Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 7436, del 05-01-2015 (2014/11963)

DECRET 223/2014, de 30 de desembre, del Consell, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Zona Arqueològica, el jaciment arqueològic d'El Monastil, al terme municipal d'Elda.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2014/12/30/223/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   7436

Data del DOGV
:   05-01-2015

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2014/11963

CVE


Data del document
:   30-12-2014

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Decret

Descriptors 

:   * [Conselleria d'Educació, Cultura i Esport](javascript:void(0))
    * [Conselleria d'Educació, Cultura i Esport](javascript:void(0))
    * [Elda](javascript:void(0))
    * [arqueologia](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))
    * [ben cultural](javascript:void(0))

DECRET 223/2014, de 30 de desembre, del Consell, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Zona Arqueològica, el jaciment arqueològic d'El Monastil, al terme municipal d'Elda. [2014/11963]  
PREÀMBUL  
  
L'article 49.1.5a de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana establix la competència exclusiva de la Generalitat en matèria de patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic, arqueològic i científic, sense perjuí del que disposa el número 28 de l'apartat 1 de l'article 149 de la Constitució Espanyola. L'article 26.2 de Llei 4/1998, d'11de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, disposa que la declaració d'un Bé d'Interés Cultural es farà mitjançant un decret del Consell, a proposta de la conselleria competent en matèria de cultura. Tot això sense perjuí de les competències que l'article 6 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, reserva a l'Administració General de l'Estat.  
Mitjançant la Resolució de 15 de maig de 2013, de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, es va acordar incoar novament un expedient per a la declaració de Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Zona Arqueològica, a favor del jaciment arqueològic d'El Monastil, situat al terme municipal d'Elda, amb l'establiment de l'entorn de protecció, l'articulació de la corresponent normativa protectora i la realització del tràmit d'informació pública de l'expedient incoat.  
S'han complit tots els tràmits preceptius legalment d'acord amb les disposicions vigents.  
Consten en l'expedient els informes favorables a la declaració de Bé d'Interés Cultural de les institucions consultives Universitat d'Alacant i Consell Valencià de Cultura, que han prestat la seua conformitat a la proposta declarativa que se'ls ha elevat.  
Així mateix, s'ha demanat a les conselleries afectades els informes exigits per l'article 43 de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, de la Generalitat, del Consell, les quals no han formulat cap impediment, i el decret declaratiu s'ha complementat amb les observacions que han realitzat.  
  
En virtut del que s'ha exposat i d'acord amb el que establix la normativa indicada, a proposta de la consellera d'Educació, Cultura i Esport i amb la deliberació prèvia del Consell, en la reunió del dia 30 de desembre de 2014,  
  
  
DECRETE  
  
Article l. Objecte  
El present decret té com a objecte declarar Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de Zona Arqueològica, el jaciment arqueològic d'El Monastil, situat en el terme municipal d'Elda, descriure el bé i les seues parts integrants o consubstancials, determinar els valors que en justifiquen la declaració, establir la normativa de protecció del jaciment declarat i el seu entorn en l'articulat que a continuació es transcriu i delimitar este últim literalment i gràficament.  
  
Article 2. Règim de la Zona Arqueològica  
El jaciment arqueològic d'El Monastil, al terme municipal d'Elda, és un Bé d'Interés Cultural amb la categoria de Zona Arqueològica, i es regirà pel que disposa la secció segona del capítol III del títol II de Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, per als els béns immobles d'interés cultural de naturalesa arqueològica.  
  
  
Article 3. Usos permesos  
Els usos permesos seran tots aquells històricament associats al lloc (agropecuaris i forestals), a més dels que siguen compatibles amb la investigació, la posada en valor i el gaudi del bé i contribuïsquen a la consecució dels dits fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà pel que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.  
Article 4. Règim d'intervenció en l'entorn  
Qualsevol intervenció de transcendència patrimonial que pretenga realitzar-se en l'entorn de protecció de la Zona Arqueològica requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura. Tot això, sense perjuí de les autoritzacions que siguen procedents per l'aplicació d'altres normatives sectorials, si és el cas.  
La proposta d'intervenció haurà de definir el seu abast i acompanyar-se de la documentació tècnica oportuna que permeta avaluar-la patrimonialment. També haurà d'especificar la ubicació parcel·lària i adjuntar les fotografies que permeten constatar la situació actual i la seua transcendència patrimonial.  
  
Article 5. Preservació del paisatge arqueològic i dels béns immobles que el formen  
A fi de preservar el paisatge històric de la Zona Arqueològica i la integritat dels jaciments arqueològics:  
1. Els immobles existents en l'entorn de protecció de la Zona Arqueològica, pel seu valor testimonial i les seues peculiars tipologies relacionades amb l'explotació tradicional del medi, no podran ser demolits ni augmentar el volum edificat.  
2. Només seran autoritzables en l'àmbit protegit aquelles edificacions de caràcter auxiliar de les labors agrícoles o d'usos compatibles amb la posada en valor de la Zona Arqueològica, i, si és el cas, serà prioritària la rehabilitació dels edificis existents per a estos usos.  
  
3. Es prohibixen les senyalitzacions de tipus publicitari. També es prohibixen, amb caràcter general, l'emmagatzematge a l'aire lliure de materials, l'abocament de residus, els moviments de terres i les excavacions amb repercussió paisatgística, llevat que s'obtinga l'autorització expressa de la conselleria competent en matèria de cultura. Tota instal·lació urbana elèctrica, telefònica o de qualsevol naturalesa es canalitzarà subterrània, i queda expressament prohibida la instal·lació de xarxes aèries o adossades a les fatxades dels immobles compresos en la Zona Arqueològica i el seu entorn. Les antenes de telecomunicacions i els dispositius semblants se situaran en llocs que no perjudiquen la imatge de la Zona Arqueològica. En tot cas, s'arbitraran les mesures necessàries per a l'eliminació d'elements, construccions i instal·lacions que no complisquen una funció directament relacionada amb la destinació i les característiques de la Zona Arqueològica, i que suposen un deteriorament visual o ambiental d'eixe espai. Queden fora d'ordenació les instal·lacions urbanes elèctriques, telefòniques o de qualsevol altra naturalesa erigides amb anterioritat a l'aprovació d'esta normativa de protecció que no s'ajusten al règim de protecció exigit per la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.  
  
4. Totes les intervencions sobre els immobles existents en l'entorn han de respectar les cauteles arqueològiques previstes en l'article 62 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià. En tot cas, les actuacions arqueològiques hauran de ser autoritzades per la conselleria competent en matèria de cultura, d'acord amb l'article 60 de la mateixa llei.  
5. Pel que fa a la protecció i al foment del paisatge, en la zona afectada específicament s'aplicarà la normativa de l'Acord de 10 de setembre de 2002, del Consell, d'aprovació del Catàleg de Zones Humides de la Comunitat Valenciana, on figura l'embassament d'Elda.  
  
6. Abans del preceptiu informe de la conselleria competent en matèria de cultura, podran realitzar-se actuacions conduents al condicionament i la millora de la seguretat viària de les carreteres CV-8352 i CV-833, així com les mateixes actuacions referents a la millora de la seguretat viària i l'increment de la capacitat de l'autovia estatal A-31 dins de la zona d'afecció de l'autovia. En queden exceptuades les competències que la legislació vigent atribuïx a l'Estat en relació amb el domini públic hidràulic.  
  
Article 6. Limitació de l'accés  
Es prohibix l'accés amb vehicles motoritzats a zones o vials inclosos en l'entorn que en l'actualitat no es troben asfaltats, amb l'excepció dels vehicles d'ús agrícola, ramader, forestal i patrimonial.  
  
  
  
Article 7. Intervencions arqueològiques  
Per a la realització d'intervencions arqueològiques en el jaciment declarat Bé d'Interés Cultural es presentarà un pla director, que contindrà: la descripció detallada dels objectius del pla, les fases d'execució i la duració de cada una, així com una proposta d'àrea de reserva arqueològica del jaciment, segons el que disposa l'article 66 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià. El pla director haurà de ser aprovat per l'òrgan competent en matèria de cultura.  
  
Article 8. Delimitació de l'entorn de protecció del bé  
L'entorn de protecció del Bé d'Interés Cultural queda definit tant literalment com gràficament en els annexos adjunts que formen part del present decret. La documentació complementària figura en l'expedient corresponent.  
  
  
DISPOSICIONS ADDICIONALS  
  
Primera. Inscripció en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià i en el Registre General de Béns d'Interés Cultural  
Esta declaració s'inscriurà en la secció primera de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià i en el Registre General de Béns d'Interés Cultural, dependent de l'Administració de l'Estat, perquè n'hi quede constància.  
  
Segona. Absència d'incidència en el gasto públic de la present disposició  
La aplicació i el desplegament del present decret no podran tindre cap incidència en la dotació de tots i cada un dels capítols de gasto assignada a la conselleria competent en matèria de cultura, i, en tot cas, haurà de ser atesa amb els mitjans personals i materials d'esta conselleria.  
  
  
DISPOSICIÓ FINAL  
  
Única. Publicació i entrada en vigor  
Este decret es publicarà en el Boletín Oficial del Estado i entrarà en vigor l'endemà de la publicació en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.  
  
València, 30 de desembre de 2014  
  
El president de la Generalitat,  
ALBERTO FABRA PART  
  
La consellera d'Educació, Cultura i Esport,  
MARÍA JOSÉ CATALÁ VERDET  
  
  
ANNEX I  
  
Delimitació literal de la zona arqueològica del jaciment d'El Monastil, descripció de les seues parts integrants o consubstancials i dels valors patrimonials singulars que justifiquen la declaració  
  
Denominació principal: jaciment arqueològic d'El Monastil.  
Localització:  
Província: Alacant.  
Comarca: Vinalopó Mitjà.  
Municipi: Elda.  
  
Delimitació literal del jaciment:  
Coordenades:  
Fus: 30 ETRS 89.  
UTMe: 692.923.  
UTMn:4.262.978.  
Altura s.n.m.: mínima: 419 m s.n.m.; màxima: 463 m s.n.m.  
  
El jaciment s'estén entre els punts següents:  
  
Punt X Y   
1 692.837 4.262.901  
2 692.857 4.262.785  
3 692.946 4.262.798  
4 693.025 4.262.815  
5 693.078 4.262.832  
6 693.121 4.262.887  
7 693.141 4.262.913  
8 693.150 4.262.934  
9 693.154 4.262.960  
10 693.154 4.262.995  
11 693.149 4.263.011  
12 693.133 4.263.043  
13 693.124 4.263.056  
14 693.095 4.263.074  
15 693.036 4.263.101  
16 693.011 4.263.097  
17 692.997 4.263.093  
18 692.958 4.263.065  
19 692.918 4.263.051  
20 692.873 4.263.042  
21 692.821 4.263.044  
22 692.820 4.263.007  
23 692.825 4.262.977  
24 692.831 4.262.948  
25 692.834 4.262.923  
  
La delimitació del jaciment arqueològic d'El Monastil s'inicia (punt 1) en l'entrada principal del jaciment, pocs metres al nord de la CV-8352. La línia travessa l'esmentada carretera en direcció sud-est i seguix un camí cap al vèrtex meridional de la delimitació, situat en la parcel·la 111 (punt 2). Continua seguint el límit marcat pel desnivell de la terrassa fluvial del riu Vinalopó en direcció est fins al punt 5. A partir d'eixe punt es dirigix cap al nord-est fins a arribar al punt 11, el vèrtex oriental de la delimitació, ubicat en la confluència amb el gran meandre que forma el riu Vinalopó en esta zona. Prosseguix en direcció nord-oest i travessa novament la CV-8352 en el límit dels termes municipals d'Elda i Petrer fins al punt 15, el principal vèrtex septentrional de la delimitació. La línia continua en direcció oest fins al punt 21, el vèrtex més occidental, adaptant-se al marge dret del riu Vinalopó. A partir d'eixe punt ascendix sobre un modest tàlveg de la serra de la Torreta, per on passa l'actual tanca del jaciment, i es dirigix cap al sud-est en direcció al punt inicial (punt 1).  
  
  
Referència cadastral:  
Polígons:  
Parcel·les:  
  
Referències cadastrals: 2032001XH9623S0000SJ; 2032001XH9623S0000DK.  
Illa 20320, 01 (antic polígon 2, parcel·la 9015).  
  
Referència cadastral: 03066A002090060000QF.  
Polígon 2, parcel·la 9006.  
  
Referència cadastral: 03066A002001100000QT.  
Polígon 2, parcel·la 110.  
  
Referència cadastral: 03066A002001110000QF.  
Polígon 2, parcel·la 111.  
  
Referència cadastral: 03066A002001130000QO.  
Polígon 2, parcel·la 113.  
  
Referència cadastral: 03066A002001140000QK.  
Polígon 2, parcel·la 114.  
  
Justificació de la delimitació del jaciment arqueològic declarat Zona Arqueològica  
El jaciment arqueològic està dividit per la carretera CV-8352. Al nord de la carretera s'hi localitzen els vestigis més rellevants del Bé d'Interés Cultural, actualment protegits per una tanca. Al sud, en les terrasses més àmplies del marge dret del riu Vinalopó, s'han produït en les últimes dècades troballes arqueològiques ceràmiques, arquitectòniques i escultòriques, que demostren la continuïtat de l'assentament en la plana contigua al riu. Es tracta de restes d'escultura i arquitectura funerària ibèrica, com una sirena de pedra, un carreu de gola amb voluta, i de l'angle d'un carreu de gola amb voluta, així com un fragment de base d'un crater de campana de vernís negre àtic. Les troballes, de caràcter fortuït o documentades durant seguiments d'obres públiques al marge dret del riu, justifiquen la consideració de la zona delimitada com a part del jaciment arqueològic.  
  
  
Descripció del jaciment declarat i determinació del seu valors  
  
El jaciment arqueològic d'El Monastil es troba en l'àmbit periurbà d'Elda, al nord del terme municipal, en el límit amb la veïna localitat de Petrer i en el sector septentrional de la comarca del Vinalopó Mitjà. L'accés principal el té pel seu vessant sud, connectat a l'entrada nord d'Elda (Elda-Hospital) de l'autovia A-31 a través de la CV-8352.  
  
Ubicat a la partida rural Torreta-Monastil, el jaciment arqueològic s'emplaça als contraforts orientals de la serra de la Torreta sobre un estret morro allargat, i ocupa, així mateix, les terrasses quaternàries situades al vessant meridional, més accessibles, en direcció al riu Vinalopó, localitzat a escassa distància. Es troba rodejat per un gran meandre de l'esmentat curs fluvial pel nord, per l'est i pel sud. El vessant nord posseïx un pendent escarpat, en direcció al paratge del pantà d'Elda, on el riu circula encaixonat per relleus que separen les seues conques alta i mitjana.  
Al llarg de la seua història, El Monastil ha mantingut una constant posició central en el corredor del riu Vinalopó, constituint-se, dins de la vall d'Elda, en una fita en la frontera tradicional entre l'alt i el mitjà Vinalopó. Ha sigut, igualment, lloc estratègic per a controlar les principals vies de comunicació històriques entre les comarques centremeridionals costaneres alacantines i l'interior de la península Ibèrica, en el camí cap a la Meseta central.  
L'ocupació d'este assentament es data entre el final del tercer mil·lenni o l'inici del segon mil·lenni a.C. (calcolític) i l'època almohade (segle xiii), amb un especial creixement entre l'època ibèrica i el període tardoantic. Assentament de l'edat del bronze i enclavament del període orientalitzant, es convertix en un important oppidum iberoromà, que jerarquitza el territori del Vinalopó alt i mitjà durant la segona mitat del primer mil·lenni a.C. La major part de les restes constructives se situen en el morro allargat més elevat del jaciment, la zona alta del poblat, on es conserven restes d'un urbanisme ibèric, romà i tardoromà que mostra vivendes de tendència rectangular adaptades a l'orografia irregular del lloc, reutilitzades al llarg d'estos períodes i articulades entorn d'un carrer central que es dividix en dos vials cap a la part occidental de l'assentament.  
  
Al vessant meridional del poblat s'ubiquen les restes d'un sistema defensiu iberoromà que va fortificar l'accés a l'oppidum, i que possiblement es va reutilitzar en els períodes baiximperial i tardoantic. Extramurs es conserven les restes d'un singular magatzem de cereal, ubicat a la terrassa meridional principal, que, al seu torn, conté un conjunt d'estructures domèstiques i artesanals adscrites fonamentalment als períodes ibèric i romà. Durant este últim període, El Monastil s'associa tradicionalment a la mansio ad Ello de l'Itinerari d'Antoní. Hi destaquen els vestigis de tres forns pertanyents a una terrisseria d'època romana tardorepublicana i del començament del període imperial, així com un fornet metal·lúrgic adscrit a la mateixa etapa. En les terrasses més pròximes al riu, al sud de la carretera CV-8352, s'han localitzat restes ceràmiques i vestigis de monuments funeraris ibèrics.  
  
La part alta del poblat s'abandona al llarg de l'Alt Imperi. Després d'un ampli parèntesi cronològic, durant el període baiximperial la zona es reocupa i l'hàbitat continua fins al període bizantinovisigot, i inicia el seu ocàs i abandó definitiu durant l'època islàmica emiral.  
  
En el període tardoantic, destaca la hipòtesi que vincula El Monastil amb la debatuda seu episcopal d'Elo dels textos conciliars toledans. Precisament a l'extrem occidental de la part alta del jaciment es conserven els vestigis d'una església cristiana d'esta etapa. Esta església, que mostra signes d'abandó i d'una possible reutilització en la primera època islàmica, va poder ser utilitzada com a al-munastir. Esta denominació ha perviscut substancialment en l'actual nom de la partida i del jaciment arqueològic.  
En conjunt, el jaciment arqueològic mostra un rellevant conjunt de construccions i vestigis materials dels períodes següents: calcolític, edat del bronze, orientalitzant, ibèric ?antic, ple i final?, romà ?republicà, altoimperial, baiximperial?, tardoantic ?bizantí i visigot?, islàmic emiral i, en menor grau, de les èpoques califal i almohade.  
  
  
Descripció de les parts integrants o consubstancials del jaciment  
  
Parts integrants:  
- Poblat.  
- Sistema defensiu.  
- Conjunt domèstic i artesanal.  
- Església cristiana.  
  
Poblat  
El poblat se situa a la part alta de l'assentament, el morro rocós allargat més elevat, on es localitzen vestigis d'urbanisme iberoromà vinculats al primitiu oppidum, reutilitzats durant els períodes baiximperial i tardoantic. Es conserven fonamentalment vivendes de tendència rectangular adaptades a l'orografia irregular del turó, reutilitzades al llarg d'estos períodes i distribuïdes entorn d'un carrer central que es dividix en dos vials cap a la part occidental de l'assentament. Els departaments identificats fins al moment s'aglomeren en una trama urbana murallada i ben definida, que conforma vivendes, patis i corredors de diversa mida i tipologia, construïts majoritàriament amb fonaments i sòcols de maçoneria en sec.  
  
  
Sistema defensiu  
Els vestigis del sistema defensiu principal de l'assentament s'ubiquen al vessant meridional. Es conserven diversos trams de la muralla de l'oppidum iberoromà, amb una amplària de 3 metres, construïda i recolzada sobre la paret rocosa natural del lloc. En un dels trams localitzats, el més occidental, pareix obrir-se una obertura d'entrada, mentres que en l'extrem oriental es localitza un modest accés defés per una torre ixent de perfil rectangular, amb vestigis de compartimentació interna, emplaçada sobre una cresta calcària. La fortificació va ser reutilitzada i preparada durant els períodes baiximperial i tardoantic.  
  
  
Conjunt domèstic i artesanal  
A la terrassa principal de la plana meridional es conserva un conjunt domèstic i artesanal extramurs amb estructures datades entre l'època ibèrica i el període tardoantic. En primer lloc, hi destaquen les restes d'un magatzem ibèric format per cinc murs paral·lels orientats en direcció est-oest, limitats parcialment per dos murs més disposats en sentit nord-sud. Així mateix, s'hi ha documentat l'existència d'un forn metal·lúrgic iberoromà. Hi destaquen, especialment, els vestigis d'una terrisseria romana amb tres forns datats entre el final del període republicà i l'inici de l'època imperial. El forn 1, de dimensions més grans, mostra una planta de tendència quadrangular, mentres que els forns 2 i 3, de menor capacitat, posseïxen un perfil de tendència circular o ovoide. Es tracta de forns de convecció i tir vertical directe compostos per una boca d'alimentació del combustible (praefurnium), que comunica amb la cambra de combustió (hypocaustum), excavada en terra i separada, al seu torn, de la cambra de cocció (laboratorium) per un pis o superfície horitzontal (graella) perforada amb orificis o toveres que comunicaven ambdós cambres.  
  
  
Església cristiana  
L'església està ubicada en una modesta esplanada de l'extrem nord-occidental de l'assentament, en la part més elevada. La construcció, espoliada des d'antic, especialment durant el període islàmic emiral, es va assentar sobre estrats de l'edat del bronze. S'hi distingixen dos fases constructives en funció de la disposició i la tipologia dels murs. La primera d'eixes fases, que correspon a la majoria de les estructures, es va construir a base de maçoneria en sec. La segona, cronològicament posterior, es va construir a base de maçoneria ordinària travada amb morter de calç. A partir de les troballes exhumades, es proposa l'existència de dos ambients. D'una banda, una nau o principal, de tendència rectangular, amb un absis xicotet de ferradura en el costat oriental i un contrafort adossat a l'exterior. D'una altra, una estança annexa al sud, de menors dimensions, probablement de cronologia posterior a l'esmentada anteriorment. En esta segona dependència es conserva una fossa de tendència poligonal, retallada irregularment en la roca. La seua naturalesa i disposició han fet pensar en la identificació com a baptisteri o piscina baptismal rupestre, si bé no es podrien descartar altres interpretacions vinculades a un ús funerari. En conjunt, la datació de materials ceràmics i la recuperació en l'entorn de l'església d'un conjunt de peces arquitectòniques, de decoració ornamental i de mobiliari litúrgic fan pensar, en una cronologia general de l'església, que es podria situar entre mitjan segle vi i les primeres dècades del segle vii d. C.  
  
  
Dins de l'àrea delimitada de la mateixa Zona Arqueològica es localitzen dos béns culturals de valor patrimonial. La seua descripció, als consegüents efectes tutelars, és la següent:  
  
- Patrimoni etnològic  
Pou d'aigua del Canto Domingo.  
Coordenades: X: 693.065; Y: 4.263.074.  
Descripció:  
Immoble de planta quadrada situat al peu de l'extrem oriental de la serra de la Torreta, al costat del llit del riu Vinalopó. Es tracta d'una obra pertanyent al patrimoni hidràulic realitzada en maçoneria i reforçada amb rajola massissa en els cantons. Presenta obertures en forma d'òcul en cada un dels costats. En la coberta, en forma de segon cos, s'observa l'existència d'una torreta central de planta quadrangular, relacionada amb la seua finalitat d'extracció d'aigües potables per a la societat Aguas del Canto, que va ser subministradora del municipi eldenc durant la primera mitat del segle xx.  
Cronologia: 1912-1924 (genèricament, primer terç del segle xx).  
  
- Patrimoni arquitectònic  
Casa d'El Monastil o d'Emérito Maestre.  
Coordenades: X: 693.073; Y: 4.262.875.  
Descripció:  
Conjunt d'immobles d'arquitectura tradicional agrícola articulats entorn de la unitat principal, un antic casalot de cultiu que pren el nom de la partida rural i de la família propietària, que va comptar amb diversos alcaldes i empresaris reconeguts, i que la va utilitzar com a residència estival o ocasional. La casa posseïx dos altures i va estar dotada originàriament de dependències per al servici domèstic i un ús preferentment agropecuari.  
Cronologia: segles xix-xx.  
  
  
  
ANNEX II  
Delimitació literal de l'entorn de protecció de la zona arqueològica del jaciment arqueològic d'El Monastil, béns patrimonials que se situen en el dit entorn i que es detalleni s'identifiquen a efectes tutelars  
  
Justificació de la delimitació proposada  
La proposta d'entorn es basa en l'existència de jaciments arqueològics i altres béns patrimonials relacionats amb el Bé d'Interés Cultural d'El Monastil.  
  
Delimitació literal de l'entorn:  
a) Origen punt A1: 692.588X - 4.262.834Y (fus: 30 ETRS 89).  
b) Sentit: antihorari.  
c) Línia delimitadora:  
Punts:  
  
  
Punt X Y  
A1 692.588 4.262.834  
2 692.593 4.262.819  
3 692.560 4.262.798  
4 692.510 4.262.714  
5 692.485 4.262.674  
6 692.485 4.262.669  
7 692.488 4.262.658  
8 692.529 4.262.545  
9 692.527 4.262.537  
10 692.531 4.262.496  
11 692.536 4.262.487  
12 692.550 4.262.491  
13 692.567 4.262.513  
14 692.573 4.262.535  
15 692.576 4.262.550  
16 692.571 4.262.614  
17 692.581 4.262.666  
18 692.596 4.262.695  
19 692.607 4.262.707  
20 692.620 4.262.716  
21 692.638 4.262.726  
22 692.659 4.262.735  
23 692.680 4.262.741  
24 692.703 4.262.744  
25 692.734 4.262.744  
26 692.776 4.262.742  
27 692.794 4.262.739  
28 692.810 4.262.734  
29 692.832 4.262.729  
30 692.911 4.262.714  
31 692.967 4.262.704  
32 692.967 4.262.701  
33 692.973 4.262.701  
34 692.973 4.262.702  
35 692.986 4.262.702  
36 693.002 4.262.700  
37 693.002 4.262.699  
38 693.007 4.262.700  
39 693.007 4.262.701  
40 693.019 4.262.703  
41 693.039 4.262.705  
42 693.039 4.262.703  
43 693.049 4.262.705  
44 693.053 4.262.712  
45 693.061 4.262.721  
46 693.072 4.262.727  
47 693.086 4.262.729  
48 693.101 4.262.733  
49 693.112 4.262.734  
50 693.122 4.262.729  
51 693.142 4.262.736  
52 693.143 4.262.744  
53 693.142 4.262.762  
54 693.145 4.262.776  
55 693.150 4.262.782  
56 693.159 4.262.788  
57 693.185 4.262.815  
58 693.191 4.262.823  
59 693.200 4.262.842  
60 693.206 4.262.863  
61 693.211 4.262.881  
62 693.220 4.262.916  
63 693.223 4.262.961  
64 693.214 4.263.000  
65 693.205 4.263.030  
66 693.193 4.263.058  
67 693.183 4.263.072  
68 693.165 4.263.077  
69 693.136 4.263.085  
70 693.101 4.263.094  
71 693.085 4.263.097  
72 693.052 4.263.100  
73 693.027 4.263.102  
74 692.999 4.263.104  
75 692.967 4.263.103  
76 692.946 4.263.103  
77 692.912 4.263.101  
78 692.892 4.263.100  
79 692.874 4.263.095  
80 692.862 4.263.094  
81 692.859 4.263.094  
82 692.849 4.263.097  
83 692.837 4.263.101  
84 692.831 4.263.103  
85 692.825 4.263.106  
86 692.817 4.263.112  
87 692.811 4.263.114  
88 692.807 4.263.116  
89 692.794 4.263.123  
90 692.775 4.263.134  
91 692.740 4.263.157  
92 692.709 4.263.176  
93 692.668 4.263.199  
94 692.632 4.263.219  
95 692.606 4.263.225  
96 692.569 4.263.232  
97 692.511 4.263.241  
98 692.486 4.263.244  
99 692.460 4.263.246  
100 692.432 4.263.251  
101 692.404 4.263.255  
102 692.370 4.263.273  
103 692.342 4.263.273  
104 692.324 4.263.285  
105 692.301 4.263.297  
106 692.273 4.263.321  
107 692.266 4.263.253  
108 692.264 4.263.233  
109 692.261 4.263.219  
110 692.256 4.263.205  
111 692.250 4.263.192  
112 692.245 4.263.183  
113 692.236 4.263.173  
114 692.227 4.263.154  
115 692.218 4.263.142  
116 692.204 4.263.130  
117 692.189 4.263.119  
118 692.173 4.263.103  
119 692.157 4.263.088  
120 692.140 4.263.066  
121 692.124 4.263.041  
122 692.109 4.263.029  
123 692.089 4.263.011  
124 692.069 4.262.996  
125 692.043 4.262.978  
126 692.024 4.262.967  
127 692.001 4.262.957  
128 691.976 4.262.947  
129 691.964 4.262.939  
130 691.953 4.262.932  
131 691.945 4.262.923  
132 691.938 4.262.905  
133 691.984 4.262.887  
134 692.025 4.262.871  
135 692.053 4.262.864  
136 692.084 4.262.858  
137 692.114 4.262.854  
138 692.138 4.262.853  
139 692.167 4.262.854  
140 692.193 4.262.856  
141 692.167 4.262.854  
142 692.138 4.262.853  
143 692.167 4.262.854  
144 692.193 4.262.856  
145 692.221 4.262.861  
146 692.247 4.262.867  
147 692.269 4.262.873  
148 692.406 4.262.911  
149 692.418 4.262.913  
150 692.428 4.262.913  
151 692.440 4.262.912  
152 692.453 4.262.910  
153 692.462 4.262.908  
154 692.478 4.262.903  
155 692.506 4.262.891  
156 692.528 4.262.884  
157 692.583 4.262.860  
  
Polígons:  
Parcel·les:  
  
Referències cadastrals: 2032001XH9623S0000SJ; 2032001XH9623S0000DK.  
Illa 20320, 01 (antic polígon 2, parcel·la 9015).  
  
Referència cadastral: 03066A002001110000QF.  
Polígon 2, parcel·la 111.  
  
Referència cadastral: 03066A002090060000QF  
Polígon 2, parcel·la 9006.  
  
Referència cadastral: 2628301XH9622N0001KH.  
Illa 26283, 01 (C/ El Pantano, 2).  
  
Referència cadastral: 03066A002090270000QA.  
Polígon 2, parcel·la 9027.  
  
Esta descripció s'inicia (punt A1) al costat de la rotonda d'entrada nord a Elda des de l'autovia A31, prop del Polígon Industrial Torreta-Río Vinalopó. Des d'este punt, la línia es dirigix, en direcció sud-oest, cap al riu Vinalopó i continua pel carrer del Pantano cap a l'illa 26283, que marca el límit oriental de l'esmentat polígon industrial (punt 6). La línia continua en direcció sud-est cap al riu Vinalopó, en direcció al vèrtex meridional de la delimitació (punt 11), que coincidix amb l'inici de la canalització artificial del riu Vinalopó. A partir d'ací continua cap al nord seguint el marge esquerre del riu Vinalopó (punt 18), prosseguix cap a l'est seguint el límit del mateix curs fluvial i la línia de delimitació cadastral de termes municipals fins al punt 51. A partir d'ací continua pel límit cadastral dels termes municipals d'Elda i Petrer, aigües amunt, seguint el pronunciat meandre del riu Vinalopó cap al nord (punt 67). Des d'este punt, que marca el principal vèrtex oriental de l'entorn de delimitació, la línia es dirigix cap a l'oest per la línia delimitadora cadastral de termes municipals, al marge esquerre del riu Vinalopó, i creua la CV-8352 en direcció cap al Molí Vell-Fàbrica de Lones (punt 84). A continuació seguix el vessant situat al costat del camí del paratge del Pantà i s'adapta novament a la línia de delimitació cadastral de termes i al límit amb la parcel·la 9 del polígon 2, fins a les preses històriques de l'embassament d'Elda (punt 101). Continua en direcció nord-oest fins al punt 106, vèrtex septentrional de la delimitació. A partir d'ací gira cap al sud-oest, creua el riu Vinalopó cap al seu marge dret i ascendix a través d'un pronunciat tàlveg de la serra de la Torreta que finalitza en el camí que recorre la serra per tot el cim (punt 121). La línia prosseguix cap al sud-oest i descendix la serra de la Torreta a través d'un xicotet tàlveg i una modesta senda fins al punt 132, vèrtex occidental de l'entorn situat al carrer Tomillo. A partir d'este punt, seguix pel costat meridional del carrer en direcció est, per tot el límit de la serra, fins al punt 147. A partir d'este punt, continua fins a la confluència amb el carrer Romero, gira cap al sud i desemboca al punt d'origen A1.  
  
  
  
Béns patrimonials ubicats en l'entorn de protecció  
En l'entorn de la Zona Arqueològica se situen béns de distint caràcter que formen un conjunt en què està representat el patrimoni arqueològic, etnològic i arquitectònic. La descripció dels dits béns és la següent:  
  
- Patrimoni arqueològic  
  
Terrasses del Pantà  
Coordenades: X: 692.456; Y: 4.263.243.  
Descripció:  
El jaciment arqueològic de les Terrasses del Pantà s'ubica a la vora esquerra del riu Vinalopó, al paratge del Pantà d'Elda, a uns 80 metres de distància de les preses històriques. Emplaçat a 418 m s.n.m. en una terrassa sobre el riu al llarg d'uns 20 m de longitud, es tracta un assentament parcialment excavat des d'antic que mostra materials ceràmics i lítics.  
Cronologia: neolític final-període campaniforme (iii- ii mil·lennis a.C.).  
  
Cova de la Casa Colorá  
Coordenades: X: 692.188; Y: 4.262.996.  
Descripció:  
El jaciment arqueològic de la cova de la Casa Colorá s'ubica al vessant meridional de la serra de la Torreta, al nord-oest d'Elda, i als voltants de la finca Casa Colorá, de la qual rep el nom. Emplaçat a 500 m s.n.m., prop d'un depòsit d'aigua i sobre un xicotet morro rocós, es tracta d'una cova de soterrament múltiple amb diverses restes òssies humanes, de fauna, ceràmiques, lítiques tallades i polides, instruments ossis, metàl·lics i malacofauna.  
  
Cronologia: entre el iii i el ii mil·lennis a.C., fonamentalment en el període calcolític.  
  
- Patrimoni etnològic i arquitectònic  
  
Molí Vell-Fàbrica de Lones  
Coordenades: X: 692.869; Y: 4.263.074.  
Descripció:  
A la vora esquerra del riu Vinalopó, a l'eixida del tram encaixonat del pantà i al peu del vessant nord del jaciment arqueològic d'El Monastil, s'ubica un conjunt d'immobles parcialment sepultats per la runa de les obres de reforma i condicionament de l'autovia A-31. Ocultes pels abocaments, es conserven soterrades les restes del denominat molí Vell i de la denominada Fàbrica de Lones. El molí fariner és una mostra de l'arquitectura hidràulica i del patrimoni etnològic local, mogut per les aigües de reg conduïdes a l'horta d'Elda des del paratge del Pantà. Emplaçada al mateix lloc, la Fàbrica de Lones és un exemple de patrimoni industrial, construïda a l'inici del segle xx i activa durant les seues dos primeres dècades per a la fabricació de lones i teixits de cotó. A pocs metres es conserva una antiga caseta de decantació (1940-1962), lloc de filtratge, per mitjà de graves i arenes, de l'aigua potable que arribava a Elda des de Salinas per un canal obert abans que soterraren la conducció.  
Cronologia: Molí Vell (segles xvii-xviii); Fàbrica de Lones (1903-ca. 1920).  
  
Fàbrica de la Llum d'El Monastil  
Coordenades: X: 692.613; Y: 4.262.794.  
Descripció:  
A la vora dreta del riu Vinalopó, als peus del jaciment arqueològic d'El Monastil, se situa una instal·lació industrial formada per dos naus paral·leles, amb cobertes de dos aiguavessos, dedicada a la producció d'energia hidroelèctrica. L'aigua, des de la presa del pantà, hi arribava per un canal actualment desaparegut i queia sobre les turbines existents en l'immoble, hui en un estat de conservació ruïnós. Originàriament, l'edificació, propietat de l'antiga Eléctrica Eldense, es va fer de fàbrica de maçoneria arrebossada i rajola massissa vista en cantons, motlures i obertures.  
Cronologia: 1899-1900.  
  
Preses del Pantà  
Coordenades: X: 692.407; Y: 4.263.250.  
Descripció:  
Les preses de l'embassament d'Elda constituïxen béns immobles patrimonials amb un singular valor en el seu context local i comarcal. Es tracta de dos obres d'enginyeria civil hidràulica. La primera de les preses data del final del segle xvii (1684-1698), i es va fer amb l'objectiu d'embassar aigua per a reg. Esta presa d'estrep de planta recta i paraments verticals, de fàbrica de morter de calç i cudols, tenia originàriament 12,8 metres d'alt i 9,12 metres d'ample, i una capacitat estimada de 700.000 metres cúbics. La presa va ser reformada i millorada immediatament després de ser construïda, en els primers anys del segle xviii, amb afegits que probablement van deixar el seu testimoni en tres inscripcions conservades in situ. Les reformes, però, no van poder evitar que la presa s'inutilitzara en 1793 després d'una gran riuada, probablement motivada per pluges torrencials característiques del final de l'estiu i l'inici de la tardor. Després d'algun intent de recuperació de l'antiga presa (1824), serà en 1842, després d'una forta sequera, quan s'aborde la construcció d'una obra més modesta, de fàbrica de carreus, en el mateix lloc de l'anterior. La construcció d'esta nova obra, la segona presa, conclosa en 1890, va fer desaparéixer la major part de les restes de l'anterior, excepte els estreps conservats en l'actualitat, especialment a la vora esquerra del riu Vinalopó. El resultat va ser una presa de planta recta i perfil baix, amb una capacitat aproximada de 120.000 metres cúbics. Esta obra hidràulica va estar en activitat almenys fins als anys seixanta del segle xx. Des de llavors, aterrada per multitud de depòsits acumulats en el fons, la presa ha deixat d'utilitzar-se. Es conserva un sobreeixidor lateral excavat en la roca, al marge dret del riu.  
  
Cronologia: primera presa (1684-1698); segona presa (1842-1890).  
  
  
ANNEX III / ANEXO III  
Delimitació gràfica / Delimitación gráfica



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 7436, del 05-01-2015 (2014/11963)

DECRETO 223/2014, de 30 de diciembre, del Consell, por el que se declara Bien de Interés Cultural, con la categoría de Zona Arqueológica, el yacimiento arqueológico de El Monastil, en el termino municipal de Elda.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**VIGENTE**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/d/2014/12/30/223/dof/spa/html**

### Datos del documento

Número DOGV
:   7436

Fecha DOGV
:   05-01-2015

Sección del DOGV
:   I. DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   2014/11963

CVE


Fecha del documento
:   30-12-2014

Organismo emisor
:   Conselleria de Educación, Cultura y Deporte

Tipo de documento
:   Decreto

Descriptores 

:   * [Conselleria de Educación, Cultura y Deporte](javascript:void(0))
    * [Conselleria de Educación, Cultura y Deporte](javascript:void(0))
    * [Elda](javascript:void(0))
    * [arqueología](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))
    * [bien cultural](javascript:void(0))

DECRETO 223/2014, de 30 de diciembre, del Consell, por el que se declara Bien de Interés Cultural, con la categoría de Zona Arqueológica, el yacimiento arqueológico de El Monastil, en el termino municipal de Elda. [2014/11963]  
PREÁMBULO  
  
El artículo 49.1.5.ª del Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana establece la competencia exclusiva de la Generalitat en materia de patrimonio histórico, artístico, monumental, arquitectónico, arqueológico y científico, sin perjuicio de lo que dispone el número 28 del apartado 1 del artículo 149 de la Constitución Española. El artículo 26.2 de Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, dispone que la declaración de un Bien de Interés Cultural se hará mediante Decreto del Consell, a propuesta de la Consellería competente en materia de cultura. Todo ello sin perjuicio de las competencias que el artículo 6 de la Ley 16/1985, de 25 de junio, del Patrimonio Histórico Español, reserva a la Administración General del Estado.  
Mediante Resolución de 15 de mayo de 2013, de la Consellería de Educación, Cultura y Deporte, se acordó incoar de nuevo expediente para la declaración de Bien de Interés Cultural, con la categoría de Zona Arqueológica, a favor del yacimiento arqueológico de El Monastil, sito en el término municipal de Elda, estableciéndose el entorno de protección del mismo, articulándose la correspondiente normativa protectora y sometiéndose el expediente incoado al trámite de información pública.  
Se han cumplido todos los tramites legalmente preceptivos de acuerdo con las disposiciones vigentes.  
Constan en el expediente los informes favorables a la declaración de Bien de Interés Cultural de las instituciones consultivas Universidad de Alicante y Consell Valencià de Cultura, que han prestado su conformidad a la propuesta declarativa que se les ha elevado.  
Asimismo, se han recabado de las consellerías afectadas los informes exigidos por el artículo 43 de la Ley 5/1983, de 30 de diciembre, de la Generalitat, del Consell, no habiéndose formulado por las mismas impedimento alguno, complementándose el Decreto declarativo con las observaciones que estas últimas han realizado.  
En virtud de lo expuesto y de acuerdo con lo establecido en la normativa referenciada, a propuesta de la consellera de Educación, Cultura y Deporte y previa deliberación del Consell, en la reunión del día 30 de diciembre de 2014,  
  
  
DECRETO  
  
Artículo l. Objeto  
El presente decreto tiene por objeto declarar Bien de Interés Cultural, con la categoría de Zona Arqueológica, el yacimiento arqueológico de el Monastil, sito en el término municipal de Elda, describir el mismo y sus partes integrantes o consustanciales, determinar los valores que justifiquen su declaración, establecer la normativa de protección del yacimiento declarado y su entorno en el articulado que a continuación se transcribe, así como delimitar este último literal y gráficamente.  
  
Artículo 2. Régimen de la Zona Arqueológica  
El yacimiento arqueológico de El Monastil, en el término municipal de Elda, es un Bien de Interés Cultural, con la categoría de Zona Arqueológica, y se regirá por lo dispuesto en la sección segunda del capítulo III del título II de Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, para los bienes inmuebles de interés cultural de naturaleza arqueológica.  
  
Artículo 3. Usos permitidos  
Los usos permitidos serán todos aquellos históricamente asociados al lugar (agropecuarios y forestales), además de los que sean compatibles con la investigación, la puesta en valor, el disfrute del bien y contribuyan a la consecución de dichos fines. La autorización particularizada de uso se regirá por lo dispuesto por el artículo 18 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano.  
Artículo 4. Régimen de intervención en el entorno  
Cualquier intervención de transcendencia patrimonial que pretenda realizarse en el entorno de protección de la Zona Arqueológica requerirá la previa autorización de la consellería competente en materia de cultura. Todo ello sin perjuicio de las autorizaciones que, por la aplicación de otras normativas sectoriales, resulten en su caso procedentes.  
La propuesta de intervención deberá definir su alcance e ir acompañada de la documentación técnica oportuna que permita evaluar patrimonialmente la misma. También deberá especificar la ubicación parcelaria así como adjuntar las fotografías que permitan constatar la situación actual y su transcendencia patrimonial.  
  
Artículo 5. Preservación del paisaje arqueológico y de los bienes inmuebles que lo conforman  
A fin de preservar el paisaje histórico de la Zona Arqueológica y la integridad de los yacimientos arqueológicos:  
1. Los inmuebles existentes en el entorno de protección de la Zona Arqueológica, por su valor testimonial y sus peculiares tipologías relacionadas con la explotación tradicional del medio, no podrán ser demolidos, ni aumentar su volumen edificado.  
2. Solamente serán autorizables en el ámbito protegido aquellas edificaciones de carácter auxiliar de las labores agrícolas o de usos compatibles con la puesta en valor de la Zona Arqueológica, siendo, en su caso, prioritaria la rehabilitación de los edificios existentes para estos usos.  
3. Se prohíben las señalizaciones de tipo publicitario. También se prohíben, con carácter general, el almacenaje al aire libre de materiales, el vertido de residuos, los movimientos de tierras y excavaciones con incidencia paisajística salvo que se obtenga la autorización expresa de la consellería competente en materia de cultura. Toda instalación urbana eléctrica, telefónica o de cualquier naturaleza se canalizará subterráneamente, quedando expresamente prohibido el tendido de redes aéreas o adosadas a las fachadas de los inmuebles comprendidos en la Zona Arqueológica y su entorno. Las antenas de telecomunicación y dispositivos similares se situarán en lugares que no perjudiquen la imagen de la Zona Arqueológica. En todo caso, se arbitrarán las medidas necesarias para la eliminación de elementos, construcciones e instalaciones que no cumplan una función directamente relacionada con el destino y características de la Zona Arqueológica, y supongan un deterioro visual o ambiental de ese espacio. Quedan fuera de ordenación las instalaciones urbanas eléctricas, telefónicas o de cualquier otra naturaleza erigidas con anterioridad a la aprobación de esta normativa de protección que resulten disconformes con el régimen de protección exigido por la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano.  
4. Todas las intervenciones sobre los inmuebles existentes en el entorno deben contemplar las cautelas arqueológicas previstas en el artículo 62 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano. En cualquier caso, las actuaciones arqueológicas deberán ser autorizadas por la Consellería competente en materia de cultura, de acuerdo con el artículo 60 de la misma ley.  
5. En lo que respecta a la protección y fomento del paisaje, será de aplicación, en la zona afectada específicamente, la normativa contenida en el Acuerdo de 10 de septiembre de 2002, del Consell, de aprobación del Catálogo de Zonas Húmedas de la Comunitat Valenciana, donde figura el Embalse de Elda.  
6. Previo el preceptivo informe de la consellería competente en materia de cultura, podrán realizarse actuaciones conducentes al acondicionamiento y mejora de la seguridad vial de las carreteras CV-8352 y CV-833, así como las mismas actuaciones referentes a la mejora de la seguridad vial e incremento de la capacidad de la autovía estatal A-31, dentro de la propia zona de afección de la autovía. Quedan también a salvo todas las competencias que la legislación vigente atribuye al Estado en relación con el dominio público hidráulico.  
  
Artículo 6. Limitación del acceso  
Se prohíbe el acceso con vehículos motorizados a zonas o viales incluidos en el entorno que en la actualidad no se encuentren asfaltados, con la excepción de los vehículos de uso agrícola, ganadero, forestal y patrimonial.  
  
  
Artículo 7. Intervenciones arqueológicas  
Para la realización de intervenciones arqueológicas en el yacimiento declarado Bien de Interés Cultural se presentará un plan director, que contendrá: descripción detallada de los objetivos del plan, fases de ejecución y duración de cada una de ellas, así como una propuesta de área de reserva arqueológica del yacimiento, según lo dispuesto en el artículo 66 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano. El plan director deberá ser aprobado por el órgano competente en materia de cultura.  
  
Artículo 8. Delimitación del entorno de protección del bien  
El entorno de protección del Bien de Interés Cultural queda definido tanto literal como gráficamente en los anexos adjuntos que forman parte del presente decreto. La documentación complementaria obra en el expediente de su razón.  
  
  
DISPOSICIONES ADICIONALES  
  
Primera. Inscripción en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano y en el Registro General de Bienes de Interés Cultural  
La presente declaración se inscribirá en la Sección Primera del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano y en el Registro General de Bienes de Interés Cultural, dependiente de la Administración del Estado, para su constancia en el mismo.  
  
Segunda. Ausencia de incidencia en el gasto público de la presente disposición  
La aplicación y desarrollo del presente decreto no podrá tener incidencia alguna en la dotación de todos y cada uno de los capítulos de gasto asignada a la consellería competente en materia de cultura, y, en todo caso, deberá ser atendido con sus medios personales y materiales.  
  
  
  
DISPOSICIÓN FINAL  
  
Única. Publicación y entrada en vigor  
El presente decreto se publicará en el Boletín Oficial del Estado y entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.  
  
Valencia, 30 de diciembre de 2014  
  
El president de la Generalitat,  
ALBERTO FABRA PART  
  
La consellera de Educación, Cultura y Deporte,  
MARÍA JOSÉ CATALÁ VERDET  
  
  
ANEXO I  
  
Delimitación literal de la zona arqueológica del yacimiento de El Monastil, descripción de las partes integrantes o consustanciales del mismo y valores patrimoniales singulares que justifican la declaración  
  
Denominación principal: yacimiento arqueológico de El Monastil  
Localización:  
Provincia: Alicante.  
Comarca: Medio Vinalopó.  
Municipio: Elda.  
  
Delimitación literal del yacimiento:  
Coordenadas:  
Huso: 30 ETRS 89.  
UTMe: 692.923.  
UTMn:4.262.978.  
Altura s.n.m.: mínima: 419 m. s. n. m.; máxima: 463 m. s. n. m.  
  
El yacimiento se extiende entre los siguientes puntos:  
  
Punto X Y  
1 692.837 4.262.901  
2 692.857 4.262.785  
3 692.946 4.262.798  
4 693.025 4.262.815  
5 693.078 4.262.832  
6 693.121 4.262.887  
7 693.141 4.262.913  
8 693.150 4.262.934  
9 693.154 4.262.960  
10 693.154 4.262.995  
11 693.149 4.263.011  
12 693.133 4.263.043  
13 693.124 4.263.056  
14 693.095 4.263.074  
15 693.036 4.263.101  
16 693.011 4.263.097  
17 692.997 4.263.093  
18 692.958 4.263.065  
19 692.918 4.263.051  
20 692.873 4.263.042  
21 692.821 4.263.044  
22 692.820 4.263.007  
23 692.825 4.262.977  
24 692.831 4.262.948  
25 692.834 4.262.923  
  
La delimitación del yacimiento arqueológico de El Monastil se inicia (punto 1) en la entrada principal del yacimiento, pocos metros al norte de la CV-8352. La línea se dirige, cruzando la citada carretera en dirección sureste, siguiendo un camino hacia el vértice meridional de la delimitación, situado en la parcela 111 (punto 2). Continúa siguiendo el límite marcado por el desnivel de la terraza fluvial del río Vinalopó, en dirección este, hasta el punto 5. A partir de ese punto se dirige hacia el noreste hasta alcanzar el punto 11, el vértice oriental de la delimitación, ubicado en la confluencia con el gran meandro que forma el río Vinalopó en esta zona. Prosigue en dirección noroeste, cruzando de nuevo la CV-8352 en el límite de los términos municipales de Elda y Petrer, hasta el punto 15, el principal vértice septentrional de la delimitación. La línea continúa en dirección oeste hasta el punto 21, el vértice más occidental, adaptándose a la margen derecha del río Vinalopó. A partir de ese punto asciende sobre una modesta vaguada de la sierra de la Torreta, por donde discurre el actual vallado del yacimiento, y se dirige hacia el sureste en dirección al punto inicial (punto 1).  
  
Referencia catastral:  
Polígonos:  
Parcelas:  
  
Referencias catastrales: 2032001XH9623S0000SJ; 2032001XH9623S0000DK.  
Manzana 20320, 01 (antiguo polígono 2, parcela 9015).  
  
Referencia catastral: 03066A002090060000QF.  
Polígono 2, parcela 9006.  
  
Referencia catastral: 03066A002001100000QT.  
Polígono 2, parcela 110.  
  
Referencia catastral: 03066A002001110000QF.  
Polígono 2, parcela 111.  
  
Referencia catastral: 03066A002001130000QO.  
Polígono 2, parcela 113.  
  
Referencia catastral: 03066A002001140000QK.  
Polígono 2, parcela 114.  
  
Justificación de la delimitación del yacimiento arqueológico declarado Zona Arqueológica  
El yacimiento arqueológico está dividido por la carretera CV-8352. Al norte de la carretera se localizan los vestigios más relevantes del Bien de Interés Cultural, actualmente protegidos por un vallado. Al sur, en las terrazas más amplias de la margen derecha del río Vinalopó, se han venido produciendo hallazgos arqueológicos cerámicos, arquitectónicos y escultóricos en las últimas décadas, que demuestran la continuidad del asentamiento en la llanura contigua al río. Se trata de restos de escultura y arquitectura funeraria ibérica, como una sirena de piedra, un sillar de gola con voluta, y del ángulo de un sillar de gola con voluta, así como un fragmento de base de una crátera de campana de barniz negro ático. Los hallazgos, de carácter fortuito o documentados durante seguimientos de obras públicas en la margen derecha del río, justifican la consideración de la zona delimitada como parte del yacimiento arqueológico.  
  
Descripción del yacimiento declarado y determinación de su valores  
El yacimiento arqueológico de El Monastil se encuentra en el ámbito periurbano de Elda, al norte del término municipal, en el límite con la vecina localidad de Petrer, y en el sector septentrional de la comarca del Medio Vinalopó. El acceso principal se realiza por su ladera sur, conectada a la entrada norte de Elda (Elda-Hospital) de la autovía A-31 a través de la CV-8352.  
Ubicado en la partida rural Torreta-Monastil, el yacimiento arqueológico se emplaza en las estribaciones orientales de la sierra de la Torreta, sobre un estrecho espolón alargado, ocupando, asimismo, las terrazas cuaternarias situadas en la ladera meridional, más accesibles, en dirección al río Vinalopó, localizado a escasa distancia. Se encuentra rodeado por un gran meandro del citado curso fluvial por el norte, este y sur. La vertiente norte posee una pendiente escarpada, en dirección al paraje del Pantano de Elda, donde el río circula encajonado por relieves que separan sus cuencas alta y media.  
A lo largo de su historia, El Monastil ha mantenido una constante posición central en el corredor del río Vinalopó, constituyéndose, dentro del valle de Elda, en un hito en la frontera tradicional entre el Alto y el Medio Vinalopó. Ha sido, igualmente, lugar estratégico para controlar las principales vías de comunicación históricas entre las comarcas centromeridionales costeras alicantinas y el interior de la Península Ibérica, camino de la Meseta Central.  
La ocupación de este asentamiento se fecha entre finales del tercer milenio y los inicios del segundo milenio a. C. (Calcolítico), y la época almohade (siglo XIII), con un especial desarrollo entre la época ibérica y el período tardoantiguo. Asentamiento de la Edad del Bronce y enclave del período orientalizante, se convierte en un importante oppidum iberorromano, jerarquizando el territorio del Medio y Alto Vinalopó durante la segunda mitad del primer milenio a. C. La mayor parte de los restos constructivos se sitúan en el espolón alargado más elevado del yacimiento, la zona alta del poblado, donde se conservan restos de un urbanismo ibérico, romano y tardorromano que muestra viviendas de tendencia rectangular adaptadas a la orografía irregular del lugar, reutilizadas a lo largo de estos períodos, y articuladas en torno a una calle central que se divide en dos viales hacia la parte occidental del asentamiento.  
En la ladera meridional del poblado se ubican los restos de un sistema defensivo iberorromano que fortificó el acceso al oppidum, y que posiblemente se reutilizó en los períodos bajoimperial y tardoantiguo. Extramuros se conservan los restos de un singular almacén de cereal, ubicado en la terraza meridional principal que, a su vez, alberga un conjunto de estructuras domésticas y artesanales adscritas fundamentalmente a los períodos ibérico y romano. Durante este último período, El Monastil se asocia tradicionalmente a la mansio Ad Ello del Itinerario de Antonino. Destacan los vestigios de tres hornos pertenecientes a una alfarería de época romana tardorrepublicana e inicios del período imperial, así como un pequeño horno metalúrgico adscrito a la misma etapa. En las terrazas más cercanas al río, al sur de la carretera CV-8352, se han localizado restos cerámicos y vestigios de monumentos funerarios ibéricos.  
La parte alta del poblado se abandona a lo largo del Alto Imperio. Tras un amplio paréntesis cronológico, durante el período bajoimperial la zona se reocupa, continuando el hábitat hasta el período bizantino-visigodo, e iniciando su ocaso y abandono definitivo durante la época islámica emiral.  
En el período tardoantiguo destaca la hipótesis que vincula El Monastil con la debatida sede episcopal de Elo de los textos conciliares toledanos. Precisamente en el extremo occidental de la parte alta del yacimiento se conservan los vestigios de una iglesia cristiana de esta etapa. Esta iglesia, que muestra signos de abandono y posible reutilización en la primera época islámica, pudo ser utilizada como al-munastir. Esta denominación ha permanecido sustancialmente en el actual nombre de la partida y del yacimiento arqueológico.  
En conjunto, el yacimiento arqueológico muestra un relevante conjunto de construcciones y vestigios materiales de los siguientes períodos: Calcolítico, Edad del Bronce, Orientalizante, Ibérico ?antiguo, pleno y final-, Romano -republicano, altoimperial, bajoimperial-, Tardoantiguo -bizantino y visigodo-, Islámico emiral y, en menor medida, de las épocas califal y almohade.  
  
Descripción de las partes integrantes o consustanciales del yacimiento  
Partes integrantes:   
- Poblado.  
- Sistema defensivo.  
- Conjunto doméstico y artesanal.  
- Iglesia cristiana.  
  
Poblado  
El poblado se emplaza en la parte alta del asentamiento, el espolón rocoso alargado más elevado donde se localizan vestigios de urbanismo iberorromano, vinculados al primitivo oppidum, reutilizados durante los períodos bajoimperial y tardoantiguo. Se conservan fundamentalmente viviendas de tendencia rectangular adaptadas a la orografía irregular del cerro, reutilizadas a lo largo de estos períodos, y distribuidas en torno a una calle central que se divide en dos viales hacia la parte occidental del asentamiento. Los departamentos identificados hasta el momento se aglomeran en una trama urbana amurallada y bien definida, conformando viviendas, patios y corredores de diverso tamaño y tipología, construidos mayoritariamente con cimentaciones y zócalos de mampostería en seco.  
  
Sistema defensivo  
Los vestigios del sistema defensivo principal del asentamiento se ubican en su ladera meridional. Se conservan varios tramos de la muralla del oppidum iberorromano, con un espesor de 3 metros, construida y apoyada sobre la pared rocosa natural del lugar. En uno de los tramos localizados, el más occidental, parece abrirse un vano de entrada, mientras que en extremo oriental se localiza un modesto acceso defendido por una torre saliente de perfil rectangular, con vestigios de compartimentación interna, emplazada sobre una cresta caliza. La fortificación fue reutilizada y acondicionada durante los períodos bajoimperial y tardoantiguo.   
  
Conjunto doméstico y artesanal  
En la terraza principal de la llanura meridional se conserva un conjunto doméstico y artesanal extramuros, con estructuras datadas entre la época ibérica y el período tardoantiguo. En primer lugar, destacan los restos de un almacén ibérico, formado por cinco muros paralelos, orientados en dirección este-oeste, recintados parcialmente por otros dos muros dispuestos en sentido norte-sur. Asimismo, se ha documentado la existencia de un horno metalúrgico iberorromano. Sobresalen, especialmente, los vestigios de una alfarería romana con tres hornos datados entre fines del período republicano y los inicios de la época imperial. El horno 1, de mayores dimensiones, muestra una planta de tendencia cuadrangular, mientras que los hornos 2 y 3, de menor capacidad, poseen un perfil de tendencia circular u ovoide. Se trata de hornos de convección y tiro vertical directo, compuestos por una boca de alimentación del combustible (praefurnium), que comunica con la cámara de combustión (hypocaustum), excavada en el suelo, y separada, a su vez, de la cámara de cocción (laboratorium) por un piso o superficie horizontal (parrilla), perforada por orificios o toberas que comunicaban ambas cámaras.  
  
Iglesia cristiana  
La iglesia está ubicada en una modesta explanada del extremo noroccidental del asentamiento, en su parte más elevada. La construcción, expoliada desde antiguo, especialmente durante el período islámico emiral, se asentó sobre estratos de la Edad del Bronce. Se distinguen dos fases constructivas en función de la disposición y tipología de sus muros. La primera de esas fases, que corresponde a la mayoría de sus estructuras, se construyó a base de mampostería en seco. La segunda, cronológicamente posterior, se construyó a base de mampostería ordinaria trabada con mortero de cal. A partir de los hallazgos exhumados, se propone la existencia de dos ambientes. Por un lado, una nave o principal, de tendencia rectangular, con un pequeño ábside de herradura en su lado oriental y un contrafuerte adosado al exterior. Por otro, una estancia anexa al sur, de menores dimensiones, probablemente de cronología posterior a la anteriormente citada. En esta segunda dependencia se conserva una fosa de tendencia poligonal, recortada irregularmente en la roca. Su naturaleza y disposición han hecho pensar en su identificación como baptisterio o piscina bautismal rupestre, si bien no habría que descartar otras interpretaciones vinculadas a un uso funerario. En conjunto, la datación de materiales cerámicos y la recuperación en el entorno de la iglesia de un conjunto de piezas arquitectónicas, decoración ornamental y mobiliario litúrgico hacen pensar, en una cronología general de la iglesia, que se podría situar entre mediados del siglo VI y las primeras décadas del siglo VII d. C.  
  
Dentro del área delimitada de la propia Zona Arqueológica se localizan dos bienes culturales de valor patrimonial. La descripción de los mismos, a los consiguientes efectos tutelares, es la siguiente:  
  
- Patrimonio etnológico  
Pozo de Agua del Canto Domingo.  
Coordenadas: X: 693.065; Y: 4.263.074.  
Descripción:  
Inmueble de planta cuadrada, situado al pie del extremo oriental de la sierra de la Torreta, junto al cauce del río Vinalopó. Se trata de una obra perteneciente al patrimonio hidráulico realizada en mampostería y reforzada con ladrillo macizo en las esquinas. Presenta vanos en forma de óculo en cada uno de sus lados. En la cubierta, en forma de segundo cuerpo, se aprecia la existencia de una torreta central de planta cuadrangular, relacionada con su finalidad de extracción de aguas potables para la sociedad «Aguas del Canto», que fue suministradora del municipio eldense durante la primera mitad del siglo XX.  
Cronología: 1912-1924 (genéricamente, primer tercio del siglo XX).  
  
- Patrimonio arquitectónico  
Casa de El Monastil o de Emérito Maestre.  
Coordenadas: X: 693.073; Y: 4.262.875.  
Descripción:  
Conjunto de inmuebles de arquitectura tradicional agrícola, articulados en torno a la unidad principal, una antigua casona de labranza que toma el nombre de la partida rural y de la familia propietaria, que contó con varios alcaldes y empresarios reconocidos, y que la utilizó como residencia estival u ocasional. La casa posee dos alturas, y estuvo dotada originalmente de dependencias para el servicio doméstico y un uso preferentemente agropecuario.  
Cronología: siglos XIX-XX.  
  
  
  
ANEXO II  
Delimitación literal del entorno de protección de la zona arqueológica del yacimiento arqueológico de EL Monastil, bienes patrimoniales que se sitúan en dicho entorno y que se relacionane identifican a los efectos tutelares  
  
Justificación de la delimitación propuesta  
La propuesta de entorno se basa en la existencia en el mismo de yacimientos arqueológicos y otros bienes patrimoniales relacionados con el Bien de Interés Cultural de El Monastil.  
  
Delimitación literal del entorno:  
a) Origen punto A1: 692.588X - 4.262.834Y (Huso: 30 ETRS 89).  
b) Sentido: antihorario.  
c) Línea delimitadora:  
Puntos:  
  
  
Punto X Y  
A1 692.588 4.262.834  
2 692.593 4.262.819  
3 692.560 4.262.798  
4 692.510 4.262.714  
5 692.485 4.262.674  
6 692.485 4.262.669  
7 692.488 4.262.658  
8 692.529 4.262.545  
9 692.527 4.262.537  
10 692.531 4.262.496  
11 692.536 4.262.487  
12 692.550 4.262.491  
13 692.567 4.262.513  
14 692.573 4.262.535  
15 692.576 4.262.550  
16 692.571 4.262.614  
17 692.581 4.262.666  
18 692.596 4.262.695  
19 692.607 4.262.707  
20 692.620 4.262.716  
21 692.638 4.262.726  
22 692.659 4.262.735  
23 692.680 4.262.741  
24 692.703 4.262.744  
25 692.734 4.262.744  
26 692.776 4.262.742  
27 692.794 4.262.739  
28 692.810 4.262.734  
29 692.832 4.262.729  
30 692.911 4.262.714  
31 692.967 4.262.704  
32 692.967 4.262.701  
33 692.973 4.262.701  
34 692.973 4.262.702  
35 692.986 4.262.702  
36 693.002 4.262.700  
37 693.002 4.262.699  
38 693.007 4.262.700  
39 693.007 4.262.701  
40 693.019 4.262.703  
41 693.039 4.262.705  
42 693.039 4.262.703  
43 693.049 4.262.705  
44 693.053 4.262.712  
45 693.061 4.262.721  
46 693.072 4.262.727  
47 693.086 4.262.729  
48 693.101 4.262.733  
49 693.112 4.262.734  
50 693.122 4.262.729  
51 693.142 4.262.736  
52 693.143 4.262.744  
53 693.142 4.262.762  
54 693.145 4.262.776  
55 693.150 4.262.782  
56 693.159 4.262.788  
57 693.185 4.262.815  
58 693.191 4.262.823  
59 693.200 4.262.842  
60 693.206 4.262.863  
61 693.211 4.262.881  
62 693.220 4.262.916  
63 693.223 4.262.961  
64 693.214 4.263.000  
65 693.205 4.263.030  
66 693.193 4.263.058  
67 693.183 4.263.072  
68 693.165 4.263.077  
69 693.136 4.263.085  
70 693.101 4.263.094  
71 693.085 4.263.097  
72 693.052 4.263.100  
73 693.027 4.263.102  
74 692.999 4.263.104  
75 692.967 4.263.103  
76 692.946 4.263.103  
77 692.912 4.263.101  
78 692.892 4.263.100  
79 692.874 4.263.095  
80 692.862 4.263.094  
81 692.859 4.263.094  
82 692.849 4.263.097  
83 692.837 4.263.101  
84 692.831 4.263.103  
85 692.825 4.263.106  
86 692.817 4.263.112  
87 692.811 4.263.114  
88 692.807 4.263.116  
89 692.794 4.263.123  
90 692.775 4.263.134  
91 692.740 4.263.157  
92 692.709 4.263.176  
93 692.668 4.263.199  
94 692.632 4.263.219  
95 692.606 4.263.225  
96 692.569 4.263.232  
97 692.511 4.263.241  
98 692.486 4.263.244  
99 692.460 4.263.246  
100 692.432 4.263.251  
101 692.404 4.263.255  
102 692.370 4.263.273  
103 692.342 4.263.273  
104 692.324 4.263.285  
105 692.301 4.263.297  
106 692.273 4.263.321  
107 692.266 4.263.253  
108 692.264 4.263.233  
109 692.261 4.263.219  
110 692.256 4.263.205  
111 692.250 4.263.192  
112 692.245 4.263.183  
113 692.236 4.263.173  
114 692.227 4.263.154  
115 692.218 4.263.142  
116 692.204 4.263.130  
117 692.189 4.263.119  
118 692.173 4.263.103  
119 692.157 4.263.088  
120 692.140 4.263.066  
121 692.124 4.263.041  
122 692.109 4.263.029  
123 692.089 4.263.011  
124 692.069 4.262.996  
125 692.043 4.262.978  
126 692.024 4.262.967  
127 692.001 4.262.957  
128 691.976 4.262.947  
129 691.964 4.262.939  
130 691.953 4.262.932  
131 691.945 4.262.923  
132 691.938 4.262.905  
133 691.984 4.262.887  
134 692.025 4.262.871  
135 692.053 4.262.864  
136 692.084 4.262.858  
137 692.114 4.262.854  
138 692.138 4.262.853  
139 692.167 4.262.854  
140 692.193 4.262.856  
141 692.167 4.262.854  
142 692.138 4.262.853  
143 692.167 4.262.854  
144 692.193 4.262.856  
145 692.221 4.262.861  
146 692.247 4.262.867  
147 692.269 4.262.873  
148 692.406 4.262.911  
149 692.418 4.262.913  
150 692.428 4.262.913  
151 692.440 4.262.912  
152 692.453 4.262.910  
153 692.462 4.262.908  
154 692.478 4.262.903  
155 692.506 4.262.891  
156 692.528 4.262.884  
157 692.583 4.262.860  
  
Polígonos:  
Parcelas:  
  
Referencias catastrales: 2032001XH9623S0000SJ; 2032001XH9623S0000DK.  
Manzana 20320, 01 (antiguo polígono 2, parcela 9015).  
  
Referencia catastral: 03066A002001110000QF.  
Polígono 2, parcela 111.  
  
Referencia catastral: 03066A002090060000QF.  
Polígono 2, parcela 9006.  
  
Referencia catastral: 2628301XH9622N0001KH.  
Manzana 26283, 01 (C/ El Pantano, 2).  
  
Referencia catastral: 03066A002090270000QA.  
Polígono 2, parcela 9027.  
  
Esta descripción se inicia (punto A1) junto a la rotonda de entrada norte a Elda, desde la autovía A31, junto al Polígono Industrial Torreta-Río Vinalopó. Desde este punto la línea se dirige, en dirección suroeste, hacia el río Vinalopó, siguiendo por la calle El Pantano hacia la manzana 26283, que marca el límite oriental del citado Polígono Industrial (punto 6). La línea continúa en dirección sureste hacia el río Vinalopó, en dirección al vértice meridional de la delimitación (punto 11), que coincide con el inicio de la canalización artificial del río Vinalopó. A partir de ahí continúa hacia el norte siguiendo el margen izquierdo del río Vinalopó (punto 18), prosigue hacia el este siguiendo el límite del mismo curso fluvial y la línea de delimitación catastral de términos municipales hasta el punto 51. A partir de ahí continúa por el límite catastral de los términos municipales de Elda y Petrer, aguas arriba, siguiendo el pronunciado meandro del río Vinalopó hacia el norte (punto 67). Desde este punto, que marca el principal vértice oriental del entorno de delimitación, la línea se dirige hacia el oeste por la línea delimitadora catastral de términos municipales, en el margen izquierdo del río Vinalopó, cruzando la CV-8352 en dirección hacia el Molino Viejo-Fábrica de Lonas (punto 84). A continuación sigue la ladera situada junto al camino del paraje del Pantano, adaptándose nuevamente a la línea de delimitación catastral de términos y al límite con la parcela 9 del polígono 2, hasta las presas históricas del embalse de Elda (punto 101). Continúa en dirección noroeste hasta el punto 106, vértice septentrional de la delimitación. A partir de ahí gira hacia el suroeste, cruzando el río Vinalopó hacia su margen derecha, y ascendiendo a través de una pronunciada vaguada de la sierra de la Torreta que finaliza en el camino que recorre la sierra citada a lo largo de su cima (punto 121). La línea prosigue hacia el suroeste, descendiendo la sierra de la Torreta a través de una pequeña vaguada y un modesto sendero hasta el punto 132, vértice occidental del entorno situado en la calle Tomillo. A partir de este punto, sigue por el lado meridional de la calle en dirección este, a lo largo del límite de la sierra, hasta el punto 147. A partir de este punto, continúa hasta la confluencia con la calle Romero, gira hacia el sur y desemboca en el punto de origen A1.  
  
Bienes patrimoniales ubicados en el entorno de protección  
En el entorno de la Zona Arqueológica se sitúan bienes de distinto carácter que conforman un conjunto en el que está representado el patrimonio arqueológico, etnológico y arquitectónico. La descripción de los mismos es la siguiente:  
  
- Patrimonio arqueológico  
  
Terrazas del Pantano  
Coordenadas: X: 692.456; Y: 4.263.243.  
Descripción:  
El yacimiento arqueológico de las Terrazas del Pantano se ubica en la orilla izquierda del río Vinalopó, en el paraje del Pantano de Elda, a unos 80 m. de distancia de las presas históricas. Emplazado a 418 m. s. n. m., en una terraza sobre el río a lo largo de unos 20 m. de longitud, se trata un asentamiento parcialmente excavado de antiguo que muestra materiales cerámicos y líticos.  
Cronología: Neolítico Final-período Campaniforme (III-II milenios a. C.).  
  
Cueva de la Casa Colorá  
Coordenadas: X: 692.188; Y: 4.262.996.  
Descripción:  
El yacimiento arqueológico de la Cueva de la Casa Colorá se ubica en la ladera meridional de la sierra de la Torreta, al noroeste de Elda, y en las inmediaciones de la finca Casa Colorá, de la que recibe su nombre. Emplazado a 500 m. s. n. m., en las proximidades de un depósito de agua y sobre un pequeño espolón rocoso, se trata de una cueva de enterramiento múltiple con diversos restos óseos humanos, de fauna, cerámicos, líticos tallados y pulidos, instrumentos óseos, metálicos y malacofauna.  
Cronología: entre el III y II milenios a. C., fundamentalmente en el período Calcolítico.  
  
- Patrimonio etnológico y arquitectónico  
  
Molino Viejo-Fábrica de Lonas  
Coordenadas: X:692.869; Y: 4.263.074.  
Descripción:  
En la orilla izquierda del río Vinalopó, a la salida del tramo encajonado del Pantano, y al pie de la ladera norte del yacimiento arqueológico de El Monastil, se ubica un conjunto de inmuebles parcialmente sepultados por el escombro de las obras de reforma y acondicionamiento de la autovía A-31. Ocultos por los vertidos se conservan enterrados los restos del denominado Molino Viejo y de la denominada Fábrica de Lonas. El molino harinero es una muestra de la arquitectura hidráulica y patrimonio etnológico local movido por las aguas de riego conducidas a la huerta de Elda desde el paraje del Pantano. Emplazada en el mismo lugar, la Fábrica de Lonas es un ejemplo de patrimonio industrial, construida a inicios del siglo XX y activa durante sus dos primeras décadas para la fabricación de lonas y tejidos de algodón. A pocos metros se conserva una antigua caseta de decantación (1940-1962), lugar de filtrado, mediante gravas y arenas, del agua potable que llegaba a Elda desde Salinas por canal abierto, con anterioridad a su soterramiento.  
Cronología: Molino Viejo (siglos XVII-XVIII); Fábrica de Lonas (1903-ca. 1920).  
  
Fábrica de la Luz del Monastil  
Coordenadas: X: 692.613; Y: 4.262.794.  
Descripción:  
En la orilla derecha del río Vinalopó, a los pies del yacimiento arqueológico de El Monastil, se sitúa una instalación industrial formada por dos naves paralelas, con cubiertas a dos aguas, dedicada a la producción de energía hidroeléctrica. El agua, desde la presa del Pantano, llegaba por un canal actualmente desaparecido, precipitándose sobre las turbinas existentes en el inmueble, hoy en un estado de conservación ruinoso. Originariamente, la edificación, propiedad de la antigua Eléctrica Eldense, se ejecutó en fábrica de mampostería enfoscada y ladrillo macizo vista en esquinas, molduras y vanos.  
Cronología: 1899-1900.  
  
Presas del Pantano  
Coordenadas: X: 692.407; Y: 4.263.250.  
Descripción:  
Las presas del embalse de Elda constituyen bienes inmuebles patrimoniales con un singular valor en su contexto local y comarcal. Se trata de dos obras de ingeniería civil hidráulica. La primera de las presas data de fines del siglo XVII (1684-1698), con el objetivo de embalsar agua para riego. Esta presa de estribo de planta recta y paramentos verticales, con fábrica de mortero de cal y cantos rodados, contaba originalmente con 12.8 metros de altura y 9.12 metros de espesor, y una capacidad estimada de 700.000 metros cúbicos. La presa fue reformada y mejorada inmediatamente después de su construcción, en los primeros años del siglo XVIII, con añadidos que probablemente dejaron su testimonio en tres inscripciones conservadas in situ. Las reformas, sin embargo, no pudieron evitar que la presa se inutilizara en 1793 tras una gran riada, probablemente motivada por lluvias torrenciales características de fines del verano e inicios del otoño. Tras algún intento de recuperación de la antigua presa (1824), será en 1842, tras una fuerte sequía, cuando se aborde la construcción de una obra más modesta, en fábrica de sillería, en el mismo lugar de la anterior. La construcción de esta nueva obra, la segunda presa, concluida en 1890, acabó con la mayor parte de los restos de la anterior, salvo los estribos conservados en la actualidad, especialmente en la orilla izquierda del río Vinalopó. El resultado fue una presa de planta recta y perfil bajo, con una capacidad aproximada de 120.000 metros cúbicos. Esta obra hidráulica estuvo en actividad al menos hasta los años sesenta del siglo XX. Desde entonces, aterrada por multitud de depósitos acumulados en el fondo, la presa ha dejado de utilizarse. Se conserva una aliviadero lateral excavado en la roca, en el margen derecho del río.  
Cronología: primera presa (1684-1698); segunda presa (1842-1890).



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI