Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 7018, del 07-05-2013 (2013/4174)

Notificació de la sentència dictada en el procediment de guarda i custòdia número 912/2011.
-------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   7018

Data del DOGV
:   07-05-2013

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2013/4174

CVE


Data del document


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància i Instrucció Número 4 d'Elda

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el procediment de guarda i custòdia número 912/2011. [2013/4174]  
Família, guarda, custòdia i aliments de fill menor no matrimonial no consensuat 000912/2011-D  
De: Leidy Karina Vargas Ortega.  
Procuradora: Consuelo Fernández Verdú.  
Contra: Jorge Luis Andrade Hinojosa i ministeri fiscal.  
Procurador/a: -   
En este procediment de família, guarda, custòdia i aliments de fill menor no matrimonial no consensuat 000912/2011, seguit a instàncies de Leidy Karina Vargas Ortega contra Jorge Luis Andrade Hinojosa i el ministeri fiscal, s'ha dictat la sentència que, literalment, diu el següent:  
«Sentència número 11/2013  
Elda, 14 de gener de 2013  
M.ª Teresa Gómez Casado, jutgessa del Jutjat de Primera Instància i Instrucció número 4 d'esta ciutat i partit judicial, he vist l'expedient relatiu al procediment de mesures definitives a què es fa referència amb el número 912/2011, a instàncies de la procuradora dels tribunals Consuelo Fernández Verdú, la qual actua en nom i representació de Leidy Karina Vargas, amb l'assistència lletrada de María Dolores Tobarra Verdú, contra Jorge Luis Andrade Hinojosa, en situació de rebel·lia processal. Intervé el representant del ministeri fiscal en defensa de l'interés públic protegit per la llei.  
  
Antecedents de fet   
Primer. La part actora va presentar una demanda en sol·licitud de mesures definitives paternofilials i econòmiques respecte del fill menor extramatrimonial, i va al·legar la fonamentació jurídica que va estimar aplicable amb la finalitat de sol·licitar que, amb el tràmit legal previ corresponent, es dictara la corresponent resolució en què es declarara l'adopció de les mesures següents:  
1. L'atribució a la mare de la guarda i custòdia del menor C. A. A. V., sent la pàtria potestat compartida.  
2. L'establiment en favor del pare d'un règim de visites consistent en caps de setmana alterns des de les 20.00 hores del dissabte fins a les 21.00 hores del diumenge, així com vacacions escolars de Nadal, Setmana Santa i estiu a mitges.  
3. L'atribució en favor de la mare, en companyia del menor, de l'ús del domicili conjugal.  
4. L'establiment d'una pensió d'aliments en favor del menor de 300 euros mensuals i la meitat dels gastos extraordinaris.  
Segon. Admesa la demanda, per ajustar-se a les prescripcions legals, es trasllada esta a la part demandada, que no va contestar, per la qual cosa va ser declarada en situació de rebel·lia processal.  
Tercer. Es va assenyalar el dia per a la celebració de la vista establida legalment. La tramitació es va cursar de conformitat amb el que disposen els articles 769 a 778 de la Llei d'Enjudiciament Civil, concretament prenent com a punt normatiu de referència els articles 774, 770 i 753 de la Llei d'Enjudiciament Civil. En esta es procedix a la pràctica de la prova proposada per les parts, que és l'interrogatori de la demandant i prova documental. La lletrada de la part demandant ratifica la demanda, si bé, quant al règim de visites, sol·licita dissabtes i diumenges alterns de 10.00 a 20.00 hores sense pernocta, i la meitat de vacacions. En la fase d'informe, el ministeri fiscal sol·licita l'atribució de la guarda i custòdia del menor a la mare, una pensió d'aliments de 200 euros, i la meitat de gastos extraordinaris, i l'establiment en favor del pare d'un règim de visites progressiu, que inicialment serà d'un cap de setmana al mes, dissabte i diumenge d'11.00 a 19.00 hores, sense pernocta, durant sis mesos. Si funciona adequadament, progressivament s'introduirà la pernocta, i si la relació paternofilial és adequada s'ampliarà a la meitat de les vacacions escolars.  
  
Fonaments de dret  
Primer. Tota realització jurisdiccional que tinga com a base els paràmetres jurídics del dret de família ha de concretar, valorar, ponderar, per a després decidir els efectes personals i econòmics que hauran de regir la cessació de la comunitat de vida. Amb vista a les mesures que han de regular les conseqüències d'esta cessació, en primer lloc, en allò que afecta la guarda i custòdia del menor, C., de set anys d'edat, esta ha sigut sol·licitada per l'actora, i el demandat, que no ha comparegut, no s'oposa a això, però en tot cas la pàtria potestat ha de ser conjunta. Com ha reiterat el nostre Tribunal Suprem, en virtut del principi del favor fili, que inspira el nostre ordenament jurídic, és el superior interés dels fills el que ha d'inspirar la decisió que en esta matèria s'adopte, al marge dels interessos que ambdós progenitors puguen tindre. En este sentit, atés el resultat de la prova practicada, concretament l'interrogatori de part, el benefici d'este exigix el manteniment de la guarda i custòdia en favor de la mare, amb la qual residix en l'actualitat, i amb la qual ha viscut des que fa uns sis anys es va produir la separació dels progenitors, sense que des de llavors haja tingut a penes contacte amb el demandat.  
  
Segon. Pel que fa al règim de visites, de l'interrogatori de part es desprén que des que es va produir la separació, quan el menor tenia un any i mig, el pare només l'ha visitat en dos ocasions, una d'estes en ocasió del seu bateig, i l'altra l'any passat, i que no existix tampoc un contacte telefònic. Per tant, s'ha produït un distanciament entre el menor i el demandat, per la qual cosa en l'actualitat no existix a penes contacte entre el fill menor i son pare, que és per al menor quasi un estrany. A això hem d'afegir que el demandat residix a Huelva, la qual cosa suposa certes dificultats pràctiques, atesa la distància geogràfica entre ambdós ciutats.   
És desig de la mare que la relació paternofilial es recupere, si bé la veritat és que haurà de realitzar-se amb la prudència i progressivitat necessària a fi de reprendre a poc a poc el contacte, ja que és lògic que no puga obligar-se un menor de set anys a passar llargs períodes de temps amb el demandat, a qui només ha vist dos vegades. Per això, conforme amb allò que sol·licita el ministeri fiscal, es considera adequat l'establiment d'un règim de visites progressiu, de manera que si funciona adequadament, es puga anar ampliant a poc a poc.  
  
Per tant, s'establix durant un període inicial de sis mesos un règim de visites d'un cap de setmana al mes, que, a falta d'acord, serà el primer de cada mes, dissabte i diumenge d'11.00 a 19.00 hores sense pernocta. Si es realitza adequadament, passats els sis mesos s'introduirà la pernocta. Si s'ha recuperat la relació paternofilial, podrà establir-se un règim de visites de vacacions escolars de Nadal, Setmana Santa i estiu a mitges. Per al desplegament del règim de visites, i atenent l'interés del menor, serà el pare el que haurà de desplaçar-se a la localitat d'Elda, i seran a càrrec seu els gastos derivats d'este desplaçament, i haurà de recollir i tornar el menor en el domicili matern.  
Tercer. Quant al domicili conjugal, conforme a l'article 96 del Codi Civil «l'ús del domicili conjugal i del parament domèstic correspon, en defecte d'acord dels cònjuges, als fills i a aquell dels cònjuges en la companyia del qual queden. No havent-hi fills, podrà acordar-se que l'ús de tals béns, pel temps que prudencialment es fixe, corresponga al cònjuge no titular, sempre que, ateses les circumstàncies, ho feren aconsellable i el seu interés fóra el més necessitat de protecció».  
  
La llei no establix l'exigència de realitzar automàticament l'atribució de l'ús i gaudi del domicili familiar a favor d'aquell dels progenitors en la companyia del qual residisca el menor, sinó que el seu tenor literal empra l'expressió «preferentment», cosa que obri la porta a una interpretació que permeta la possibilitat d'efectuar esta atribució al cònjuge no custodi, sempre que s'acredite la concurrència de circumstàncies que així ho facen aconsellable, com afirma l'Audiència Provincial de Barcelona, en la sentència d'11 d'octubre de 1999, si bé s'exigix la pràctica d'una sòlida activitat probatòria que determine que és un altre l'interés més necessitat de protecció, i que permeta enervar la presumpció legal del fet que l'interés que mereix la protecció és dels fills, tal com ha considerat l'Audiència Provincial de Madrid, en la sentència de 8 de juliol de 1997.   
En el cas que ens ocupa, no s'ha acreditat que existisca un altre interés més necessitat de protecció, per la qual cosa és procedent l'atribució de l'ús del domicili conjugal a la mare en companyia del seu fill, i els gastos derivats del seu ús seran a càrrec d'esta.  
Quart. Quant a la pensió d'aliments, conforme a l'article 146 del Codi Civil, «la quantia dels aliments serà proporcionada al cabal o als mitjans de qui els dóna i a les necessitats de qui els rep»; per tant, per a la determinació d'esta hem d'atendre les possibilitats econòmiques del demandat i les necessitats del menor.   
Quant a la necessitat d'establir una pensió d'aliments, no hi ha dubte que la cessació de la convivència entre els progenitors no eximix el pare de les seues obligacions amb el seu fill menor, de manera que es tracta d'una qüestió que pot establir-se d'ofici en benefici del menor. Quant a la quantia de la pensió d'aliments, desconeixem amb exactitud els ingressos econòmics del demandat, que es troba en situació de rebel·lia processal, de manera que l'única notícia que podem tindre de la seua capacitat econòmica és l'afirmació de la mare, que diu que, a través de la nóvia del demandat, sap que este treballa en un Burguer a Huelva i guanya 1.000 euros al mes. Quant a les necessitats del menor, per no haver-se practicat una prova sobre estes, s'entén que són les habituals d'un menor de la seua edat.  
D'acord amb tot això, s'entén adequada la quantia de 200 euros, pròxima a la fixada per l'Audiència Provincial d'Alacant com a mínim vital. El progenitor no custodi té l'obligació de mantindre el seu fill mentres siga menor, i fins i tot arribada la majoria d'edat fins que acabe la seua formació i tinga la independència econòmica. Esta quantitat haurà de ser ingressada pel demandat dins dels cinc primers dies de cada mes en el compte corrent que designe la mare i s'actualitzarà anualment d'acord amb els índexs de l'índex de preus de consum. Quant als gastos extraordinaris, el pagament d'estos haurà d'efectuar-se a mitges.  
  
Quint. L'article 394 de la Llei d'Enjudiciament Civil establix que s'imposaran les costes a la part que haja vist rebutjades les seues pretensions. Este precepte s'exceptua en els processos de família, ja que les relacions personals subjacents aconsellen minorar en la mesura que siga possible la càrrega econòmica dels integrants. Per la qual cosa no pertoca la condemna a costes.   
  
Dispositiva  
De conformitat amb la normativa aplicada i els criteris i consideracions jurídics establits, estime la demanda interposada per la procuradora dels tribunals Consuelo Fernández Verdú, en nom i representació de Leidy Karina Vargas Ortega, contra Jorge Luis Andrade Hinojosa, i dispose l'adopció de les següents mesures en relació al menor:  
  
- L'atribució de la guarda i custòdia del menor en favor de la mare, i l'exercici de la pàtria potestat serà conjunt.   
- L'atribució de l'ús del domicili conjugal a la mare en companyia del fill menor, així com l'atribució a esta de l'ús del parament domèstic.  
- L'establiment a càrrec del pare d'una pensió d'aliments de 200 euros. Els gastos extraordinaris hauran de ser satisfets per ambdós progenitors a mitges.  
 - Quant al règim de visites, s'establix durant un període inicial de sis mesos un règim de visites d'un cap de setmana al mes que, a falta d'acord, serà el primer de cada mes, dissabte i diumenge d'11.00 a 19.00 hores, sense pernocta. Si es realitza adequadament, passats els sis mesos s'introduirà la pernocta. Si s'ha recuperat la relació paternofilial, podrà establir-se un règim de visites de vacacions escolars de Nadal, Setmana Santa i estiu a mitges. Per al desplegament del règim de visites, i atenent l'interés del menor, serà el pare el qui haurà de desplaçar-se a la localitat d'Elda, i seran a càrrec seu els gastos derivats d'este desplaçament, i haurà de recollir i tornar el menor en el domicili matern.  
  
No es fa un especial pronunciament en matèria de costes.   
Contra esta resolució en forma de sentència es pot interposar un recurs d'apel·lació en el termini de 20 dies, comptats des de l'endemà de la notificació. Els recursos que d'acord amb la llei s'interposen contra la sentència no suspendran l'eficàcia de les mesures que s'hagueren acordat en esta. Notifiqueu esta sentència a totes les parts constitutives i procediu a inscriure-la en el Registre Civil.  
Ho dispose, mane i firme Mª Teresa Gómez Casado, jutgessa titular d'este Jutjat. En done fe».  
I atés que el demandat, Jorge Luis Andrade Hinojosa, es troba en parador ignorat, expedisc este edicte a fi que li valga de notificació de forma deguda.  
  
Elda, 17 de gener de 2013.- La secretària judicial: Sandra Escobar Navedo.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 7018, del 07-05-2013 (2013/4174)

Notificación de la sentencia dictada en el procedimiento de guarda y custodia número 912/2011.
----------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   7018

Fecha DOGV
:   07-05-2013

Sección del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓN DE JUSTICIA

Número del documento
:   2013/4174

CVE


Fecha del documento


Organismo emisor
:   Juzgado de Primera Instancia e Instruccion Número 4 de Elda

Tipo de documento
:   Edicto

Notificación de la sentencia dictada en el procedimiento de guarda y custodia número 912/2011. [2013/4174]  
Familia, guarda, custodia y alimentos de hijo menor no matrimonial no consensuado 000912/2011-D  
De: Leidy Karina Vargas Ortega.  
Procuradora: Consuelo Fernández Verdú.  
Contra: Jorge Luis Andrade Hinojosa y ministerio fiscal.  
Procurador/a: -   
En el presente procedimiento familia, guarda, custodia y alimentos de hijo menor no matrimonial no consensuado 000912/2011, seguido a instancia de Leidy Karina Vargas Ortega frente a Jorge Luis Andrade Hinojosa y ministerio fiscal, se ha dictado sentencia, cuyo tenor literal es el siguiente:  
«Sentencia número 11/2013  
Elda, 14 de enero de 2013  
Visto por mí, M.ª Teresa Gómez Casado, jueza del Juzgado de Primera Instancia e Instrucción número 4 de los de esta ciudad y su partido judicial, el expediente relativo al procedimiento de medidas definitivas referenciado con el número 912/2011, a instancia de la procuradora de los tribunales Consuelo Fernández Verdú, actuando en nombre y representación de Leidy Karina Vargas, bajo la asistencia letrada de María Dolores Tobarra Verdú, contra Jorge Luis Andrade Hinojosa, en situación de rebeldía procesal. Interviene el representante del ministerio fiscal en defensa del interés público protegido por la ley.  
  
Antecedentes de hecho   
Primero. La parte actora interesó demanda en solicitud de medidas definitivas paternofiliales y económicas respecto del hijo menor extramatrimonial, alegando la fundamentación jurídica que estimó de aplicación con la finalidad de solicitar que, previo el trámite legal correspondiente, se dictara la correspondiente resolución en la que se declarase la adopción de las siguientes medidas:  
1. La atribución a la madre de la guarda y custodia del menor, C. A. A. V., siendo la patria potestad compartida.  
2. El establecimiento en favor del padre de un régimen de visitas consistente en fines de semana alternos desde las 20.00 horas del sábado a las 21.00 horas del domingo, así como vacaciones escolares de Navidad, Semana Santa y verano por mitad.  
3. La atribución en favor de la madre, en compañía del menor, del uso del domicilio conyugal.  
4. El establecimiento de una pensión de alimentos en favor del menor de 300 euros mensuales y mitad de gastos extraordinarios.  
Segundo. Admitida la demanda, por ajustada a las prescripciones legales, se da traslado de la misma a la parte demandada, que no contestó, por lo que fue declarado en situación de rebeldía procesal.  
Tercero. Se señaló día para la celebración de la vista establecida legalmente. La tramitación se cursó de conformidad con lo que disponen los artículos 769 a 778 de la Ley de Enjuiciamiento Civil, concretamente tomando como punto normativo de referencia los artículos 774, 770 y 753 de la Ley de Enjuiciamiento Civil. En la misma se procede a la práctica de la prueba propuesta por las partes, a saber, el interrogatorio de la demandante y prueba documental. La letrada de la parte demandante ratifica la demanda, si bien, en cuanto al régimen de visitas, solicita sábados y domingos alternos de 10.00 a 20.00 horas sin pernocta, y mitad de vacaciones. En fase de informe, el ministerio fiscal solicita la atribución de la guarda y custodia del menor a la madre, una pensión de alimentos de 200 euros, y mitad de gastos extraordinarios, y establecimiento en favor del padre de un régimen de visitas progresivo, que inicialmente será de un fin de semana al mes, sábado y domingo de 11.00 a 19.00 horas, sin pernocta, durante seis meses. Si funciona adecuadamente, progresivamente se introducirá la pernocta, y si la relación paternofilial es adecuada se ampliará a la mitad de las vacaciones escolares.  
  
Fundamentos de derecho  
Primero. Toda realización jurisdiccional que tenga como base los parámetros jurídicos del derecho de familia debe concretar, valorar, ponderar, para después decidir los efectos personales y económicos que deberán regir la cesación de la comunidad de vida. En orden a las medidas que han de regular las consecuencias de dicha cesación, en primer lugar, en lo que atañe a la guarda y custodia del menor, C., de siete años de edad, la misma ha sido solicitada por la actora, no oponiéndose a ello el demandado, que no ha comparecido, debiendo ser en todo caso el ejercicio de la patria potestad conjunto. Como ha reiterado nuestro Tribunal Supremo, en virtud del principio del favor fili, que inspira nuestro ordenamiento jurídico, es el superior interés de los hijos el que debe inspirar la decisión que en esta materia se adopte, al margen de los intereses que ambos progenitores puedan tener. En este sentido, atendido el resultado de la prueba practicada, concretamente el interrogatorio de parte, el beneficio del mismo exige el mantenimiento de la guarda y custodia en favor de la madre, con la que reside en la actualidad, y con la que ha vivido desde que hace unos seis años, se produjo la separación de los progenitores, sin que desde entonces haya tenido apenas contacto con el demandado.  
Segundo. En lo que se refiere al régimen de visitas, del interrogatorio de parte se desprende que desde que se produjo la separación, cuando el menor tenía un año y medio, el padre solo lo ha visitado en dos ocasiones, una de ellas con ocasión de su bautizo, y la otra el año pasado, y que no existe tampoco un contacto telefónico. Por tanto, se ha producido un distanciamiento entre el menor y el demandado por lo que en la actualidad no existe apenas contacto entre el hijo menor y su padre, que es para el menor casi un extraño. A ello debemos añadir que el demandado reside en Huelva, lo que supone ciertas dificultades prácticas, atendida la distancia geográfica entre ambas ciudades.   
Es deseo de la madre que la relación paternofilial se recupere, si bien lo cierto es que deberá realizarse con la prudencia y progresividad necesaria a fin de retomar poco a poco el contacto, ya que es lógico que no pueda obligarse a un menor de siete años a pasar largos periodos de tiempo con el demandado, al que solo ha visto dos veces. Por ello, conforme con lo solicitado por el ministerio fiscal, se considera adecuado el establecimiento de un régimen de visitas progresivo, de modo que si funciona adecuadamente, se pueda ir ampliando poco a poco.  
Por tanto, se establece durante un periodo inicial de seis meses, un régimen de visitas de un fin de semana al mes, que, a falta de acuerdo, será el primero de cada mes, sábado y domingo de 11.00 a 19.00 horas sin pernocta. Si se desarrolla adecuadamente, pasados los seis meses se introducirá la pernocta. Si se ha recuperado la relación paternofilial, podrá establecerse un régimen de visitas de vacaciones escolares de Navidad, Semana Santa y verano por mitad. Para el desarrollo del régimen de visitas, y atendiendo al interés del menor, será el padre el que deberá desplazarse a la localidad de Elda, siendo de su cargo los gastos derivados de dicho desplazamiento, debiendo recoger y reintegrar al menor en el domicilio materno.  
Tercero. En cuanto al domicilio conyugal, conforme al artículo 96 del Código Civil "el uso del domicilio conyugal y del ajuar doméstico corresponde, en defecto de acuerdo de los cónyuges, a los hijos y a aquel de los cónyuges en cuya compañía queden. No habiendo hijos, podrá acordarse que el uso de tales bienes, por el tiempo que prudencialmente se fije, corresponda al cónyuge no titular, siempre que, atendidas las circunstancias, lo hicieran aconsejable y su interés fuera el más necesitado de protección".  
La ley no establece la exigencia de realizar automáticamente la atribución del uso y disfrute del domicilio familiar a favor de aquel de los progenitores en cuya compañía resida el menor, sino que su tenor literal emplea la expresión "preferentemente", lo que abre la puerta a una interpretación que permita la posibilidad de efectuar dicha atribución al cónyuge no custodio, siempre que se acredite la concurrencia de circunstancias que así lo hagan aconsejable, como afirma la Audiencia Provincial de Barcelona, en sentencia de 11 de octubre de 1999, si bien exigiendo la práctica de una sólida actividad probatoria que determine que es otro el interés más necesitado de protección, y que permita enervar la presunción legal de que el interés que merece la protección es de los hijos, tal y como ha considerado la Audiencia Provincial de Madrid, en sentencia de 8 de julio de 1997.   
En el caso que nos ocupa, no se ha acreditado que exista otro interés más necesitado de protección, por lo que procede la atribución del uso del domicilio conyugal sito en a la madre en compañía de su hijo, siendo de cargo de la misma los gastos derivados de su uso.  
Cuarto. En cuanto a la pensión de alimentos, conforme al artículo 146 del Código Civil, "la cuantía de los alimentos será proporcionada al caudal o a los medios de quien los da y a las necesidades de quién los recibe", por lo que para la determinación de la misma hemos de atender a las posibilidades económicas del demandado y a las necesidades del menor.   
En cuanto a la necesidad de establecer una pensión de alimentos, no cabe duda de que la cesación de la convivencia entre los progenitores no exime al padre de sus obligaciones para con su hijo menor, de modo que se trata de una cuestión que puede establecerse de oficio en beneficio del menor. En cuanto a la cuantía de la pensión de alimentos, desconocemos con exactitud los ingresos económicos del demandado, que se encuentra en situación de rebeldía procesal, de modo que la única noticia que podemos tener de su capacidad económica es la afirmación de la madre, que dice que, a través de la novia del demandado, sabe que éste trabaja en un Burguer en Huelva y gana 1.000 euros al mes. En cuanto a las necesidades del menor, al no haberse practicado prueba sobre las mismas, se entiende que son las habituales de un menor de su edad.  
De lo actuado, se entiende adecuada la cuantía de 200 euros, próxima a la fijada por la Audiencia Provincial de Alicante como mínimo vital. El progenitor no custodio tiene la obligación de mantener a su hijo mientras sea menor y aún alcanzada la mayoría de edad hasta que termine su formación y alcance la independencia económica. Dicha cantidad deberá ser ingresada por el demandado dentro de los cinco primeros días de cada mes en la cuenta corriente que designe la madre y se actualizará anualmente con arreglo a los índices del índice de precios al consumo. En cuanto a los gastos extraordinarios, el pago de los mismos deberá efectuarse por mitad.  
Quinto. El artículo 394 de la Ley de Enjuiciamiento Civil establece que se impondrán las costas a la parte que haya visto rechazadas sus pretensiones. Este precepto se excepciona en los procesos de familia ya que las relaciones personales subyacentes aconsejan aminorar todo lo posible la carga económica de los integrantes. Por lo que no cabe condena en costas.   
  
Fallo  
De conformidad con la normativa aplicada y los criterios y consideraciones jurídicas establecidas, estimando la demanda interpuesta por la procuradora de los tribunales Consuelo Fernández Verdú, en nombre y representación de Leidy Karina Vargas Ortega, contra Jorge Luis Andrade Hinojosa, se acuerda la adopción de las siguientes medidas en relación al menor:  
- La atribución de la guarda y custodia del menor en favor de la madre siendo el ejercicio de la patria potestad conjunto.   
- La atribución del uso del domicilio conyugal a la madre en compañía del hijo menor así como la atribución a la misma del uso del ajuar doméstico.  
- El establecimiento a cargo del padre de una pensión de alimentos de 200 euros. Los gastos extraordinarios deberán satisfacerse por ambos progenitores por mitad.  
- En cuanto al régimen de visitas, se establece durante un periodo inicial de seis meses un régimen de visitas de un fin de semana al mes que, a falta de acuerdo, será el primero de cada mes, sábado y domingo de 11.00 a 19.00 horas, sin pernocta. Si se desarrolla adecuadamente, pasados los seis meses se introducirá la pernocta. Si se ha recuperado la relación paternofilial, podrá establecerse un régimen de visitas de vacaciones escolares de Navidad, Semana Santa y verano por mitad. Para el desarrollo del régimen de visitas, y atendiendo al interés del menor, será el padre el que deberá desplazarse a la localidad de Elda, siendo de su cargo los gastos derivados de dicho desplazamiento, debiendo recoger y reintegrar al menor en el domicilio materno.  
No se hace especial pronunciamiento en materia de costas.   
Contra la presente resolución en forma de sentencia se puede interponer recurso de apelación a los 20 días, contados desde el siguiente de su notificación. Los recursos, que conforme a la ley se interpongan contra la sentencia, no suspenderán la eficacia de las medidas que se hubieran acordado en ésta. Debe notificarse la presente a todas las partes constitutivas y debe procederse a inscribirse en el registro civil.  
Por la presente, lo acuerdo, mando y firmo, M.ª Teresa Gómez Casado, jueza titular de este Juzgado. Doy fe.»  
Y encontrándose dicho demandado, Jorge Luis Andrade Hinojosa, en paradero desconocido, se expide el presente a fin que sirva de notificación en forma al mismo.  
  
Elda, 17 de enero de 2013.- La secretaria judicial: Sandra Escobar Navedo.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML