Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 3955, del 08-03-2001 (2001/2041)

Notificació de la sentència número 32/2001, actuacions número D-402/2000.
-------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   3955

Data del DOGV
:   08-03-2001

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA - A) EDICTES I CÈDULES DE NOTIFICACIÓ D'INTERLOCUTÒRIES, PROVISIONS I SENTÈNCIES

Número del document
:   2001/2041

CVE


Data del document


Organisme emissor
:   Jutjat de Social Número 9 de Madrid

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència número 32/2001, actuacions número D-402/2000. [2001/Q2041]
  
Pilar Represa Suecos, secretària del Jutjat Social número 9 de Madrid i província, fa saber:
  
Que en les actuacions que se segueixen en aquest jutjat a instància de la senyora María Ángeles García contra la senyora Elisa Pérez González, l'Institut Nacional de la Seguretat Social (INSS) i la Tresoreria General de la Seguretat Social (TGSS), en reclamació per Seguretat Social, registrades amb el número D-402/2000, s'ha dictat sentència, la decisió de la qual és tal i com consta a la còpia simple que s'adjunta.
  
I perquè valga de notificació a la senyora Elisa Pérez González, en parador ignorat, s'expedeix aquest edicte perquè es publique en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana i es col·loque al tauler d'anuncis.
  
Madrid, 5 de febrer de 2001.- La secretària judicial: Pilar Represa Suecos.
  
«Actuacions número D-402/2000
  
Sentència número 32/2001
  
Madrid, 24 de gener de 2001
  
José María Reyero Sahélices, magistrat jutge del Jutjat Social número 9 de Madrid i província, després d'haver vist aquestes actuacions que se segueixen sobre Seguretat Social, entre les parts; d'una i com a demandant, la senyora María Ángeles García García, que compareix assistida del lletrat Manuel de Cristóbal López, i de l'altra i com a demandada, la senyora Elisa Pérez González, que no compareix, l'Institut Nacional de la Seguretat Social (INSS) i la Tresoreria General de la Seguretat Social (TGSS), que compareix representada per lletrat, en nom del rei, ha pronunciat la sentència següent:
  
I. Antecedents
  
1. Amb data de 29 de juny de 2000 va entrar en aquest jutjat la demanda formulada per la senyora María Ángeles García García contra la senyora Elisa Pérez González, l'Institut Nacional de la Seguretat Social (INSS) i la Tresoreria General de la Seguretat Social (TGSS), per la qual d'acord amb els fets i els fonaments que s'hi exposen, sol·licitava que es dictara sentència en els termes interessats en la pètita.
  
2. Admesa a tràmit la demanda mitjançant la Resolució de data 29 de juny de 2000, es va assenyalar per a la realització dels actes de conciliació i, si escau, judici, l'audiència del dia 18 d'octubre de 2000, que va ser suspesa, i es va tornar a citar per al judici el 24 de gener de 2001, en aquest acte s'observen les formalitats legals.
  
II. Fets provats
  
1. A la demandant, la senyora María Ángeles García García, amb el document nacional d'identitat 10486397, se li va notificar la revalorització de la pensió de viduïtat per a l'any 2000, on consta que la pensió inicial més revaloritzacions fins a 1999 és de 22.294 pessetes. La revalorització per al 2000 de 446 pessetes (2%), i així la pensió íntegra queda fixada en 22.740 pessetes (foli 9).
  
2. Formulada la reclamació prèvia el 3 de maig de 2000, és desestimada mitjançant la Resolució definitiva de l'INSS, de data de 19 de maig de 2000, i s'assenyala que el percentatge de la pensió és el resultat d'aplicar el 45% de la base reguladora una prorrata del 24%, i efectuar sobre aquesta quantia de revalorització corresponent a l'any 1999 (foli 10).
  
3. En data 28 de juny de 2000 presenta la demanda rectora d'aquest procediment en la pètita del qual sol·licita que se li reconega a l'actora, quant a cònjuge supervivent i legítima del causant i única vídua, una revalorització del 2% sobre la quantia íntegra de la pensió de viduïtat, és a dir, sobre el 100% del 45% de la base reguladora reconegut al seu espòs difunt, amb efectes d'1 de gener de 2000, i que condemna l'INSS i la TGSS a passar per aquesta declaració i al pagament d'aquesta revalorització.
  
III. Fonaments de dret
  
1. A l'efecte de l'article 97.2 de la LPL, es fa constar que la relació de fets provats es pacífica per a les parts, i que el debat se centra a la qüestió jurídica, de si correspon a l'actora la revalorització de la pensió sobre la part íntegra d'aquesta en exclusiva, és a dir el 100% del 45% de la base reguladora, ja que si no és així es vulnerarà el conveni 102 de la OIT i, per tant, la CED, entenent amb això que l'article 174 de la LGSS és inconstitucional.
  
2. Cal indicar en primer lloc que aquesta pretensió ha sigut plantejada per l'actora, i resolta sense sentit negatiu davant diversos jutjats socials (24, 13, 2, 5 i 30).
  
Tal i com s'indica a les sentències del jutjats esmentats, la jurisprudència unificada del Tribunal Suprem en sentències de 21 de març i 26 d'abril de 1995, té assentat que la pensió es distribueix entre el darrer cònjuge i l'anterior, al qual li correspondrà una part de la pensió en quantia proporcional al temps conviscut amb el causant.
  
Pel que fa a la revalorització, atés que es troba establida en els reials decrets de revalorització que es dicta cada any amb la finalitat de mantenir el poder adquisitiu de prestacions, l'increment és únic i, per consegüent, la distribució d'aquesta prestació entre diversos beneficiaris d'acord amb el temps viscut amb el causant no multiplica les prestacions de viduïtat, sinó que distribueix una sola prestació entre diversos beneficiaris, com assenyala la STS Madrid de 27 de setembre de 1994 en el complement per mínims per a la pensió de viduïtat.
  
Consegüentment, es tracta d'una prestació contributiva, i es fixa la revalorització d'acord amb el Reial Decret 2.064/1999, de 30 de desembre, de revalorització de pensions per a l'any 2000 (article 2), i per tant es desestima la demanda.
  
2. Atés que no s'excedeix la quantia anual de 3000.000 pessetes, d'acord amb el que s'estableix en l'article 189 de la LPL, contra aquesta sentència no s'hi pot interposar cap recurs.
  
Vistos els preceptes legals esmentats i els altres que li són aplicables.
  
Decisió
  
Que amb la desestimació de la demanda formulada per la senyora María Ángeles García García davant l'Institut Nacional de la Seguretat Social, la Tresoreria General de la Seguretat Social i la senyora Elisa Peribáñez González, sobre revalorització de pensió de viduïtat, absolc els codemandats amb expressa conformació de la resolució recorreguda.
  
Es notifica aquesta sentència a les parts amb l'advertència que és ferma i que contra aquesta no s'hi pot interposar cap recurs.
  
Aquesta és la meua sentència, que pronuncie, mane i firme».



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 3955, del 08-03-2001 (2001/2041)

Notificación de la sentencia número 32/2001, autos número D-402/2000.
---------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   3955

Fecha DOGV
:   08-03-2001

Sección del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓN DE JUSTICIA - A) EDICTOS Y CÉDULAS DE NOTIFICACIÓN DE AUTOS, PROVIDENCIAS Y SENTENCIAS

Número del documento
:   2001/2041

CVE


Fecha del documento


Organismo emisor
:   Juzgado de Lo Social Número 9 de Madrid

Tipo de documento
:   Edicto

Notificación de la sentencia número 32/2001, autos número D-402/2000. [2001/Q2041]
  
Pilar Represa Suecos, secretaria de lo Social número 9 de los de Madrid y su provincia, hace saber:
  
Que en las presentes actuaciones que se siguen en este juzgado a instancia de doña María Ángeles García contra doña Elisa Pérez González, Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) y Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), en reclamación por Seguridad Social, registrado con el número D-402/2000, se ha dictado sentencia, cuyo fallo es del tenor que consta en la copia simple que se adjunta.
  
Y para que sirva de notificación a doña Elisa Pérez González, en ignorado paradero, se expide el presente edicto para su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, así como para su colocación en el tablón de anuncios.
  
Madrid, 5 de febrero de 2001.- La secretaria judicial: Pilar Represa Suecos.
  
«Autos número D-402/2000
  
Sentencia número 32/2001
  
Madrid, 24 de enero de 2001
  
José María Reyero Sahélices, magistrado juez del Juzgado de lo Social número 9 de Madrid y su provincia, tras haber visto los presentes autos seguidos sobre Seguridad Social, entre parte, de la una y como demandante, doña María Ángeles García García, que comparece asistida del letrado Manuel de Cristóbal López, y de la otra y como demandada, doña Elisa Pérez González, que no comparece, Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) y Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), que comparece representado por letrado, en nombre del rey, ha pronunciado la siguiente sentencia:
  
I. Antecedentes
  
1. Con fecha 29 de junio de 2000 tuvo entrada en este juzgado la demanda formulada por doña María Ángeles García García contra doña Elisa Pérez González, Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) y Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), por la que en base a los hechos y fundamentos en ella expuestos, solicitaba se dictara sentencia en los términos interesados en su suplico.
  
2. Admitida a trámite la demanda por Resolución de fecha 29 de junio de 2000, se señaló para la celebración de los actos de conciliación, y en su caso juicio, la audiencia del día 18 de octubre de 2000, la que fue suspendida, volviéndose a citar para juicio el 24 de enero de 2001, en cuyo acto se observan las formalidades legales.
  
II. Hechos probados
  
1. A la demandante, doña María Ángeles García García, documento nacional de identidad 10486397, le fue notificada la revalorización de la pensión de viudedad para el año 2000, donde consta que la pensión inicial más revalorizaciones hasta 1999 es de 22.294 pesetas. La revalorización para el 2000 de 446 pesetas (2%), quedando fijada la pensión íntegra en 22.740 pesetas (folio 9).
  
2. Formulada reclamación previa el 3 de mayo de 2000, es desestimada por Resolución definitiva del INSS de fecha 19 de mayo de 2000, señalando que el porcentaje de la pensión es el resultado de aplicar el 45% de la base reguladora una prorrata del 24%, efectuando sobre esta cuantía de revalorización correspondiente al año 1999 (folio 10).
  
3. En fecha 28 de junio de 2000 presenta la demanda rectora de este procedimiento en cuyo súplico solicita se reconozca a la actora, en cuanto cónyuge supérstite y legítima del causante y única viuda, una revalorización del 2% sobre la cuantía íntegra de la pensión de viudedad, es decir, sobre el 100% del 45% de la base reguladora reconocido a su difunto esposo, con efectos de 1 de enero de 2000, condenando al INSS y a la TGSS a pasar por tal declaración y el pago de dicha revalorización.
  
III. Fundamentos de derecho
  
1. A efectos del artículo 97.2 de la LPL, se hace constar que la relación de hechos probados es pacífica para las partes, quedando centrado el debate a la cuestión jurídica, de si corresponde a la actora la revalorización de la pensión sobre el íntegro de la misma en exclusiva, es decir el 100% del 45% de la base reguladora, pues de lo contrario se vulnerará el convenio 102 de la OIT y por tanto la CED, entendiendo que el artículo 174 de la LGSS es inconstitucional.
  
2. Debe señalarse en primer lugar que esta pretensión ha sido planteada por la actora, y resuelta sin sentido negativo ante diversos juzgados de lo social (24, 13, 2, 5 y 30).
  
Como se viene señalando en sentencias de los juzgados citados, la jurisprudencia unificada del Tribunal Supremo en sentencias de 21 de marzo y 26 de abril de 1995, tiene sentado que la pensión se distribuye entre el último cónyuge y el anterior, a quien corresponderá una parte de la pensión en cuantía proporcional al tiempo convivido con el causante.
  
En cuanto a la revalorización al venir establecida en los reales decretos de revalorización que se dicta cada año con la finalidad de mantener el poder adquisitivo de prestaciones, el incremento es único y, por consiguiente, la distribución de esta prestación entre diversos beneficiarios con arreglo al tiempo vivido con el causante no multiplica las prestaciones de viudedad, sino que distribuye una sola prestación entre varios beneficiarios, como señala la STS Madrid de 27 de septiembre de 1994 en el complemento por mínimos para la pensión de viudedad.
  
Consiguientemente, se trata de una prestación contributiva, fijándose la revalorización conforme al Real Decreto 2.064/1999, de 30 de diciembre, de revalorización de pensiones para el año 2000 (artículo 2), y por lo tanto se desestima la demanda.
  
2. Al no exceder la cuantía anual de 3000.000 pesetas, a tenor de lo establecido en el artículo 189 de la LPL, contra la presente sentencia no cabe recurso alguno.
  
Vistos los preceptos legales citados y demás de general y pertinente aplicación.
  
Fallo
  
Que desestimando la demanda formulada por doña María Ángeles García García frente al Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social y doña Elisa Peribáñez González, sobre revalorización de pensión de viudedad, debo absolver y absuelvo a los codemandados con expresa conformación de la resolución recurrida.
  
Se notifica esta sentencia a las partes con la advertencia de que es firme y contra ella no cabe formular recurso alguno.
  
Así por esta sentencia, lo pronuncio, mando y firmo».



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML