Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 4993, del 26-04-2005 (2005/4455)

DECRET 80/2005, de 22 d'abril, del Consell de la Generalitat, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural el Conjunt Històric de Vilafamés.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   4993

Data del DOGV
:   26-04-2005

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2005/4455

CVE


Data del document
:   22-04-2005

Organisme emissor
:   Conselleria de Cultura, Educació i Esport

Tipus de document
:   Decret

Descriptors 

:   * [Vilafamés](javascript:void(0))
    * [protecció del patrimoni](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))
    * [ben cultural](javascript:void(0))
    * [patrimoni arquitectònic](javascript:void(0))

DECRET 80/2005, de 22 d'abril, del Consell de la Generalitat, pel qual es declara Bé d'Interés Cultural el Conjunt Històric de Vilafamés. [2005/X4455]
  
L'article 31.5 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana establix la competència exclusiva de la Generalitat en matèria de patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic, arqueològic i científic. Així mateix, l'article 26.2 de Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, disposa que la declaració d'un Bé d'Interés Cultural es farà per mitjà de decret del Consell de la Generalitat, a proposta de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport. Tot això sense perjuí de les competències que l'article 6 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, reserva a l'administració Generalitat VALENCIANA de l'Estat.
  
Mitjançant una Resolució de 6 de febrer de 1981, de la Direcció General de Belles Arts, Arxius i Biblioteques, del Ministeri de Cultura, es va acordar incoar l'expedient per a la declaració de Bé d'Interés Cultural del Conjunt Històric de Vilafamés.
  
L'expedient en qüestió va ser remés per a la seua tramitació a la Generalitat segons el que disposa el Reial Decret 3.066/1983, de 13 d'octubre, sobre traspàs de funcions i servicis de l'Estat a la Generalitat en matèria de cultura i en concret, a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, d'acord amb allò que preceptua el Decret 171/1983, de 29 de desembre, del president de la Generalitat.
  
Mitjançant una Resolució de 9 de juliol de 2004, de la Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià, de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, es va acordar continuar l'expedient incoat d'acord amb les disposicions vigents i obrir un període d'informació pública. La dita resolució, amb els seus annexos, a més, va ser exposada al tauler d'anuncis de l'Ajuntament de Vilafamés, al qual es va concedir tràmit d'audiència, sense que aportara al·legacions a l'expedient.
  
En compliment del que disposa l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, consten en l'expedient els informes favorables del Consell Valencià de Cultura, de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles i de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Ferran.
  
En virtut d'això, a proposta del conseller de Cultura, Educació i Esport i amb la deliberació prèvia del Consell de la Generalitat, en la reunió del dia 22 d'abril de 2005,
  
DECRETE
  
Article 1
  
Declarar Bé d'Interés Cultural el Conjunt Històric de Vilafamés.
  
Article 2
  
L'àrea afectada per la declaració com a Bé d'Interés Cultural del Conjunt Històric de Vilafamés està definida en els annexos que s'adjunten i que formen part del present decret. La documentació complementària consta en l'expedient corresponent.
  
DISPOSICIONS ADDICIONALS
  
Primera
  
Inscriure el Conjunt Històric de Vilafamés, de conformitat amb el que disposa l'article 29.1 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, en la secció primera de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.
  
Segona
  
En virtut del que establix l'article 28.2.e) de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, els Béns de Rellevància Local mencionats en l'annex III del present decret hauran de ser inscrits en la secció segona de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.
  
DISPOSICIÓ FINAL
  
El present decret es publicarà en el Boletín Oficial del Estado i entrarà en vigor l'endemà de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
  
València, 22 d'abril de 2005
  
El president de la Generalitat,
  
FRANCISCO CAMPS ORTIZ
  
El conseller de Cultura, Educació i Esport,
  
ALEJANDRO FONT DE MORA TURÓN
  
ANNEX I
  
DADES SOBRE EL BÉ OBJECTE DE LA DECLARACIÓ
  
1. Denominació:
  
Conjunt Històric de Vilafamés.
  
2. Localització:
  
a) Comunitat autònoma: Comunitat Valenciana.
  
b) Província: Castelló.
  
c) Municipi: Vilafamés.
  
3. Delimitació:
  
- Justificació de la delimitació:
  
La delimitació s'establix segons els criteris següents:
  
- Patrimonials i urbanístics, amb la inclusió dels immobles i espais urbans i rústics necessaris per a garantir la correcta tutela del conjunt. Es fa coincidir, al seu torn, amb la delimitació establida en el Pla General vigent.
  
- Topogràfics i paisatgístics, amb la inclusió del turó en què es troba situat el nucli de la vila.
  
- Definició literal de la delimitació
  
Origen: encreuament dels eixos de la carretera de Sant Joan de Moró amb el camí de la Costa, punt A.
  
Sentit: horari.
  
Línia delimitadora: la delimitació del Conjunt Històric de Vilafamés està donada per una línia que l'envolta que, partint de l'encreuament de la carretera de Sant Joan de Moró a Vilafamés amb el camí de la Costa, seguix per aquella al nord-est, fins a girar al sud i continuar pel seu eix fins a la plaça de la Font. Continua pel carrer de la Font i pel carrer Font d'en Jana. Envolta les illes de cases cadastrals 13.451, 12.445, 12.443 i 11.445. Incorpora el carrer Serra Escaló fins a girar i prosseguir per la part posterior de la parcel·la cadastral núm. 10 de l'illa de cases núm. 12.441 fins a la de la parcel·la núm. 01 de la mateixa illa. Prosseguix incloent-hi l'illa cadastral núm. 11.448 fins a la parcel·la núm. 17, inclusivament. Creua el carrer Carreró, i incorpora l'illa 11.449. Prosseguix incorporant el camí de l'Alcora i el de la Costa fins al punt d'origen A.
  
4. Descripció:
  
(Basada principalment en l'obra de F. Olucha en el Catàleg de Monuments i Conjunts de la Comunitat Valenciana, Conselleria de Cultura, Educació i Ciència).
  
La vila de Vilafamés, segons ens descriu Cavanilles, es troba situada ?sobre un pic sòlid de pedra esmoladora que la naturalesa va deixar inaccessible per la part septentrional?. Efectivament, la població es troba fonamentada sobre una llosa de gres roig en la part alta d'una mola de 350 m. d'altitud, amb un fort pendent que descendix cap al nord, la silueta de la mola està delimitada en la part alta pel castell, l'església, els llenços de muralla i, com a límit inferior, per la carretera de Vilafamés a Sant Joan de Moró, en la falda de la muntanya. Vilafamés es troba rodejada per la via romana que passa per la falda de la muntanya on es troba assentada la part antiga de la ciutat.
  
Es tracta d'un dels conjunts historicoartístics de major importància de la Comunitat Valenciana, per la seua gran bellesa i alt grau de conservació, així com per l'enclavament paisatgístic on es troba ubicada i on s'integra amb la seua particular silueta. Posseïx una trama medieval adaptada a la seua particular topografia, on coexistix una interessant arquitectura popular junt amb edificis significatius de l'arquitectura civil i religiosa, gòtica i barroca.
  
- Evolució històrica
  
Per l'abundància de jaciments prehistòrics localitzats en coves i refugis, pareix que el primer poblament es remunta cronològicament a l'eneolític. De la colonització romana es conserven poques restes, en comparació amb els pobles pròxims del pla de l'Arc. Així i tot, la seua situació entre dos rutes de pas principals, les vies Augusta i Heraclea, l'absència de qualsevol bastió de la zona i la localització d'aparells romans al castell fan suposar l'ús d'este com a ?castrum- de vigilància.
  
Va ser habitada posteriorment per musulmans, com ens indica la seua toponímia Vila Hame, Beni-Hamez, i en el segle xi, apart de la mateixa localitat, hi havia un poblat medieval al cim de la muntanya del Mollet.
  
A partir del segle xiii, amb la reconquista de Jaume I, apareixen les primeres notícies escrites sobre Vilafamés. El 30 d'agost de 1241 Guillem Ramon de Viella, comissionat amb autorització del rei, dóna a poblar el castell a fur de Saragossa, donació que confirma el mateix monarca el 21 de febrer de 1242, sent la carta de poblament més antiga de la contornada.
  
A final del segle xiii, el castell es va cedir a l'Orde de Sant Joan de l'Hospital, fins a l'annexió a l'Orde de Montesa en 1317. No és fins al 16 d'abril de 1635 quan el Consell de la vila va aconseguir comprar la jurisdicció alfonsina, d'esta manera va quedar Vilafamés incorporada plenament al patrimoni reial, i Montesa es va reservar la percepció de determinades primícies i el dret d'habitació sobre el castell.
  
En el segle xix, Vilafamés és escenari de les guerres carlines, en les quals va destacar com a plaça forta i va quedar quasi semiderruïda.
  
- Anàlisi i desenvolupament urbà
  
Se suposa que el primitiu recinte de Vilafamés corresponia a la part alta de la població, on es localitzen el castell, l'antiga casa de la vila, l'església de la Sang i els carrers adjacents, i es va ampliar en les darreries de la dominació musulmana en un recinte quadrat entre el castell, el carrer de l'Hospital i la Torreta fins a unir-se a la muralla pel costat est.
  
A partir de 1635 Vilafamés viu la seua màxima esplendor, s'eixampla el perímetre habitable que baixa fins a la zona més plana i arriba fins a l'actual església parroquial, el Portalet i el carrer General Aranda, i és ara quan es construïxen els edificis més significatius, alhora que apareixen ravals al costat dels camins i augmenta la població.
  
La seua estructura urbana respon a una tipologia d'edificació espontània, de carrers tortuosos i irregulars, que busquen la seua adaptació a la topografia i a l'assolellament amb perspectives semiobertes definides per illes de cases de gran desenvolupament (traçat medieval).
  
Les dos places representatives del poder religiós i civil no tenen cap eix d'unió o articulació. Però sí que existix entre el castell i la plaça civil, que configurava la senda més important, on es localitzaven al llarg d'esta els edificis més representatius, com ara la Batlia (actual Museu d'Art Contemporani), l'antic museu del vi i altres.
  
En l'actualitat, amb uns 1.500 habitants, presenta dos sectors molt definits en el seu traçat urbà; la part alta, al voltant del castell i l'església parroquial, on es troben els monuments de major interés, deshabitada fins no fa molt, amb carrers en pendent i sòlids edificis, i la part baixa, on es concentren totes les activitats i els servicis del poble.
  
- Edificació. Tipologia
  
L'altura de l'edificació és de dos o tres pisos, els quals formen grans illes irregulars, amb edificis amb poca fatxada en paret mitgera i patis i corrals interiors.
  
Està conformat per distints barris amb les seues respectives fites, però conserva una unitat paisatgística:
  
- Barri antic: construcció de tàpia i pedra, amb algunes edificacions amb fatxada sencera de carreuat i altres amb carreus en planta baixa, en els cantons i en les llindes i arcs, que conforma cases de gran solidesa. Les seues fites les formen les places de la Sang, de l'Ajuntament i la de l'Església.
  
- Barri de la Font: construcció de principis de segle i moderna en bon estat, es troba situat en el tàlveg als peus del barri antic.
  
ANNEX II
  
BÉNS D'INTERÉS CULTURAL COMPRESOS
  
EN ELCONJUNT HISTÒRIC.
  
DELIMITACIÓ DELS SEUS ENTORNS DE PROTECCIÓ
  
1. Castell i llenços de muralla; l'església de la Sang, que es recolza en bona part sobre els llenços de la muralla, forma part integrant de la fortificació.
  
2. Edificis fortificats, que han pogut formar part dels successius recintes murallats: la Torreta i la casa Babiloni-Bardoll.
  
3. L'abric del Castell (pintures rupestres).
  
4. L'escut heràldic situat en la façana de la casa abadia.
  
L'entorn de protecció dels monuments del conjunt històric comprén el cim del turó, on es troba el castell i les seues muralles, i el jaciment arqueològic de l'abric del Castell.
  
- Definició literal de la delimitació
  
Origen: intersecció de l'eix del carrer Nou amb l'eix del carrer Passeig, punt A.
  
Sentit: horari.
  
Línia delimitadora: des de l'origen, la línia incorpora les illes 12491, la 12488 fins als límits de les parcel·les números 22 i 24, creua el carrer de la Font. Inclou l'illa 11454 fins a incorporar la Roca Grossa, gira a l'oest i continua per les parts posteriors de les parcel·les des de la 19 a la 32 i de la 36 d'esta direcció al carrer de Sant Ramon i incorporar l'illa 11444. Continua pel carrer del Portalet, incorporant-lo. Continua per les parts posteriors de les parcel·les de l'illa 10445 per a continuar pel camí de l'Alcora incloent-lo fins a l'illa 11482, incloent-la. Gira fins a la carretera CV-160 i seguix per ella fins a tornar a girar cap al carrer Nou i després fins al punt d'origen.
  
ANNEX III
  
BÉNS DE RELLEVÀNCIA LOCAL
  
Relació de les edificacions més destacades del Conjunt Històric de Vilafamés, considerades com a Béns de Rellevància Local, que han de ser inscrites en la secció segona de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià:
  
- Palau del Batle.
  
- Església de l'Assumpció.
  
- Ermita de Sant Ramon.
  
- La Roca Grossa.
  
- Les Cases Almenar Andreu, Grijalbo i Martí, condicionades a l'estudi arqueològic, que determinarà si són Béns d'Interés Cultural de caràcter defensiu.
  
ANNEX IV
  
NORMATIVA DE PROTECCIÓ DEL CONJUNT HISTÒRIC
  
I DELS SEUS MONUMENTS I ENTORNS DE PROTECCIÓ
  
- Conjunt històric:
  
Article 1
  
Segons el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, qualsevol intervenció necessitarà, amb caràcter previ a la concessió de llicència o aprovació municipal, l'autorització de la conselleria competent en matèria de Cultura. La dita autorització s'ajustarà als criteris establits en l'article 39 de l'esmentada llei i les determinacions del Pla General d'Ordenació Urbana de Vilafamés, aprovat definitivament el 16 de maig de 2003, per a este àmbit.
  
Article 2
  
L'article anterior regirà transitòriament fins a l'aprovació del preceptiu Pla Especial de Protecció, o fins que siga convalidat, si és procedent, el planejament vigent, a l'efecte de l'article 34.2 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
  
Article 3
  
El règim d'intervencions patrimonialment admissibles en els béns seleccionats en el present decret per al seu reconeixement com a Béns de Rellevància Local garantirà la protecció integral dels seus valors, d'acord amb el que disposa l'article 50 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, per als béns així reconeguts. Això sense perjuí de l'obligació municipal d'adaptar el contingut del seu Catàleg de Béns i Espais Protegits a l'efecte d'incloure-hi estos immobles amb la mencionada qualificació, fet que implicarà la plena aplicació d'allò que s'ha preceptuat en l'esmentat article.
  
Article 4
  
Totes les intervencions requeriran, per a la seua autorització patrimonial, la definició precisa del seu abast, amb la documentació tècnica que, per la seua especificitat els corresponga, i amb la ubicació parcel·lària i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua transcendència patrimonial.
  
Este últim aspecte serà avaluat pel tècnic municipal, de l'informe sospesat del qual l'Ajuntament podrà derivar la innecessarietat d'autorització prèvia en actuacions que se situen fora del present marc normatiu per falta de transcendència patrimonial, com seria el cas de les obres i instal·lacions dirigides a la correcta conservació, bon ús i habitabilitat interior dels immobles que no tinguen reconeixement individualitzat de Bé d'Interés Cultural o Bé de Rellevància Local, i que, per plantejament, tècnica i abast, no suposen posar en perill els valors de l'edifici, en si mateix i/o en la seua contribució als valors generals de l'àmbit protegit.
  
En estos casos, l'Ajuntament comunicarà a la conselleria competent en matèria de cultura, en el termini de 10 dies, la concessió de la llicència municipal, i adjuntarà, com a mínim, l'informe tècnic que es menciona en el paràgraf anterior, un pla d'ubicació i el suport fotogràfic que permeta constatar la situació de partida i la seua falta de transcendència patrimonial.
  
Article 5
  
Totes les actuacions que puguen tindre incidència sobre la correcta percepció i la dignitat en el reconeixement de l'escena o paisatge urbà dels monuments, el seu entorn i el conjunt en general, com seria el cas de l'afecció dels espais lliures per actuacions de reurbanització, enjardinament o arbratge, provisió de mobiliari urbà, assignació d'ús i ocupacions de la via pública, etc., o com podria ser-ho també l'afecció de la imatge arquitectònica de les edificacions per tractament de color, implantació de rètols, marquesines, tendals, instal·lacions vistes, antenes, etc., o qualssevol altres de semblant estil i conseqüències, hauran de sotmetre's a l'autorització de la conselleria competent en matèria de cultura, que resoldrà d'acord amb les determinacions de la llei i els criteris de percepció i dignitat abans al·ludits.
  
Queda proscrita la introducció d'anuncis o publicitat exterior que, en qualsevol de les seues accepcions, irrompa en la dita escena urbana, excepte la d'activitats culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per temps limitat, sol·licite i obtinga autorització expressa.
  
- Monuments:
  
Article 6
  
S'atindrà al que disposa la secció segona, Règim dels Béns Immobles d'Interés Cultural, del capítol III, títol II de la Llei 4/1998 d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, aplicable a la categoria de Monument.
  
Article 7
  
Els usos permesos seran tots aquells que siguen compatibles amb la posada en valor i gaudi patrimonial del Bé, i contribuïsquen a la consecució dels dits fins. L'autorització particularitzada d'ús es regirà segons allò que disposa l'article 18 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.
  
- Entorns de monuments:
  
Article 8
  
De conformitat amb el que disposa l'article 35 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, en els entorns dels monuments ?encara que estiguen dotats d'una planificació patrimonialment validada?, qualsevol actuació requerirà l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura, excepte en els supòsits previstos en l'article 4 de la present normativa, que també s'aplicarà en estos àmbits.
  
Article 9
  
Fins que no es proveïsquen estos entorns del planejament específic a què fa referència l'article 34 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, regirà, amb caràcter transitori, la normativa determinada en el present decret per al Conjunt Històric o la que, en substitució d'esta, dispose el planejament patrimonial aprovat per a este. La conselleria competent en matèria de cultura podrà, a la vista del nivell de detall d'este últim document, eximir l'Ajuntament de l'obligatorietat de redactar documents planificadors específics per a estos àmbits.
  
Disposicions generals
  
Article 10
  
Totes les actuacions i obres que suposen l'alteració del subsòl del conjunt estaran subjectes al que disposa el títol III de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, i requeriran la intervenció arqueològica prèvia.
  
Article 11
  
La contravenció del que preveu la present normativa determinarà la responsabilitat dels seus causants en els termes establits en la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià, i la resta de lleis que s'hi apliquen.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 4993, del 26-04-2005 (2005/4455)

DECRETO 80/2005, de 22 de abril, del Consell de la Generalitat, por el que se declara Bien de Interés Cultural el Conjunto Histórico de Vilafamés.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   4993

Fecha DOGV
:   26-04-2005

Sección del DOGV
:   III. CONVENIOS Y ACTOS - G) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2005/4455

CVE


Fecha del documento
:   22-04-2005

Organismo emisor
:   Conselleria de Cultura, Cultura y Deporte

Tipo de documento
:   Decreto

Descriptores 

:   * [Vilafamés](javascript:void(0))
    * [protección del patrimonio](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))
    * [bien cultural](javascript:void(0))
    * [patrimonio arquitectónico](javascript:void(0))

DECRETO 80/2005, de 22 de abril, del Consell de la Generalitat, por el que se declara Bien de Interés Cultural el Conjunto Histórico de Vilafamés. [2005/X4455]
  
El artículo 31.5 del Estatuto de Autonomía de la Comunidad Valenciana establece la competencia exclusiva de la Generalitat en materia de patrimonio histórico, artístico, monumental, arquitectónico, arqueológico y científico. Asimismo, el artículo 26.2 de Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, dispone que la declaración de un Bien de Interés Cultural se hará mediante Decreto del Consell de la Generalitat, a propuesta de la Conselleria de Cultura, Educación y Deporte. Todo ello sin perjuicio de las competencias que el artículo 6 de la Ley 16/1985, de 25 de junio, del Patrimonio Histórico Español, reserva a la administración General del Estado.
  
Mediante Resolución de 6 de febrero de 1981, de la Dirección General de Bellas Artes, Archivos y Bibliotecas, del Ministerio de Cultura, se acordó tener por incoado el expediente para la declaración como Bien de Interés Cultural del Conjunto Histórico de Vilafamés.
  
El expediente en cuestión fue remitido para su tramitación a la Generalitat según lo dispuesto en el Real Decreto 3.066/1983, de 13 de octubre, sobre traspaso de funciones y servicios del Estado a la Generalitat en materia de cultura y, en concreto, a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, con arreglo a lo preceptuado en el Decreto 171/1983, de 29 de diciembre, del Presidente de la Generalitat.
  
Mediante Resolución de 9 de julio de 2004, de la Dirección General de Patrimonio Cultural Valenciano, de la Conselleria de Cultura, Educación y Deporte, se acordó continuar el expediente incoado de acuerdo con las disposiciones vigentes y abrir un periodo de información pública. Dicha Resolución, con sus anexos, además, fue expuesta en el tablón de anuncios del Ayuntamiento de Vilafamés, al que se concedió trámite de audiencia, sin que aportara alegaciones al expediente.
  
En cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 27 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generaliat, del Patrimonio Cultural Valenciano, obran en el expediente los informes favorables del Consell Valencià de Cultura, de la Real Academia de Bellas Artes de San Carlos y de la Real Academia de Bellas Artes de San Fernando.
  
En virtud de lo expuesto, a propuesta del conseller de Cultura, Educación y Deporte y previa deliberación del Consell de la Generalitat, en la reunión del día 22 de abril de 2005,
  
DECRETO
  
Artículo 1
  
Declarar Bien de Interés Cultural el Conjunto Histórico de Vilafamés.
  
Artículo 2
  
El área afectada por la declaración como Bien de Interés Cultural del Conjunto Histórico de Vilafamés queda definida en los anexos que se adjuntan y que forman parte del presente Decreto. La documentación complementaria obra en el expediente de su razón.
  
DISPOSICIONES ADICIONALES
  
Primera
  
Inscribir el Conjunto Histórico de Vilafamés, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 29.1 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, en la Sección Primera del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano.
  
Segunda
  
En virtud de lo establecido en el artículo 28.2.e) de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, los Bienes de Relevancia Local mencionados en el anexo III del presente Decreto deberán ser inscritos en la Sección Segunda del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano.
  
DISPOSICIÓN FINAL
  
El presente decreto se publicará en el Boletín Oficial del Estado y entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
  
Valencia, 22 de abril de 2005
  
El presidente de la Generalitat,
  
FRANCISCO CAMPS ORTIZ
  
El conseller de Cultura, Educación y Deporte,
  
ALEJANDRO FONT DE MORA TURÓN
  
ANEXO I
  
DATOS SOBRE EL BIEN OBJ ETO DE LA DECLARACIÓN
  
1. Denominación:
  
Conjunto Histórico de Vilafamés.
  
2. Localización:
  
a) Comunidad Autónoma: Comunidad Valenciana.
  
b) Provincia: Castellón.
  
c) Municipio: Vilafamés.
  
3. Delimitación:
  
- Justificación de la delimitación
  
La delimitación se establece en función de los siguientes criterios:
  
- Patrimoniales y urbanísticos, con la inclusión de los inmuebles y espacios urbanos y rústicos necesarios para garantizar la correcta tutela del Conjunto. Se hace coincidir, a su vez, con la delimitación establecida en el Plan General vigente.
  
- Topográficos y paisajísticos, con la inclusión del cerro en el que se halla situado el núcleo de la villa.
  
- Definición literal de la delimitación
  
Origen: cruce de los ejes de la carretera de Sant Joan de Moró con el camino de la Costa, punto A.
  
Sentido: horario.
  
Línea delimitadora: la delimitación del Conjunto Histórico de Vilafamés viene dada por una envolvente que, partiendo del cruce de la carretera de Sant Joan de Moró a Vilafamés con el camino de la Costa, sigue por aquélla al nordeste, hasta girar al sur y continuar por su eje hasta la plaza de la Font. Continúa por la calle de la Font y por la calle Font d'En Jana. Envuelve las manzanas catastrales 13451, 12445, 12443 y 11445. Incorpora la calle Sierra Escalón hasta girar y proseguir por la trasera de la parcela catastral nº 10 de la manzana nº 12441 hasta la de la parcela nº 01 de la misma manzana. Prosigue incluyendo la manzana catastral nº 11448 hasta la parcela nº 17 inclusive. Cruza la calle Carreró, incorporando la manzana 11449. Prosigue incorporando el camino de l'Alcora y el de la Costa hasta el punto de origen A.
  
4. Descripción:
  
(Basada principalmente en la obra de F. Olucha en el Catálogo de Monumentos y Conjuntos de la Comunidad Valenciana, Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia).
  
La villa de Vilafamés, según nos describe Cavanilles, se encuentra situada ?sobre un pico sólido de piedra de amolar que la naturaleza dejó inaccesible por la parte septentrional?. Efectivamente, la población se encuentra cimentada sobre una losa de rodeno en lo alto de una mole de 350 m. de altitud, con una fuerte pendiente que desciende hacia el norte y cuya silueta está delimitada en lo alto por el castillo, la iglesia, los lienzos de muralla y, como límite inferior, por la carretera de Vilafamés a Sant Joan de Moró, en la falda de la montaña. Vilafamés se encuentra rodeada por la vía romana que pasa por la falda del monte donde se halla asentada la parte antigua de la ciudad.
  
Se trata de uno de los conjuntos histórico-artísticos de mayor importancia de la Comunidad Valenciana, por su gran belleza y alto grado de conservación, así como por el enclave paisajístico donde se encuentra ubicada y donde se integra con su particular silueta. Posee una trama medieval adaptada a su particular topografía, donde coexiste una interesante arquitectura popular junto a edificios significativos de la arquitectura civil y religiosa, gótica y barroca.
  
- Evolución histórica
  
Por la abundancia de yacimientos prehistóricos localizados en cuevas y abrigos, parece que el primer poblamiento se remonta cronológicamente al Eneolítico. De la colonización romana se aprecian pocos restos en comparación con los pueblos cercanos del Pla de l'Arc. Aún así, su situación entre dos rutas de paso principales, las vías Augusta y Heraclea, la ausencia de cualquier bastión de la zona y la localización de aparejos romanos en el castillo hacen suponer el uso de éste como ?castrum- de vigilancia.
  
Fue habitada posteriormente por musulmanes, como nos indica su toponimia Villa Hame Beni- Hamez, existiendo en el siglo XI, aparte de la propia localidad, un poblado medieval en la cima del monte Mollet.
  
A partir del siglo XIII, con la reconquista de Jaime I, aparecen las primeras noticias escritas sobre Vilafamés. El 30 de agosto de 1241 Guillem Ramón de Viella, comisionado con autorización del rey, da a poblar el castillo a fuero de Zaragoza; donación que confirma el propio monarca el 21 de febrero de 1242, siendo la carta puebla más antigua del contorno.
  
A fines del siglo XIII, el castillo se cedió a la Orden de San Juan del Hospital, hasta la anexión a la Orden de Montesa en 1317, no siendo hasta el 16 de abril de 1635 cuando el Consell de la Villa consiguió comprar la jurisdicción alfonsina, quedando así Vilafamés incorporada plenamente al patrimonio real, reservándose Montesa la percepción de ciertas primicias y el derecho de habitación sobre el castillo.
  
En el siglo XIX, Vilafamés es escenario de las guerras carlistas, destacando como plaza fuerte y resultando casi semiderruida.
  
- Análisis y desarrollo urbano
  
Se supone que el primitivo recinto de Vilafamés correspondía a la parte alta de la población, donde se localizan el castillo, la antigua casa de la villa, la iglesia de la Sangre y las calles adyacentes, ampliándose en las postrimerías de la dominación musulmana en un recinto cuadrado entre el castillo, calle del Hospital y Torreta hasta unirse a la muralla por el lado este.
  
A partir de 1635 Vilafamés vive su máximo esplendor, se ensancha el perímetro habitable bajando hasta la zona más llana, llegando hasta la actual iglesia parroquial, el Portalet y la calle General Aranda, siendo ahora cuando se construyen los edificios más significativos, al tiempo que aparecen arrabales al lado de los caminos y aumenta la población.
  
Su estructura urbana responde a una tipología de edificación espontánea, de calles tortuosas e irregulares buscando su adaptación a la topografía y al asoleamiento con perspectivas semiabiertas, definiendo manzanas de gran desarrollo (trazado medieval).
  
Las dos plazas representativas del poder religioso y civil no tienen ningún eje de unión o articulación. Pero sí que existe entre el castillo y la plaza civil, que configuraba la senda más importante donde se localizaban a lo largo de ella los edificios más representativos, como era la Bailía (actual museo de arte contemporáneo), el antiguo museo del vino y otros.
  
En la actualidad, con unos 1.500 habitantes, presenta dos sectores muy definidos en su trazado urbano; la parte alta, alrededor del castillo e iglesia parroquial, donde se encuentran los monumentos de mayor interés, deshabitada hasta no hace mucho, con calles en pendiente y sólidos edificios, y la parte baja, donde se concentran todas las actividades y servicios del pueblo.
  
- Edificación. Tipología
  
La altura de la edificación es de dos o tres pisos, formando grandes manzanas irregulares, con edificios en medianería con poca fachada y patios y corrales interiores.
  
Está conformado por distintos barrios con sus respectivos hitos, pero conservando una unidad paisajística:
  
- Barrio antiguo: construcción de tapial y piedra, con algunas edificaciones con fachada entera de sillería y otras con sillería en planta baja, en las esquinas, y en los dinteles y arcos, conformando casas de gran solidez. Sus hitos los forman las plazas de la Sangre, del Ayuntamiento y la de la Iglesia.
  
- Barrio de la Font: construcción de principios de siglo y moderna en buen estado, se encuentra situado en la vaguada a los pies del barrio antiguo.
  
ANEXO II
  
BIENES DE INTERÉS CULTURAL COMPRENDIDOS
  
EN EL CONJUNTO HISTÓRICO.
  
DELIMITACIÓN DE SUS ENTORNOS DE PROTECCIÓN
  
1. Castillo y lienzos de muralla; la Iglesia de la Sangre, apoyada en buena parte sobre los lienzos de la muralla, forma parte integrante de la fortificación.
  
2. Edificios fortificados, que han podido formar parte de los sucesivos recintos amurallados: la Torreta y Casa Babiloni-Bardoll.
  
3. L'Abric del Castell (pinturas rupestres).
  
4. El escudo heráldico situado en la fachada de la casa abadía.
  
El entorno de protección de los monumentos del Conjunto Histórico comprende la cima del cerro, donde se encuentra el castillo y sus murallas, y el yacimiento arqueológico l'Abric del Castell.
  
- Definición literal de la delimitación
  
Origen: intersección del eje del carrer Nou con el eje de la calle Paseo, punto A.
  
Sentido. horario.
  
Línea delimitadora: desde el origen, la línea incorpora las manzanas 12491, la 12488 hasta los lindes de las parcelas números 22 y 24, cruza la calle la Font. Incluye la manzana 11454 hasta incorporar la Roca Grossa, gira al oeste y continúa por las traseras de las parcelas desde la 19 a la 32 y de la 36 de esta dirección a la calle San Ramón e incorporar la manzana 11444. Continúa por la calle Portalet, incorporando ésta. Continúa por las traseras de las parcelas de la manzana 10445 para continuar por el camino de l'Alcora incluyéndolo hasta la manzana 11482, incluyéndola. Gira hasta la carretera CV-160 y sigue por ella hasta volver a girar hacia el carrer Nou y luego hasta el punto de origen.
  
ANEXO III
  
BIENES DE RELEVANCIA LOCAL
  
Relación de las edificaciones más destacadas del Conjunto Histórico de Vilafamés, consideradas como Bienes de Relevancia Local, y que deben ser inscritos en la Sección Segunda del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano:
  
- Palacio del Batle.
  
- Iglesia de la Asunción.
  
- Ermita de San Ramón.
  
- La Roca Grossa.
  
- Las Casas Almenar Andreu, Grijalbo y Martí, condicionadas al estudio arqueológico que determinará si son Bienes de Interés Cultural de carácter defensivo.
  
ANEXO IV
  
NORMATIVA DE PROTECCIÓN DEL CONJUNTO HISTÓRICO
  
Y DE SUS MONUMENTOS Y ENTORNOS DE PROTECIÓN
  
- Conjunto Histórico:
  
Artículo 1
  
A tenor de lo dispuesto en el artículo 35 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, cualquier intervención precisará, con carácter previo a la concesión de licencia o aprobación municipal, la autorización de la Conselleria competente en materia de cultura. Dicha autorización se ajustará a los criterios establecidos en el artículo 39 de la citada Ley y las determinaciones del Plan General de Ordenación Urbana de Vilafamés, aprobado definitivamente el 16 de mayo de 2003, para este ámbito.
  
Artículo 2
  
El artículo anterior regirá transitoriamente hasta la aprobación del preceptivo Plan Especial de Protección, o sea convalidado, si procede, el planeamiento vigente, a los efectos del artículo 34.2 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano.
  
Artículo 3
  
El régimen de intervenciones patrimonialmente admisibles en los bienes seleccionados en el presente Decreto para su reconocimiento como Bienes de Relevancia Local garantizará la protección integral de sus valores, en consonancia con lo dispuesto en el artículo 50 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, para los bienes así reconocidos. Ello sin perjuicio de la obligación municipal de adaptar el contenido de su Catálogo de Bienes y Espacios Protegidos a los efectos de incluir estos inmuebles con la expresada calificación, hecho que implicará la plena aplicación de lo preceptuado en el citado artículo.
  
Artículo 4
  
Todas las intervenciones requerirán, para su autorización patrimonial, la definición precisa de su alcance, con la documentación técnica que por su especificidad les corresponda, y con la ubicación parcelaria y el apoyo fotográfico que permita constatar la situación de partida y su trascendencia patrimonial.
  
Este último aspecto será evaluado por el técnico municipal, de cuyo sopesado informe el Ayuntamiento podrá derivar la innecesariedad de autorización previa en actuaciones que se sitúen fuera del presente marco normativo por falta de trascendencia patrimonial, como sería el caso de las obras e instalaciones dirigidas a la correcta conservación, buen uso y habitabilidad interior de los inmuebles que no tengan reconocimiento individualizado de Bien de Interés Cultural o Bien de Relevancia Local, y que, por planteamiento, técnica y alcance, no supongan poner en peligro los valores del edificio, en sí mismo y/o en su contribución a los valores generales del ámbito protegido.
  
En estos casos, el Ayuntamiento comunicará a la Conselleria competente en materia de cultura, en el plazo de 10 días, la concesión de la licencia municipal, adjuntando, como mínimo, el informe técnico que se menciona en el párrafo anterior, un plano de ubicación y el apoyo fotográfico que permita constatar la situación de partida y su falta de trascendencia patrimonial.
  
Artículo 5
  
Todas las actuaciones que puedan tener incidencia sobre la correcta percepción y la dignidad en el aprecio de la escena o paisaje urbano de los monumentos, su entorno y el conjunto en general, como sería el caso de la afección de los espacios libres por actuaciones de reurbanización, ajardinamiento o arbolado, provisión de mobiliario urbano, asignación de uso y ocupaciones de la vía pública, etc., o como podría serlo también la afección de la imagen arquitectónica de las edificaciones por tratamiento de color, implantación de rótulos, marquesinas, toldos, instalaciones vistas, antenas, etc., o cualesquiera otros de similar corte y consecuencias, deberán someterse a la autorización de la Conselleria competente en materia de cultura, que resolverá con arreglo a las determinaciones de la Ley y los criterios de percepción y dignidad antes aludidos.
  
Queda proscrita la introducción de anuncios o publicidad exterior que, en cualquiera de sus acepciones, irrumpa en dicha escena urbana, salvo la de actividades culturales o eventos festivos que, de manera ocasional, reversible y por tiempo limitado, solicite y obtenga autorización expresa.
  
- Monumentos:
  
Artículo 6
  
Se atendrá a lo dispuesto en la sección segunda, Régimen de los Bienes Inmuebles de Interés Cultural, del capítulo III, título II, de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, aplicable a la categoría de Monumento.
  
Artículo 7
  
Los usos permitidos serán todos aquellos que sean compatibles con la puesta en valor y disfrute patrimonial del Bien, y contribuyan a la consecución de dichos fines. La autorización particularizada de uso se regirá según lo dispuesto por el artículo 18 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano.
  
- Entornos de monumentos:
  
Artículo 8
  
De conformidad con lo dispuesto en el artículo 35 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, en los entornos de los Monumentos ?aún cuando sean dotados de una planificación patrimonialmente validada- cualquier actuación requerirá la autorización previa de la Conselleria competente en materia de cultura, salvo en los supuestos contemplados en el artículo 4 de la presente normativa, que también será de aplicación en estos ámbitos.
  
Artículo 9
  
En tanto en cuanto no se provea a estos entornos del planeamiento específico a que hace referencia el artículo 34 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, regirá, con carácter transitorio, la normativa determinada en el presente Decreto para el Conjunto Histórico o la que, en sustitución de ella, disponga el planeamiento patrimonial aprobado para el mismo. La Conselleria competente en materia de cultura podrá, a la vista del nivel de detalle de este último documento, eximir al Ayuntamiento de la obligatoriedad de redactar documentos planificadores específicos para estos ámbitos.
  
Disposiciones generales
  
Artículo 10
  
Todas las actuaciones y obras que supongan la alteración del subsuelo del Conjunto quedarán sujetas a lo dispuesto en el título III de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, y requerirán la previa intervención arqueológica
  
Artículo 11
  
La contravención de lo previsto en la presente normativa determinará la responsabilidad de sus causantes en los términos establecidos en la Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, y demás Leyes que sean de aplicación.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML