Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 6064, del 24-07-2009 (2009/8074)

Assumpte civil 000012/2008. Notificació de la sentència a Oliver Domosteine i Simona Stoican.
---------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6064

Data del DOGV
:   24-07-2009

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2009/8074

CVE


Data del document
:   12-06-2009

Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 5 d'Alzira

Tipus de document
:   Edicte

Assumpte civil 000012/2008. Notificació de la sentència a Oliver Domosteine i Simona Stoican. [2009/8074]  
Judici ordinari 000012/2008   
Part demandant: Caixa d'Estalvis de València, Castelló i Alacant  
Part demandada: Oliver Domosteine i Simona Stoican  
Sobre: judici ordinari  
En el judici a què es fa referència s'ha dictat la resolució el text de la qual, literalment, diu així:  
«Jutjat de Primera Instància número 5 d'Alzira  
Procediment: judici ordinari número 12/2008   
Sentència número 429/2008   
Jutgessa que la dicta: Begoña Estañ Capell  
Lloc: Alzira  
Data: 16 de juliol de 2008  
Part demandant: Caixa d'Estalvis de València, Castelló i Alacant, Bancaixa  
Advocat: Enrique Vallbona Sánchez de León  
Procuradora: Sara Blanco Lleti  
Part demandada: Oliver Dimosteine i Simona Stoican. Declarats en rebel·lia processal  
Objecte del judici: acció personal en reclamació de la quantitat de 3.345,83 euros  
I. Antecedents de fet  
Primer. Lla part actora va formular demanda de judici ordinari en exercici d'acció personal, al·legant:  
1. Que la demandant va subscriure amb els demandats un contracte de préstec amb interés variable, per un import de 3.500 euros, que té el venciment el dia 5 de juny de 2009, amb una quota constant d'amortització de 109,68 euros, amb la penyora de l'emissió d'un pagaré en blanc i amb responsabilitat solidària; que en el contracte es va pactar un interés inicial del 8% anual, i un interés de demora de 6 punts sobre l'interés nominal del període. La primera revisió es va efectuar el dia 5 de juny de 2007, amb un diferencial de 5 punts sobre l'euribor.  
2. Que els demandats han incomplit les seues obligacions, atés que han deixat de pagar les quotes de 5 de desembre de 2006 i les successives, i l'entitat actora va procedir a emetre, el 15 d'octubre de 2007, el certificat del saldo deutor, que presentava un saldo de 3.345,83 euros.  
Acaba sol·licitant que es dicte sentència per la qual es condemne els demandats al pagament de la suma de 3.345,83 euros, així com els interessos pactats del 15,25305% des de la data del tancament del compte el dia 13 d'octubre de 2007, amb imposició de costes.  
Segon. Que mitjançant la interlocutòria de data 6 de febrer de 2007, es va admetre a tràmit la demanda, i es va citar els demandats perquè la contestaren en el termini de 20 dies hàbils. El termini esmentat va transcórrer sense que comparegueren en forma legal, i van ser declarats en situació de rebel·lia processal.  
Tercer. Que celebrada l'audiència prèvia, la part actora va proposar com a mitjans de prova que constara per reproduïda la prova documental aportada amb la demanda, consistent en:  
1. Contracte de préstec personal de data 31 de maig de 2006 (document número 1).  
2. Certificat del saldo deutor (document número 2).  
3. Telegrames remesos als demandats, en què se'ls notificava el saldo deutor (document número 3).  
4. Justificants del Boletín Oficial del Estado, acreditatius de les variacions aplicades de l'interés variable (document número 4).  
Quart. Que els autors van quedar conclusos per a dictar sentència a l'acte de l'audiència prèvia; i que en la tramitació de la present causa s'han observat les formalitats legals i les altres aplicables de manera general i pertinent al cas d'actuacions.  
Fonaments de dret  
Primer. Si bé és cert que, com estableixen, entre altres, les sentències de 29 de març de 1980 i de 10 de novembre de 1990, la rebel·lia del demandat no implica violació ni allibera l'actor de la prova dels fets constitutius de la seua pretensió, també té dit el Tribunal Suprem que davant de supòsits d'absència processal injustificada, no és raonable ni equitatiu dur a terme una valoració excessivament formal i rigorista de la prova aportada per l'actor o una estricta i rígida aplicació de la regla sobre la distribució de la càrrega probatòria (onus probandi) continguda en l'article 1214 del Codi Civil (hui article 217 de la Llei d'Enjudiciament Civil), doncs bé podria ocórrer "que es col·loque els rebels en millor posició que els no rebels i que es produïsca una greu indefensió per a l'actor si la falta d'habituals mitjans probatoris es deu precisament a la incompareixença i parador ignorat dels demandats". Doctrina que és plenament aplicable al supòsit d'actuacions perquè el contracte privat de préstec personal, que la part actora acompanya amb la seua demanda com a document número 1, i que segons es veu, apareix subscrit i rubricat pels seus atorgants, constitueix una prova inicial suficient de l'existència de la relació convinguda entre actora i demandats, i si bé certament es tracta d'un document privat que no ha sigut adverat ni reconegut de contrari, també ha de tindre's en compte que tampoc ha sigut impugnat i que, precisament la incompareixença dels demandats, ha constituït un obstacle insalvable perquè l'actora poguera haver proposat i practicat prova en este sentit. Ací convé recordar la jurisprudència elaborada al voltant de l'article 1225 del Codi Civil, que autoritza als tribunals de concedir determinada rellevància probatòria als documents privats quant a la seua naturalesa i al grau de credibilitat que meresquen en relació amb les circumstàncies en què s'ha desenvolupat el litigi (sentències del nostre Tribunal Suprem, entre altres, les de 27 de juny de 1981; 28 de novembre de 1986; 29 de maig de 1987; i 29 d'octubre de 1992). Per tot això, atés que s'estimen prou provats els fets de la demanda gràcies a la documental aportada (documents 1 i 2), i tenint en compte que els demandats no han provat el compliment de la seua obligació, tot i incumbir-los a ells la càrrega de la prova, de conformitat amb l'article 217.3 del Codi Civil, i la jurisprudència del Tribunal Suprem incumbit probatio qui dicit non qui negat, és procedent estimar la demanda i condemnar els demandats perquè paguen a l'actora la quantitat reclamada d'acord amb els articles 1089 i següents del Codi Civil.  
Segon. La petició d'interés de demora al tipus pactat és procedent derivat de l'aplicació del que disposen els articles 1100, 1101 en relació amb el 1108 del Codi Civil, per la qual cosa l'interés aplicable serà l'estipulat en el contracte del 15,2530%, des de la data de tancament del compte el 13 d'octubre de 2007 fins al seu complet pagament.  
Tercer. Per imperatiu del que disposa l'article 394.1 de la Llei d'Enjudiciament Civil, procedix imposar als demandats les costes d'este litigi.  
Dispositiva  
Estime íntegrament la demanda presentada per la Caixa d'Estalvis de València, Castelló i Alacant, Bancaixa, representada per la procuradora Sara Blanco Lleti, assistida del lletrat Enrique Vallbona Sánchez de León, contra Oliver Dimosteine i Simona Stoican, declarats en rebel·lia, i condemne estos solidàriament, perquè paguen a l'actora la suma de tres mil tres-cents quaranta-cinc euros i huitanta-tres cèntims (3.345,83) de principal, més els interessos de demora al tipus pactat del 15,2530%, des de la data de tancament del compte el 13 d'octubre de 2007, fins al seu complet pagament; tot això amb expressa imposició de costes als demandats.  
Manera d'impugnació: a través d'un recurs d'apel·lació davant de l'Audiència Provincial de València (article 455 LECn).  
El recurs es prepararà a través d'escrit presentat en este Jutjat en el termini de cinc dies hàbils comptats des de l'endemà de la notificació, limitat a citar la resolució apel·lada, manifestant la voluntat de recórrer, amb expressió dels pronunciaments que impugna (article 457.2 LECn).  
Esta és la sentència, que pronuncie, mane i firme.  
Publicació. La sentència anterior la va donar, llegir i publicar el magistrat jutge que la va dictar, mentre estava celebrant audiència pública en el dia de hui, de la qual cosa jo, el secretari/secretària judicial, en done fe.  
Alzira, 16 de juliol de 2008».  
Atés que es desconeix l'actual domicili o residència de la part demandada, mitjançant la provisió de 12 de juny de 2009, el jutge, de conformitat amb el que disposen els articles 156.4 i 164 de la Llei 1/2000, d'Enjudiciament Civil, ha acordat la publicació del present edicte al tauler d'anuncis del Jutjat per a portar a efecte la diligència de notificació de sentència.  
Alzira, 12 de juny de 2009.- La secretària judicial: Luz Anca Basoa.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 6064, del 24-07-2009 (2009/8074)

Asunto civil 000012/2008. Notificación de la sentencia a Oliver Domosteine y Simona Stoican.
--------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   6064

Fecha DOGV
:   24-07-2009

Sección del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓN DE JUSTICIA

Número del documento
:   2009/8074

CVE


Fecha del documento
:   12-06-2009

Organismo emisor
:   Juzgado de Primera Instancia Número 5 de Alzira

Tipo de documento
:   Edicto

Asunto civil 000012/2008. Notificación de la sentencia a Oliver Domosteine y Simona Stoican. [2009/8074]  
Juicio ordinario 000012/2008   
Parte demandante: Caja de Ahorros de Valencia, Castellón y Alicante  
Parte demandada: Oliver Domosteine y Simona Stoican  
Sobre: juicio ordinario  
En el juicio referenciado se ha dictado la resolución cuyo texto literal es el siguiente:  
«Juzgado de Primera Instancia número 5 de Alzira  
Procedimiento: juicio ordinario número 12/2008   
Sentencia número 429/2008   
Jueza que la dicta: Begoña Estañ Capell  
Lugar: Alzira  
Fecha: 16 de julio de 2008  
Parte demandante: Caja de Ahorros de Valencia, Castellón y Alicante, Bancaja  
Abogado: Enrique Vallbona Sánchez de León  
Procuradora: Sara Blanco Lleti  
Parte demandada: Oliver Dimosteine y Simona Stoican. Declarados en rebeldía procesal  
Objeto del juicio: acción personal en reclamación de la cantidad de 3.345,83 euros  
I. Antecedentes de hecho  
Primero. Por la parte actora se formuló demanda de juicio ordinario en ejercicio de acción personal, alegando:  
1. Que la demandante suscribió con los demandados un contrato de préstamo con interés variable, por importe de 3.500 euros, con vencimiento el día 5 de junio de 2009, con una cuota constante de amortización de 109,68 euros, con la garantía prendaria de la emisión de un pagaré en blanco y con responsabilidad solidaria; que en el contrato se pactó un interés inicial del 8% anual, y un interés de demora de 6 puntos sobre el interés nominal del periodo, siendo la primera revisión el día 5 de junio de 2007, con un diferencial de 5 puntos sobre el euribor.  
2. Que los demandados han incumplido sus obligaciones, dejando de abonar las cuotas de 5 de diciembre de 2006 y sucesivas, procediendo la entidad actora a emitir, el 15 de octubre de 2007, la certificación del saldo deudor, que presentaba un saldo de 3.345,83 euros.  
Terminaba suplicando se dicte sentencia por la que se condene a los demandados al pago de la suma de 3.345,83 euros, así como los intereses pactados del 15,25305% desde la fecha del cierre de la cuenta el día 13 de octubre de 2007, con imposición de costas.  
Segundo. Que por auto de fecha 6 de febrero de 2007, se admitió a trámite la demanda, emplazándose a los demandados para que la contestasen en el plazo de 20 días hábiles, dejando transcurrir dicho plazo sin personarse en legal forma, siendo declarados en situación de rebeldía procesal.  
Tercero. Que celebrada la audiencia previa, como medios de prueba se propuso por la parte actora tener por reproducida la prueba documental aportada con la demanda, consistente en:  
1. Contrato de préstamo personal de fecha 31 de mayo de 2006 (documento número 1).  
2. Certificación del saldo deudor (documento número 2).  
3. Telegramas remitidos a los demandados, notificándole el saldo deudor (documento número 3).  
4. Justificantes del Boletín Oficial del Estado, acreditativos de las variaciones aplicadas del interés variable (documento número 4).  
Cuarto. Que los autores quedaron conclusos para dictar sentencia en el acto de la audiencia previa; y que en la tramitación de la presente causa se han observado las formalidades legales y demás de general y pertinente aplicación al caso de autos.  
Fundamentos de derecho  
Primero. Si bien es cierto que, como establecen, entre otras, las sentencias de 29 de marzo de 1980 y 10 de noviembre de 1990, la rebeldía del demandado no implica allanamiento ni libera al actor de la prueba de los hechos constitutivos de su pretensión, también tiene dicho el Tribunal Supremo que ante supuestos de ausencia procesal injustificada, no es razonable ni equitativo llevar a cabo una valoración excesivamente formal y rigorista de la prueba aportada por el actor o una estricta y rígida aplicación de la regla sobre la distribución de la carga probatoria (onus probandi) contenida en el artículo 1214 del Código Civil (hoy artículo 217 de la Ley de Enjuiciamiento Civil), pues bien podría ocurrir "que se coloque a los rebeldes en mejor posición que a los no rebeldes y que se produzca una grave indefensión para el actor si la falta de habituales medios probatorios se debe precisamente a la incomparecencia e ignorado paradero de los demandados". Doctrina que es plenamente aplicable al supuesto de autos pues el contrato privado de préstamo personal, que la parte actora acompaña con su demanda como documento número 1, y que según es de ver, aparece suscrito y rubricado por sus otorgantes, constituye una prueba inicial suficiente de la existencia de la relación convenida entre actora y demandados y si bien ciertamente se trata de un documento privado que no ha sido adverado ni reconocido de contrario, también ha de tenerse en cuenta que tampoco ha sido impugnado y que precisamente la incomparecencia de los demandados, ha constituido un obstáculo insalvable para que por la actora pudiera haber propuesto y practicado prueba en tal sentido. Aquí conviene recordar la jurisprudencia elaborada en torno al artículo 1225 del Código Civil que autoriza a los tribunales a conceder determinada relevancia probatoria a los documentos privados en razón de su naturaleza y al grado de credibilidad que merezcan en relación con las circunstancias en que se ha desenvuelto la litis (sentencias de nuestro Tribunal Supremo, entre otras, las de 27 de junio de 1981; 28 de noviembre de 1986; 29 de mayo de 1987; y 29 de octubre de 1992). Por todo ello, estimándose suficientemente probados los hechos de la demanda por la documental aportada (documentos 1 y 2), y teniendo en cuenta que los demandados, no han probado el cumplimiento de su obligación, incumbiéndole a ellos la carga de la prueba de conformidad con el artículo 217.3 del Código Civil, y la jurisprudencia del Tribunal Supremo incumbit probatio qui dicit non qui negat, es procedente estimar la demanda y condenar a los demandados a que paguen a la actora la cantidad reclamada conforme a los artículos 1089 y siguientes del Código Civil.  
Segundo. La petición de interés de demora al tipo pactado es procedente por aplicación de lo dispuesto en los artículos 1100, 1101 en relación con el 1108 del Código Civil, por lo que el interés aplicable será el estipulado en el contrato del 15,2530%, desde la fecha de cierre de la cuenta el 13 de octubre de 2007 hasta su completo pago.  
Tercero. Por imperativo de lo dispuesto en el artículo 394.1 de la Ley de Enjuiciamiento Civil, procede imponer a los demandados las costas de esta litis.  
Fallo  
Que estimando íntegramente la demanda presentada por la Caja de Ahorros de Valencia, Castellón y Alicante, Bancaja, representada por la procuradora Sara Blanco Lleti, asistida del letrado Enrique Vallbona Sánchez de León, contra Oliver Dimosteine y Simona Stoican, declarados en rebeldía, debo condenar y condeno a éstos solidariamente, a que abonen a la actora la suma de tres mil trescientos cuarenta y cinco euros con ochenta y tres céntimos (3.345,83) de principal, más los intereses de demora al tipo pactado del 15,2530%, desde la fecha de cierre de la cuenta el 13 de octubre de 2007, hasta su completo pago; todo ello con expresa imposición de costas a los demandados.  
Modo de impugnación: mediante recurso de apelación ante la Audiencia Provincial de Valencia (artículo 455 LECn).  
El recurso se preparará por medio de escrito presentado en este Juzgado en el plazo de cinco días hábiles contados desde el día siguiente de la notificación, limitado a citar la resolución apelada, manifestando la voluntad de recurrir, con expresión de los pronunciamientos que impugna (artículo 457.2 LECn).  
Así por esta sentencia, lo pronuncio, mando y firmo.  
Publicación. Dada, leída y publicada fue la anterior sentencia por el magistrado juez que la dictó, estando celebrando audiencia pública en el mismo día de la fecha, de lo que yo, el secretario/secretaria judicial, doy fe.  
Alzira, 16 de julio de 2008».  
En atención al desconocimiento del actual domicilio o residencia de la parte demandada, por providencia de 12 de junio de 2009, el juez, de conformidad con lo dispuesto en los artículos 156.4 y 164 de la Ley 1/2000, de Enjuiciamiento Civil, ha acordado la publicación del presente edicto en el tablón de anuncios del Juzgado para llevar a efecto la diligencia de notificación de sentencia.  
Alzira, 12 de junio de 2009.- La secretaria judicial: Luz Anca Basoa.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML