salud Laboral de la Conselleria de Sanidad, y por el Servicio de Protección del Ambiente Atmosférico y Servicio de Residuos Urbanos del Área de Calidad Ambiental de esta Conselleria. Derivado de los dos últimos, el 9 de enero de 2007 se oficia requerimiento de documentación a la empresa, que la misma subsana el 26 de abril de 2007.  
Con fecha 17 de enero de 2007 tiene entrada documentación relativa a la actualización del programa de control de ruido exterior, que contempla las medidas previstas por la empresa para el cumplimiento de los valores límite de emisión de ruidos establecidos en la legislación.  
Asimismo, se aporta también un anexo de documentación que incluye una serie de medidas que la empresa prevé realizar en sus instalaciones, a efectos de su inclusión en la tramitación del expediente, y las cuales se relacionan en el anexo I de la presente resolución. Posteriormente, el 30 de mayo de 2007 tiene entrada un anexo de ampliación del proyecto básico de autorización ambiental integrada, en el que se incluye la información correspondiente a las citadas modificaciones.   
Séptimo. Con fecha 13 de julio de 2007 se somete a información pública el expediente de referencia, durante un período de 30 días hábiles, de acuerdo con lo establecido en el artículo 16 de la Ley 16/2002, publicando anuncio en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana (DOCV nº 5555).  
Durante el mismo se presentan alegaciones al proyecto en el Ayuntamiento de Benifaió, constando en el expediente certificado de la información pública.  
Las alegaciones son formuladas por parte de:  
La Asociación Finestra Oberta, de Benifaió;  
Artisan, SL. (empresa colindante);  
Artesania Beltran Capsir, SL. (empresa colindante);  
y por un particular, vecino del municipio.   
Dichas alegaciones son también comunicadas al titular de la actividad, con objeto de que realice las observaciones y aporte las justificaciones que estime oportunas sobre los aspectos alegados.   
En cuanto al contenido de las alegaciones presentadas, se considera que en relación con las condiciones de funcionamiento de la actividad que puedan tener consecuencias en el medio ambiente, las medidas correctoras indicadas en la documentación aportada y las que se fijan en la presente resolución, son suficientes para garantizar una correcta protección del mismo.  
Octavo. Transcurrido el plazo de información pública, se solicita nuevo informe a todas aquellas Administraciones Públicas y órganos de la Generalitat que deben intervenir en la resolución de la autorización ambiental integrada sobre la adecuación del proyecto a todos aquellos aspectos que sean de su competencia, remitiéndoles para su consideración, tanto las alegaciones formuladas durante el trámite de información pública en los aspectos de sus competencias, como la documentación aportada por la empresa en contestación a los diversos requerimientos efectuados durante el trámite, y el anexo al proyecto por el que se incluyen en la tramitación las nuevas mejoras en las instalaciones previstas por el titular.  
Noveno. Con fecha 21 de noviembre de 2007 el Ayuntamiento de Benifaió remite informe en materia de sus competencias, en el que se incluyen una serie de observaciones y propuestas a tener en cuenta en la resolución de la autorización ambiental integrada, y en el que se efectúa a la empresa nuevo requerimiento de documentación, subsanándose el 11 de enero de 2008.  
Posteriormente, con fecha 6 de febrero de 2008, el Ayuntamiento emite nuevo informe sobre la última documentación remitida por el titular, en el que pone de manifiesto, de forma resumida, lo siguiente:  
Que es el Servicio de Protección del Ambiente Atmosférico de la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda, quien está informando y comprobando el cumplimiento de la legislación en materia de emisiones a la atmósfera;  
Que en los controles de los contaminantes emitidos a la atmósfera, no se incluye la caracterización de las sustancias que provocan los malos olores, porque actualmente no hay normativa obligatoria que la regule y exija;  
Que consta en la documentación obrante en el expediente que la empresa está utilizando métodos de corrección con objeto de minimizar la emisión de los compuestos olorosos;  
Que según manifestaciones de la empresa los focos causantes de las sustancias olorosas son los secaderos, siendo una de las próximas inversiones a ejecutar la instalación de un lavador de gases en el secadero de gluten.  
Finalmente el Ayuntamiento manifiesta que «al no existir normativa aplicable ni estudio donde se caracterice objetivamente la concentración de los compuestos químicos causantes de los malos olores, no se puede valorar este vector, pero la empresa está ejecutando medidas eficientes para la reducción de su impacto en la población».   
Décimo. Con fecha 11 de abril de 2008, se recibe informe emitido por la Entitat de Sanejament d'Aigües, como organismo encargado de la gestión de la depuradora de destino del vertido realizado por la empresa, en el que se establecen unos condicionantes que se han tenido en cuenta en la presente resolución.  
Asimismo, se han incorporado al expediente los informes del Servicio de Residuos Industriales, del Servicio de Residuos Urbanos y del Servicio de Protección del Ambiente Atmosférico.  
Undécimo. Con fecha 14 de abril se realiza el trámite de audiencia al interesado, presentándose por parte del mismo alegaciones al condicionado, en materia de emisiones a la atmósfera y ruidos.  
Duodécimo. Con fecha 16 de abril de 2008 la Comisión de Análisis Ambiental Integrado celebra una sesión ordinaria y aprueba la propuesta de resolución del exp. 150/05 IPPC de solicitud de Autorización Ambiental Integrada, promovido por Roquette Laisa España, SA.  
En esta Comisión la Confederación Hidrográfica del Júcar aporta informe favorable y condicionado al cumplimiento de una serie de prescripciones que han quedado incluidas en la presente resolución.   
Además, en el mismo se aclara que de acuerdo con lo establecido en el Real Decreto-Ley 4/2007, que entra en vigor el 13/04/07, se introduce un nuevo apartado 2 en el artículo 101 del TRLA, aprobado por el Real Decreto Legislativo 1/2001, de 20 de julio, en el que se indica que las autorizaciones de vertido corresponderán a la administración hidráulica competente, salvo en los casos de vertidos efectuados en cualquier punto de la red de alcantarillado o de colectores gestionados por las Administraciones autonómicas o locales o por entidades dependientes de las mismas, en los que la autorización corresponderá al órgano autonómico o local competente. Por lo tanto, en virtud de este Real Decreto-Ley, la autorización de los vertidos a colector municipal no es competencia de la Confederación Hidrográfica del Júcar.  
A los anteriores hechos son de aplicación los siguientes,  
Fundamentos de derecho  
Primero. De acuerdo con el artículo 9 de la Ley 16/2002, de 1 de julio, de Prevención y Control Integrados de la Contaminación, las actividades incluidas en el Anejo 1 de dicha Ley, están sujetas a Autorización Ambiental Integrada.  
La instalación de referencia está incluida en el epígrafe 9.1, apartado b.2, del Anejo 1 de la Ley 16/2002.   
Segundo. El expediente se ha tramitado según lo previsto en los artículos 14 y siguientes de la Ley 16/2002, de 1 de julio, de Prevención y Control Integrados de la Contaminación desarrollada por el Decreto 40/2004, de 5 de marzo, del Consell de la Generalitat Valenciana. También se ha tenido en cuenta lo previsto en la Ley 2/2006, de 5 de mayo, de Prevención de la Contaminación y Calidad Ambiental.  
Tercero. En la Comunitat Valenciana el órgano competente para otorgar la Autorización Ambiental Integrada es la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda, de acuerdo con el artículo 3.h de la Ley 16/2002 y el Decreto 7/2007, de 28 de junio, del Presidente de la Generalitat Valenciana, por el que se determinan las Consellerias en que se organiza la administración de la Generalitat.  
Por otro lado, de conformidad con el artículo 18 del Decreto 131/2007, de 27 de julio, del Consell, por el que se aprueba el Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda, corresponde a la Dirección General para el Cambio Climático, ejercer las competencias en materia de control integrado de la contaminación.  
Visto cuanto antecede, a propuesta del Servicio de Control Integrado de la Contaminación, con el visto bueno del Jefe de Área de Calidad Ambiental, en uso de las atribuciones que me confiere el Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda, resuelvo:  
Primero. Conceder a Roquette Laisa España, SA, la Autorización Ambiental Integrada para la industria de fabricación de almidones y productos amiláceos, situada en la calle Buenavista, 8, de Benifaió (Valencia), de acuerdo con el Proyecto Básico para la solicitud de la Autorización Ambiental Integrada de noviembre de 2005, suscrito por Nuria Ruiz López y visado por el Colegio Oficial de Ingenieros Industriales de la Comunidad Valenciana el 9 de diciembre de 2005, así como demás documentación que consta en el expediente, quedando inscrita en el Registro General de Instalaciones IPPC de la Comunidad Valenciana con el número 168-08/AAI/CV, condicionada al cumplimiento de los siguientes requisitos:  
1. Emisiones atmosféricas.  
1.1. Valores límite de emisión.  
Los focos que se describen en la documentación y que tendrá la industria una vez ejecutadas las modificaciones, focos que por tanto se autorizan, son los especificados en la tabla siguiente, cuya nomenclatura será en adelante la indicada para el mejor control y comunicación de las emisiones:  
Nº Foco Descripción  
1 Secadero neumático de gluten  
3 Secadero de dextrosa  
4 Secadero de almidón nº 3  
5 Caldera de vapor field 1  
6 Caldera de vapor field 2  
  
\* \* \* \* \*  
  
\* \* \* \* \*  
7 Turbina de cogeneración 1  
8 Turbina de cogeneración 2  
9 Turbina de cogeneración 3  
10 Secadero de pulpa rotativo swiss-combi  
13 Secadero de almidón nº 4  
14 Secaderos de germen  
15 Secadero de almidón nº 2  
16 Secadero de gluten, de haz tubular a vapor   
(foco previsto, que aprovechará el vapor vivo producido en las cogeneraciones; se utilizará cuando exista un exceso de vapor en fábrica)  
Cada uno de los focos estará convenientemente identificado in situ, de acuerdo a esta nomenclatura.  
Los valores límite de emisión para focos canalizados y la periodicidad de controles por ECMCA serán los siguientes:  
Calderas de vapor (focos 5 y 6), que utilizan como combustible gas natural:   
Turbinas de cogeneración (focos 7, 8 y 9), que utilizan como combustible gas natural:   
  
\* \* \* \* \*  
  
\* \* \* \* \*  
Secadero de gluten, secaderos de germen y secadero de pulpa, en los que se produce combustión utilizando gas natural como combustible (focos 1, 10 y 14):  
Secaderos de dextrosa, secaderos de almidón y secadero de gluten de haz tubular a vapor, en los que no se produce combustión (focos 3, 4, 13, 15 y 16):  
Además de los focos anteriormente descritos, en la planta existirán los siguientes focos correspondientes a sistemas de aspiración de partículas, que disponen de ciclones de alta recuperación y filtros de mangas como medida correctora para evitar la emisión de partículas:  
Tomas de aspiración de polvo  
Carga de almidón  
Carga de corn-feed  
Carga de gluten  
Carga de dextrosa  
Carga de tierra  
Descarga de maíz  
Pasarela de transporte de maíz  
Dichos sistemas de aspiración solamente se ponen en marcha de forma puntual, durante los momentos de carga y descarga de mercancía, para evitar la emisión de partículas al exterior.  
Los focos asociados a dichos sistemas se consideran de contaminación no sistemática siempre y cuando a través de ellos no se cumplan ninguna de estas dos condiciones:  
Emisiones esporádicas con una frecuencia superior a doce veces por año, con una duración individual superior a una hora.  
Emisiones con cualquier frecuencia con una duración global de las mismas superior al 5% del tiempo de funcionamiento de la planta.  
Para los focos emisores de contaminación no sistemática no existirá la obligación de realizar mediciones periódicas de sus emisiones contaminantes.  
1.2. Control de las emisiones.  
Las condiciones de toma de muestras y expresión de resultados serán las siguientes:  
a) Puntos de toma de muestra: los focos canalizados, deberán tener la situación, disposición, dimensión y accesos correspondientes de acuerdo con la Orden de 18 de octubre de 1976, sobre prevención y corrección de la contaminación atmosférica de origen industrial. En particular, las características y distribución de los focos emisores a la atmósfera será tal que garantice una correcta dispersión de los contaminantes emitidos. Más concretamente, su altura no solamente deberá cumplir lo establecido en la Orden 18 de octubre de 1976, sino que se recomienda que ésta sea tal que en una distancia equivalente a diez veces la altura del punto de vertido de un foco no existan otras estructuras de altura superior a la del propio foco menos dos metros, que produzcan un apantallamiento, que dificulte la dispersión, justificando técnicamente la influencia del efecto down-wash (turbulencia o rebufo).  
b) La temperatura de los gases en el punto de muestreo será preferiblemente menor de 200ºC.  
c) Las medidas se realizarán en condiciones normales de operación de las instalaciones, registrando los parámetros que las determinen, y cubrirán todas las diferentes tipologías o grupos de productos que se fabriquen en cada instalación.  
d) Las concentraciones medidas siempre estarán referidas a condiciones normales de presión y temperatura (101,3 kPa, 273 K), en base seca y para un contenido de O2 del 15%.  
Para aquellos focos en los que se evacuan las emisiones a través de más de una chimenea de salida, como es el caso del secadero de almidón nº 4 (foco nº 13), deberá tenerse en cuenta que, aunque las mediciones se lleven a cabo en una sola de las chimeneas, la comunicación E-PRTR de las emisiones se efectuará multiplicando la medición resultante de una de las chimeneas, según el valor que corresponda, para reflejar la cantidad total de contaminante emitido.  
Se realizará un autocontrol continuo de algún parámetro de funcionamiento de las medidas correctoras, que justifique su bondad convenientemente.  
Respecto de los focos emisores de contaminación no sistemática el titular deberá presentar, antes del 1 de marzo de cada año, un Resumen del régimen de funcionamiento de los mismos.  
En caso de que el régimen de funcionamiento de dichos focos variara de tal forma que pasaran a cumplirse las condiciones para considerarlos focos emisores de contaminación sistemática de acuerdo con lo establecido en el artículo 42.2 del Decreto 833/1975, se deberá comunicar al órgano competente para otorgar la autorización ambiental integrada y realizarse la medición de los contaminantes emitidos por una Entidad Colaboradora en Materia de Calidad Ambiental, debiendo cumplirse los valores límite establecidos en la Disposición Adicional Primera del Decreto 127/2006, de 15 de septiembre, del Consell, por el que se desarrolla la Ley 2/2006, de 5 de mayo, de la Generalitat, de Prevención de la Contaminación y Calidad Ambiental. En este supuesto se deberán cumplir, además, las condiciones exigidas para permitir la toma de muestras, según lo establecido en el Decreto 833/1975 y la Orden de 18 de octubre de 1976.  
2. Ruido.  
Respecto al nivel de ruidos transmitidos al exterior, deberá cumplirse lo establecido en la Ley 7/2002, de 3 de diciembre, de la Generalitat Valenciana de Protección contra la Contaminación Acústica y en el Decreto 266/2004, de 3 de diciembre, del Consell de la Generalitat, por el que se establecen normas de prevención y corrección de la contaminación acústica en relación con actividades, instalaciones, edificaciones, obras y servicios.   
A este respecto, la actividad no transmitirá niveles sonoros de recepción en función del uso dominante de la zona, superiores a los indicados en el Anexo II de la Ley 7/2002.   
En concreto, para las zonas de uso industrial se cumplirán los límites sonoros externos indicados a continuación:  
Diurno Nocturno  
70 dB(A) 60 dB(A)  
   
No obstante, y teniendo en cuenta que la instalación se encuentra próxima a suelo de uso residencial, los niveles de recepción externos que deben cumplirse en esa zona son los siguientes:  
Diurno Nocturno  
55 dB(A) 45 dB(A)  
   
Se concede un plazo de seis meses, a partir de la concesión de la Autorización Ambiental Integrada, para la ejecución de las medidas correctoras planteadas en el proyecto y para la presentación ante la Dirección General para el Cambio Climático de una auditoría acústica que garantice el cumplimiento de los valores límite indicados, tanto en las zonas de uso industrial como en las zonas de uso residencial.  
La auditoría se realizará en el entorno inmediato de la parcela de la actividad, por una Entidad Colaboradora en Materia de Calidad Ambiental para el campo de la contaminación acústica.   
Asimismo, de acuerdo con el artículo 37, cada cinco años se realizará una auditoría acústica por ECMCA con objeto de verificar que se siguen cumpliendo los límites referidos y que no se superan los niveles sonoros en los puntos donde se sitúa el receptor más cercano. No obstante, la administración competente podrá establecer una periodicidad menor a la vista de los resultados que se obtengan de las mediciones de ruido una vez se hayan ejecutado las medidas correctoras propuestas en el proyecto.  
El titular deberá disponer del Libro de Control, que estará constituido por los certificados de los resultados obtenidos de las auditorías acústicas, y de los informes completos de las mismas.  
3. Olores.  
En el plazo máximo de seis meses desde la obtención de la autorización ambiental integrada deberá presentar un Estudio Olfatométrico realizado por una Entidad Colaboradora en materia de Calidad Ambiental, de acuerdo con la norma UNE-EN 13725, en el cual se determine, mediante la técnica de la olfatometría dinámica, los niveles de olor en el entorno inmediato de las instalaciones de Roquette Laisa España, SA.  
En cualquier caso, los niveles de olor no deberán exceder las 5 unidades de olor en las zonas residenciales de afección, considerando el percentil 98 de las medias horarias a lo largo de un año.  
Si los resultados del Estudio Olfatométrico determinan que los niveles superan las 5 unidades de olor en zonas residenciales, se deberá presentar una propuesta de medidas correctoras al objeto de reducir las molestias, en el plazo que las mejores técnicas disponibles permitan.  
4. Vertidos.  
4.1. Aguas residuales.  
No se realiza vertido a Dominio Público Hidráulico, pues las aguas residuales se encuentran conectadas a la red de alcantarillado municipal del Ayuntamiento de Benifaió.  
La empresa deberá solicitar al Ayuntamiento de Benifaió la autorización de vertido de sus aguas residuales al alcantarillado municipal, y presentar copia de la misma ante la Dirección general para el Cambio Climático.   
No obstante lo indicado en el párrafo anterior, la empresa deberá cumplir con las prescripciones técnicas y condicionado especificado a continuación, o en su caso, el que establezca el Ayuntamiento en su autorización de vertido en caso de resultar sus condiciones más restrictivas:  
Condiciones de vertido:  
El titular deberá mantener los vertidos de las aguas residuales industriales y domésticas generados por su actividad conectados a la red de alcantarillado, sin que exista ningún sistema de alivio capaz de generar vertido directo o indirecto a Dominio Público Hidráulico.  
Las características del vertido serán las siguientes:  
Destino del vertido: colector municipal de benifaió.  
Coordenadas u.t.m.: x: 721.608; y: 4.351.698.  
Término municipal del punto de vertido: benifaió (valencia).  
Caudal medio de aguas residuales: 3.648 m³/día.  
  
\* \* \* \* \*  
Caudal máximo: 152 m³/h.  
Volumen máximo anual: 1.313.524 m³.  
La composición de las aguas del efluente que se autoriza a verter, no deberá en ningún caso superar los límites que se exponen a continuación, quedando terminantemente prohibido verter aguas residuales cuyos parámetros superen los valores reflejados en la tabla siguiente:  
Queda totalmente prohibido verter directa o indirectamente a la red de alcantarillado cualquiera de los productos que figuran en el artículo 11 de la Ordenanza de Vertidos a la red municipal de Alcantarillado del Ayuntamiento de Benifaió.  
Control y periodicidad del vertido.  
El punto de control dispondrá de fácil accesibilidad y estará dispuesto de forma que, tanto las inspecciones como las tomas de muestras, se puedan efectuar en cualquier momento, independientemente de la presencia o disponibilidad del titular.  
Con el fin de realizar controles y tomar muestras, cuando se considere procedente, de las aguas residuales tratadas, se dispondrá de medidor de caudal en continuo con función totalizadora de volumen de vertido anual y arqueta de toma.  
A los efectos de comprobación del cumplimiento del punto anterior, las determinaciones analíticas se realizarán sobre muestras simples recogidas en el momento más representativo del vertido, el cual será señalado por el Ayuntamiento, entidad o empresa en quién delegue, así como la periodicidad en la que será obligatorio analizar el vertido.  
Medidas a adoptar en caso de emergencia.  
En los casos de fugas o daños procedentes de vertidos el titular de la autorización queda obligado a poner en práctica, de inmediato, las actuaciones y medidas necesarias para que los daños que se produzcan sean mínimos, preservando en todo caso la vida e integridad de las personas, así como los bienes de terceros y el entorno natural.  
En casos de emergencia, el titular de la autorización vendrá igualmente obligado a poner en conocimiento de la Dirección general para el Cambio Climático, del Ayuntamiento de Benifaió y de la Entidad Pública de Saneamiento de Aguas Residuales de la Comunidad   
\* \* \* \* \*  
Valenciana, por iniciativa propia, la situación creada por la misma, así como las medidas adoptadas para paliar sus efectos, todo ello sin perjuicio de la imputación de daños al dominio público hidráulico que proceda.  
Toda anomalía en las instalaciones de depuración de aguas residuales que origine un vertido que supere los límites autorizados deberá comunicarse por escrito de inmediato al Organismo competente para el otorgamiento de la autorización ambiental integrada, al Ayuntamiento y a la EPSAR, adoptando simultáneamente las medidas necesarias para corregirla en el mínimo plazo.  
4.2. Otras condiciones.  
La empresa deberá ejecutar un plan de adecuación del vertido, con la finalidad de mantener los niveles de salinidad en sus vertidos por debajo de los límites de vertido establecidos, al objeto de garantizar el cumplimiento de los objetivos de calidad impuestos al efluente de la estación depuradora de Albufera Sur.  
Asimismo, la empresa deberá llevar a cabo un Plan de Autocontrol Analítico mediante el cuál deberá realizar una serie de controles analíticos a través de un laboratorio homologado, entendiendo como tales los correspondientes a empresas colaboradoras de los Organismos de cuenca en materia de control de vertidos, tal y como establece la Orden 985/2006 del Ministerio de Medio Ambiente.   
El citado laboratorio homologado realizará tanto los muestreos como los análisis que deberán presentarse ante la administración como justificación del normal cumplimiento de los límites de vertido establecidos.   
Los autocontroles deberán realizarse con una periodicidad mínima trimestral, siendo las muestras integradas durante 24 horas, tomadas en arqueta de registro, y deberán contemplar, como mínimo, los siguientes parámetros:  
Los resultados de los citados análisis serán remitidos a la Entidad Pública de Saneamiento de Aguas Residuales de la Comunidad Valenciana, con la periodicidad establecida en el plan de autocontrol, junto con el acta de toma de muestras del laboratorio. El coste económico asociado a estas operaciones, irá por cuenta de la empresa solicitante.  
La duración de estos controles analíticos estará determinada por el mantenimiento de los valores del vertido dentro de los límites y condiciones establecidas en la correspondiente Resolución. Será EPSAR quien determine la variación de la frecuencia de los controles y en su caso la finalización de los mismos.  
El titular de la actividad está obligado a llevar el adecuado mantenimiento de las balsas o depósitos de acumulación de las aguas residuales de forma que quede asegurada su impermeabilidad y estanqueidad a lo largo del tiempo.  
La línea o líneas de agua de la actividad susceptibles de generar vertidos de aguas residuales no dispondrán de ningún sistema de alivio capaz de generar vertido continuo o discontinuo, ni directo o indirecto a Dominio Público Hidráulico.  
De acuerdo con el artículo 100 del texto refundido de la Ley de Aguas (Real Decreto Legislativo 1/2001, de 20 de julio), «queda prohibido, con carácter general, el vertido directo o indirecto de aguas y de productos residuales susceptibles de contaminar las aguas continentales o cualquier otro elemento del Dominio Público Hidráulico, salvo que se cuente con la previa autorización administrativa», incoándose, en su caso, expediente sancionador por infracción tipificada en la letra f) del artículo 116.3 de la citada Ley.  
De acuerdo con lo dispuesto en el artículo 30 y en la Disposición Final Primera de la Ley 16/2002, de Prevención y Control Integrados de la Contaminación, el marco competencial establecido con la Autorización Ambiental Integrada no altera las competencias que la Confederación Hidrográfica del Júcar tiene atribuidas en relación al control, la inspección y la vigilancia del Dominio Público Hidráulico, ni en particular la potestad sancionadora.  
4.3. Aguas pluviales.  
La parcela cuenta con las pertinentes inclinaciones con el fin de conducir las aguas pluviales por escorrentía hasta los imbornales de la red pública de saneamiento.  
Estas aguas no arrastrarán ningún tipo de contaminante.   
Por otra parte, en la zona de cubetos de retención de los depósitos de almacenamiento de productos químicos, donde podría producirse algún tipo de contaminación, se cuenta con un sistema de bombeo automático que trasiega el agua de lluvia acumulada hacia las líneas de recogida de aguas de suelos, desde donde se conduce a la estación de tratamiento.  
Las instalaciones se mantendrán limpias, libres de cualquier tipo de residuos, en particular de restos de grasas y aceites, y sin acopios a la intemperie de forma que no se pueda producir la contaminación de las aguas pluviales, las cuales serán recogidas y eliminadas por sistemas que aseguren la no alteración de sus características cualitativas y la inocuidad de su vertido al Dominio Público Hidráulico, en su caso.  
5. Protección del suelo y de las aguas subterráneas.  
Queda prohibido el vertido a cauce, suelo o subsuelo que pueda deteriorar la calidad de las aguas sin contar con la autorización de la Confederación Hidrográfica del Júcar.  
No se podrán ejecutar pozos, zanjas, galerías o cualquier otro dispositivo destinado a facilitar la absorción de las aguas residuales por el terreno.  
Las balsas que componen la estación depuradora y sus canalizaciones, serán perfectamente impermeables y estancas, así como las canaletas de recogida de las aguas residuales.  
Se estará a lo dispuesto en el Real Decreto 9/2005, de 14 de enero, por el que se establece la relación de actividades potencialmente contaminantes del suelo y los criterios y estándares para la declaración de suelos contaminados.  
En este sentido, la empresa ha cumplimentado el informe preliminar de situación del suelo de acuerdo con lo establecido en el artículo 3.1 del citado Real Decreto 9/2005, todo ello sin perjuicio de que con posterioridad puedan recabarse del titular de la actividad informes complementarios o periódicos más detallados, tal como se prevé en el artículo 3.3 y el artículo 3.4 del citado Real Decreto.  
6. Residuos.  
La actividad está sujeta a los requisitos establecidos en la Ley 10/1998, de 21 de abril, de residuos, en la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de Residuos de la Comunidad Valenciana, y en el Real Decreto 833/1988, de 20 de julio, sobre el Reglamento para la ejecución de la Ley 20/1986, modificado por el Real Decreto 952/1997.  
6.1. Producción de residuos.  
Se autoriza a Roquette Laisa España, SA para la producción de los residuos siguientes, siempre que su capacidad de generación anual sea del orden de magnitud de la que a continuación se detalla y la producción de producto acabado en las instalaciones del centro productivo detallado en el Anexo I sea del orden de 334.187 T/año de almidones y productos amiláceos (almidones, glucosas, isoglucosas, dextrosas, almidones modificados, gluten, corn-feed, bagazo, aceite, corn-steep).  
  
\* \* \* \* \*  
El centro productor se mantiene inscrito en el Registro de Productores de Residuos de la Comunidad Valenciana, conforme establece el artículo 46 de la Ley 10/2000, de 12 de diciembre, de Residuos de la Comunidad Valenciana.  
Dado que el centro dispone de instalaciones sanitarias de prevención de riesgos laborales autorizadas en las que se producen residuos sanitarios, se inscribe en el Registro de establecimientos, centros y servicios sanitarios y veterinarios de la Comunidad Valenciana. En este sentido, la empresa deberá cumplir las obligaciones que determina al respecto el Decreto 240/1994, de 22 de noviembre, del Gobierno Valenciano, que aprueba el Reglamento Regulador de la Gestión de los Residuos Sanitarios.   
En un plazo máximo de tres meses desde la concesión de la presente autorización, el titular deberá aportar el documento de aceptación del residuo de kits empleados en el laboratorio (en original o compulsa), emitido por gestor autorizado, sellado y vigente.  
Los residuos podrán ser almacenados durante un periodo igual o inferior a seis meses, en el caso de peligrosos, y en el caso de residuos no peligrosos podrán almacenarse por un periodo de un año cuando el destino final sea la eliminación y de dos años cuando su destino final sea la valorización, debiendo ser entregados a gestor autorizado transcurrido ese periodo. Este almacenamiento temporal de residuos peligrosos se realizará segregado por tipo de residuo, deberá estar convenientemente señalizado y se realizará en lugar techado, con suelo impermeable y sistemas de recogida de derrames accidentales, tales como arqueta ciega no conectada a la red de alcantarillado y bandejas de recogida. Asimismo la zona de almacenamiento deberá estar incluida en el sistema general de protección contra incendios de la industria.  
Para el almacenamiento de residuos líquidos o que por su alto contenido líquido puedan generar vertidos, se contará con cubetos o recipientes de recogida de posibles derrames, que deben tener como mínimo el volumen del envase de mayor tamaño o el 10% del total (la mayor de ambas cantidades). Los cubetos deberán ser individuales para cada tipo de residuos cuya mezcla, en caso de derrame, suponga aumento de su peligrosidad o dificulte su gestión.  
Se contará con la adecuada cantidad de absorbente no inflamable para solventar los posibles derrames accidentales durante la manipulación de los diversos residuos líquidos. El absorbente contaminado se gestionará como residuo peligroso o no peligroso, según su naturaleza.  
El envasado y etiquetado de los residuos será conforme a lo expuesto en los artículos 13 y 14 del Real Decreto 833/1988, Reglamento de Residuos Tóxicos y Peligrosos. Asimismo dispondrá de un registro donde conste la cantidad, naturaleza, identificación, origen y fecha de generación y entrega a gestor autorizado, así como el número de documento de control y seguimiento utilizado, en su caso, y el gestor al que se entrega el residuo.  
Entregará los residuos peligrosos y los no peligrosos a gestores que dispongan de la correspondiente autorización administrativa para la gestión de estos residuos.  
Cada cuatro años se deberá elaborar un plan de Prevención y Reducción de Residuos Peligrosos que se presentará en la Dirección General para el Cambio Climático.  
Asimismo cumplimentará la declaración anual de productor de residuos peligrosos y no peligrosos, que será remitida a la Dirección General para el Cambio Climático antes del 1 de marzo de cada año. En dicha declaración se especificará el origen y cantidad de los residuos producidos, el destino dado a cada uno de ellos y la relación de los que se encuentran almacenados temporalmente, así como las incidencias relevantes que se hayan podido producir, todo ello relativo al año objeto de la declaración.  
Cualquier modificación relacionada con la producción de residuos peligrosos que implique un cambio en su caracterización, producción de nuevos residuos y/o cambios significativos en las cantidades habituales generadas de los mismos que pueda alterar lo establecido en las presentes condiciones, deberá ser comunicada.  
7. Medidas a adoptar en situaciones distintas de las normales que puedan afectar al medio ambiente.  
Se llevarán a cabo todas las medidas necesarias para que quede garantizada la protección del medio ambiente y la salud de las personas ante cualquier situación fuera de la normalidad en cuanto al funcionamiento de las instalaciones.  
No obstante, si se produjese algún incidente en las instalaciones que conllevara su funcionamiento anómalo y de ello pudiera resultar el incumplimiento de los límites impuestos, deberá comunicar inmediatamente dicha situación al Ayuntamiento y a la Dirección General para el Cambio Climático.  
Una vez producida la situación de emergencia, la mercantil utilizará todos los medios a su alcance para reducir al máximo los efectos sobre el medio ambiente.  
En el plazo máximo de siete días tras la incidencia, la mercantil deberá remitir al Ayuntamiento y a la Dirección General para el Cambio Climático un informe detallado, en el que junto a los datos de identificación, deberán figurar los siguientes:  
- Causas del incidente.  
- Hora en que se produjo y duración del mismo.  
- Características de la emisión o vertido.  
- Medidas correctoras adoptadas.  
- Hora y forma en que se comunicó el suceso.  
En relación con el posible daño ambiental ocasionado por la actividad, será de aplicación la Ley 26/2007, de 23 de octubre, de Responsabilidad Medioambiental, en cuyo ámbito de aplicación se incluyen las actividades sujetas a Autorización Ambiental Integrada. Según la misma, la actividad deberá disponer de una garantía financiera que les permita hacer frente a la responsabilidad medioambiental inherente a la actividad, en las modalidades previstas de seguro, aval o reserva técnica, y con las posibles exenciones derivadas de la magnitud del daño potencial o de la adhesión con carácter permanente y continuado, bien al sistema comunitario de gestión y auditoría medioambientales (EMAS), bien al sistema de gestión medioambiental UNE-EN ISO 14001:2004.  
Asimismo, cuando se determine el cierre definitivo, se procederá al desmantelamiento y clausura de las instalaciones, de acuerdo a la normativa vigente, de forma que el terreno quede en las mismas condiciones que antes de iniciar dicha actividad y no se produzca ningún daño sobre el suelo y su entorno.  
8. Otras condiciones.  
Se estará a lo dispuesto en el Real Decreto 865/2003, de 4 de julio, por el que se establecen los criterios higiénico-sanitarios para la prevención y control de la legionelosis, en el Decreto 173/2000, de 5 de diciembre, del gobierno Valenciano, por el que se establecen las condiciones que deben reunir los equipos de transferencia de masa de agua en corriente de aire con producción de aerosoles, para la prevención de la legionelosis, y la Orden conjunta de 22 de febrero de 2001, de las Consellerias de Medi Ambient i Sanitat, por la que se aprueba el protocolo de limpieza y desinfección de los equipos de transferencia de masa de agua en corriente de aire con producción de aerosoles, para la prevención de la legionelosis.  
Deberá cumplir con lo dispuesto en la Ley 11/1997, de Envases y Residuos de Envases y el Real Decreto 782/1998, de 30 de abril, por el que se desarrolla el Reglamento para el desarrollo de la citada Ley.  
La industria y sus instalaciones se ajustarán a las condiciones indicadas en el proyecto técnico en los aspectos no fijados en esta resolución.  
Se cumplirán todas las disposiciones aplicables para garantizar la seguridad, la salud de las personas y el medio ambiente.  
9. E-PRTR.  
Antes del 1 de marzo de cada año deberá notificar a la Dirección General para el Cambio Climático de acuerdo con el artículo 8.3 de la Ley 16/2002, los datos sobre las emisiones de la instalación relativos al año anterior, específicamente los que figuran en el artículo 3 del Real Decreto 508/2007, de 20 de abril, por el que se regula el suministro de información sobre emisiones del Reglamento E-PRTR y de las autorizaciones ambientales integradas.   
Segundo. La Autorización Ambiental Integrada se renovará, en los aspectos medioambientales, en el plazo máximo de 8 años, salvo que se produzcan antes de dicho plazo modificaciones sustanciales que obliguen a la tramitación de una nueva autorización o que se incurra en alguno de los supuestos de modificación de oficio recogidos en el artículo 26 de la Ley 16/2002, de 1 de julio.  
La renovación deberá solicitarse con una antelación mínima de diez meses antes del vencimiento del plazo de vigencia de la autorización ambiental integrada.  
Tercero. Con carácter previo a la puesta en marcha de la ampliación, el titular deberá obtener la autorización de inicio de la actividad por parte de esta Conselleria, sin perjuicio de la necesidad de obtención de las licencias de obras que resulten necesarias de conformidad con la normativa municipal.   
En todo caso, el titular dispone de un plazo máximo de tres años para presentar a la Dirección general para el Cambio Climático la solicitud de autorización de inicio, que deberá ir acompañada de la siguiente documentación:  
Certificación visada del técnico director de la ejecución del proyecto, en la que se acredite que las instalaciones y la actividad se ajustan al proyecto presentado y autorizado, y al resto de documentación técnica presentada.  
Certificados técnicos exigidos por las normativas sectoriales aplicables según el tipo de actividad.  
Informe y certificado emitidos por una Entidad Colaboradora acreditada para el control integrado de la contaminación según el Decreto 29/2007, de 9 de marzo, de modificación del Decreto 229/2004, de 15 de octubre, del Consell por el que se establecen las funciones de las entidades colaboradoras en materia de calidad ambiental y se crea y regula su registro, en el que se acredite el cumplimiento del contenido de la autorización ambiental integrada.  
Cuarto. La Administración dejará sin efecto la presente resolución en el momento en que observe cualquier incumplimiento de las condiciones impuestas en la misma, previa audiencia del interesado.  
Quinto. El titular de las instalaciones objeto de la presente resolución, además de las obligaciones que con carácter general establece la Ley 16/2002, deberá:  
1. Cumplir las obligaciones de control y suministro de información previstas por la legislación sectorial aplicable y por la propia autorización ambiental integrada.  
2. Comunicar a la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda cualquier modificación, sustancial o no, que se proponga realizar en la instalación, la transmisión de su titularidad o cualquier incidente o accidente que pueda afectar al medio ambiente.  
3. Prestar la asistencia y colaboración necesarias a quienes realicen las actuaciones de vigilancia, inspección y control.  
Sexto. En todo lo no especificado en esta resolución, se estará a todas y cada una de las condiciones estipuladas por la normativa vigente en materia de residuos, vertidos, contaminación atmosférica, acústica, impacto ambiental y accidentes graves, así como cualquier otra que pueda dictar la administración en el desarrollo de la actividad en materia de protección ambiental.  
Contra esta resolución, que no pone fin a la vía administrativa, se podrá presentar recurso de alzada ante la Secretaría Autonómica de la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda en el plazo de un mes desde el siguiente al de la recepción de la presente notificación, de acuerdo con lo dispuesto en los artículos 114 y 115 de la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común, modificada por la Ley 4/1999, de 13 de enero.  
Valencia, 17 de abril de 2008.- El director general para el cambio climático: Jorge Lamparero Lázaro.  
Anexo I  
Descripción del proyecto  
Roquette Laisa España, SA dispone de una planta industrial en Benifaió destinada a la obtención de productos derivados del maíz y solicita la Autorización Ambiental Integrada para sus instalaciones en funcionamiento ubicadas en el polígono industrial Jaime I, incluyéndose además una serie de ampliaciones y modificaciones establecidas dentro de su programa de mejoras para la actividad, que se especifican a continuación:  
Instalación de dos molinos desgerminadores;   
Instalación de un silo de almacenamiento de lechada de almidón;  
Instalación de una prensa de aceite;  
Instalación de una turbina de almidón;  
Instalación de una torre lavadora de gases de salida de los secaderos de germen, para disminuir la emisión de partículas;  
Sustitución del evaporador de corn-steep existente por otro que funcionará a vapor;  
Instalación de una segunda cuba de agua de maceración, de 250 m³ que suplementará a la existente para recuperar todas las aguas del sector de almidonería húmeda, lo que disminuirá los consumos de agua de esta instalación;  
Instalación de una segunda cuba de agua de pozo de 600 m³ para aumentar el nivel de stock de agua de la empresa;  
Sustitución de la cuba de agua osmotizada existente por otra de acero inoxidable;  
Instalación de un nuevo secadero de gluten de haz tubular a vapor, para aprovechar el vapor vivo que se produce en las Instalaciones de cogeneración de la empresa, que se pondrá en marcha únicamente cuando exista un exceso de vapor en fábrica, alimentándose con parte del gluten con el que trabaja el actual secadero de gluten;  
Instalación de un premezclador para mejorar la homogeneización de la pulpa y proteína en el proceso de producción de corn-feed, obteniéndose una mejor eficiencia en el secadero de pulpa;  
Instalación de un sistema de aireación en la estación de tratamiento de aguas residuales de la planta, mediante la inyección de oxígeno puro a partir de un tanque de stock de oxígeno líquido de 14 m³, mediante una turbina flotante en el reactor, con lo que se aumentará la capacidad de oxigenación de la depuradora en puntas de carga, ya que este sistema complementará a las soplantes de aireación existentes.  
La empresa pretende además construir un sótano destinado a garajes privados y un edificio de oficinas centrales.  
No obstante las modificaciones indicadas, la capacidad de producción de la planta no se verá alterada. Roquette Laisa España, SA dispone de una capacidad de trituración de 1.300 Tn/día, en régimen de funcionamiento continuo las 24 horas. La capacidad de producción de producto acabado se sitúa entorno a las 523.885 T/año de almidones y productos amiláceos (almidones, glucosas, isoglucosas, dextrosas, almidones modificados, gluten, corn-feed, bagazo, aceite, corn-steep).  
La actividad desarrollada se puede desglosar en tres grandes sectores productivos:  
Sector de almidonería húmeda.  
Sector de azúcares.   
Sector de almidonería seca.  
El proceso general consiste en la separación física en agua de los diversos componentes del maíz según sus diferentes densidades. Empieza con la recepción, limpieza y almacenamiento del maíz en cuatro silos, y posterior maceración vía húmeda para proceder a la separación de los siguientes componentes, por este orden: proteínas solubles, germen, pulpa, proteínas insolubles (gluten de maíz) y almidón (producto noble).  
De una manera más detallada, los procesos que se llevan a cabo en cada sector son los siguientes:  
Sector de almidonería húmeda:  
El proceso industrial se inicia con la maceración del maíz, que se realiza con agua, bisulfito sódico y temperatura (entre 48 y 52ºC), en los silos dispuestos para ello. Tiene una duración que varía de 30 a 50 horas.  
El licor de maceración constituye la parte soluble del grano (proteínas solubles), se deshidrata mediante un sistema de filtrado y posteriormente se concentra mediante un evaporador, obteniéndose un producto acabado denominado Corn-Steep.   
Una vez extraída la parte soluble del grano, se procede a separar el germen utilizando molinos desgerminadores que rompen groseramente el grano para liberar dicho componente. El germen se separa después mediante hidrociclones, se lava y se seca, obteniéndose otro de los productos comerciales de la planta.   
A su vez, se puede prensar mecánicamente el germen hasta obtener, por una parte, el germen exento de aceite o bagazo, y por otra, el aceite de maíz, filtrado y purificado.   
Por otra parte, la pulpa y la carne del maíz se trituran y se tamizan. La pulpa se separa por tamizado y se deja secar para obtener la pulpa seca, que a su vez puede enriquecerse con proteínas solubles dando lugar a la pulpa proteinada o Corn-Feed. En cuanto al resto de componentes, entre los que se encuentran el almidón y las proteínas insolubles, se separan por centrifugación en sus fases ligera y pesada.  
La fase ligera la constituyen las proteínas insolubles, que mediante filtración, secado y trituración, dan lugar a un producto comercial llamado gluten de maíz. Tanto la pulpa como el gluten deben someterse a un proceso de secado para conseguir una cierta estabilidad de almacenaje.  
La fase pesada la constituye el almidón, que representa aproximadamente el 70% en peso del maíz limpio y seco, y que es el producto base de los productos elaborados en la planta, ya que a partir del mismo se obtienen los dos grandes grupos de fabricación: almidones y azúcares.   
Sector de producción de azúcares:  
Respecto a los azúcares fabricados, éstos se dividen en cuatro grandes grupos: glucosas, hidrolizado, meliosas y dextrosas.  
Los diferentes grupos de azúcares se fabrican mediante procesos de hidrolizado del almidón, bien en medio ácido (para obtener las glucosas), bien mediante enzimas (para obtener un hidrolizado con una composición diferente de los azúcares). La cristalización a bajas temperaturas del hidrolizado genera otro de los grupos de azúcares, las dextrosas.   
Las etapas posteriores de estos procesos consisten en la purificación de los jarabes de glucosa mediante métodos de filtración y concentración con el empleo de evaporadores. Los productos así obtenidos se almacenan en cisternas o cubas dispuestas para ello.  
La empresa dispone de un total de 118 procedimientos para la fabricación de los diferentes productos y recetas.  
Sector de almidonería seca:  
Los almidones fabricados se pueden clasificar en nativos, que son los obtenidos mediante el secado directo de la lechada de almidón, y en almidones modificados, que se obtienen mediante tratamientos químicos distintos de la lechada de almidón, para acondicionar la estructura de estos almidones a las distintas aplicaciones industriales a las que se destinen.  
En diversas cubas de reacción se adicionan los productos químicos necesarios para conseguir la modificación de la cadena de almidón, lo que conferirá al producto acabado las características que requiere en función del uso del almidón, por ejemplo: mayor adherencia para usos en la industria papelera, mayor viscosidad para su uso en la industria alimentaria o menor viscosidad para la fabricación de colas, etc.  
Tanto los almidones nativos como modificados se secan y se almacenan en los silos correspondientes para su carga a granel o se ensacan y paletizan para su venta.   
La industria cuenta también con otros circuitos auxiliares, como es el caso de la generación de energía eléctrica y térmica, disponiendo para ello de dos calderas y tres cogeneraciones, que utilizan como combustible gas natural.   
Respecto a los impactos producidos por la actividad, se generan emisiones a la atmósfera producidas por los equipos en los que se realiza una combustión, así como emisiones pulverulentas por el trasiego de material. Para reducir este tipo de emisiones se dispone de equipos correctores tales como ciclones de alta recuperación y filtros de mangas. Otro tipo de emisiones generadas por la actividad lo constituyen los olores, disponiéndose de las siguientes medidas correctoras:  
Proceso de oxidación completa de los gases a la salida de la etapa de secado de pulpa.  
Sistemas de aireación en las balsas de acumulación de aguas residuales de la ETAR con la finalidad de evitar fermentaciones.  
Sistemas de aireación prolongada en los reactores de tratamiento biológico.  
Instalación de un depósito de oxígeno líquido para fiabilizar el funcionamiento de la ETAR.  
En cuanto a los vertidos de aguas residuales de proceso, son tratados en la estación depuradora que dispone la planta y luego vertidas al alcantarillado municipal.  
Los principales focos generadores de vertidos en el proceso son:  
Sector de almidonería húmeda.  
Sector de almidonería seca.  
Sector de azúcares.  
Limpieza de las instalaciones.  
Condensados del evaporador de proteína soluble.  
Efluentes de regeneración de resinas.  
Rechazo de agua del proceso de ósmosis inversa.  
Todos estos flujos con elevada carga orgánica, a excepción el rechazo proveniente de la ósmosis, se someten a un tratamiento biológico de doble etapa y a su salida se mezclan con el vertido de origen sanitario, evacuándose al alcantarillado municipal. De forma más detallada, las aguas procedentes de los sectores de almidonería se someten al siguiente proceso de depuración: regulación de pH, homogeneización con agitación neumática, tratamiento biológico de fangos activos y decantación primaria; en este punto, se procede a la mezcla de estas aguas con el resto de las aguas residuales industriales procedentes de los otros sectores de producción, que previamente se han sometido a una homogeneización-preoxidación. La segunda fase del tratamiento consta de una etapa de oxidación y decantación final de todos los efluentes.  
Los fangos del proceso de depuración son deshidratados mediante centrífuga y entregados a gestor autorizado, que los utiliza para aplicación agrícola.  
Los residuos se almacenarán en la instalación hasta su recogida por gestores externos autorizados para ello.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML