Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 9308, del 29-03-2022 (2022/2254)

RESOLUCIÓ de 14 de març de 2022, de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, per la qual s'aprova la delimitació parcial de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», en el tram comprés entre les parcel·les 17 i 35 del polígon 5 del terme municipal del Fondó de les Neus.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   9308

Data del DOGV
:   29-03-2022

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2022/2254

CVE


Data del document
:   14-03-2022

Organisme emissor
:   Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * [Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica](javascript:void(0))

RESOLUCIÓ de 14 de març de 2022, de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, per la qual s'aprova la delimitació parcial de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», en el tram comprés entre les parcel·les 17 i 35 del polígon 5 del terme municipal del Fondó de les Neus. [2022/2254]  
  
Vist l'expedient de delimitació parcial de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», en el tram comprés entre les parcel·les 17 i 35 del polígon 5 del terme municipal del Fondó de les Neus, província d'Alacant, instruït per la Direcció Territorial d'Alacant de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, es posen de manifest els següents:  
  
Antecedents de fet  
  
Primer. Amb data de 19 d'octubre de 2020 la directora territorial de Medi Ambient d'Alacant proposa l'inici de l'expedient de delimitació parcial de la via pecuària més amunt indicat. A aquesta sol·licitud s'adjunta l'informe de viabilitat de 15 d'octubre de 2020 realitzat per l'instructor del procediment.  
Segon. Amb data de 30 d'octubre de 2020 la Direcció General de Medi Natural i d'Avaluació Ambiental, resol acordar la incoació del procediment de delimitació parcial de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», en el tram comprés entre les parcel·les 17 i 35 del polígon 5 del terme municipal del Fondó de les Neus, província d'Alacant.  
  
Tercer. Amb data 1 de desembre de 2020 la Direcció Territorial d'Alacant sol·licita al Registre de Propietat d'Aspe la certificació de domini i càrregues de les finques registrals corresponents amb les parcel·les cadastrals afectades per la delimitació administrativa i la realització de les notes marginals pertinents per la possible intrusió de terrenys inscrits en aquest registre de la propietat en el domini públic pecuari.  
Quart. Es fixa com a data de començament de les operacions de delimitació el dia 15 d'abril de 2021, a les 11.00 hores, a l'Ajuntament del Fondó de les Neus, i és aquesta circumstància objecte de la publicitat següent:  
- Anunci en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana núm. 9043 de data 17 de març de 2021.  
- Edicte a l'ajuntament del Fondó de les Neus.  
- Notificació a les persones interessades, serveis afectats i comunicació a organitzacions i col·lectius interessats.  
- Anunci en el BOE núm. 87 de data 12 d'abril de 2021 amb les notificacions infructuoses.  
- Edicte als ajuntaments d'Alacant, Barcelona, Elx i el Fondó de les Neus, amb les notificacions infructuoses corresponents a cada municipi.  
  
Cinqué. Finalitzades les operacions de fitació, es formula la proposició de delimitació, l'exposició al públic de la qual va ser anunciada en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana núm. 9114, de 25 de juny de 2021, i s'estableix un termini d'un mes des de la seua publicació perquè les persones interessades pogueren interposar les al·legacions o reclamacions oportunes. La citada proposició es podia consultar en la següent adreça d'internet: http://www.agroambient.gva.es/es/web/medio-natural/servei-d-ordenacio-i-gestio-forestal.  
Sisé. Així mateix, es va donar compliment al tràmit d'audiència establit en l'article 82.2 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, informant a tots aquells confrontants i ocupants de la via pecuària del tràmit d'audiència del referit expedient, atorgant-los un termini de quinze dies per a al·legar i presentar tots els documents i les justificacions que consideraren convenient, podent consultar la proposició de delimitació en l'adreça d'internet citada anteriorment.  
Seté. En data 14 de setembre de 2021 es publica en el BOE núm. 220 l'anunci de notificació d'infructuosos en el tràmit d'audiència. Així mateix, s'han tramitat els edictes als ajuntaments d'Alacant, Aspe, Barcelona, Elx, Fuenlabrada, el Fondó de les Neus i Petrer, amb les notificacions infructuoses corresponents a cada municipi.  
Huité. Una vegada finalitzat el termini d'exposició pública i tràmit d'audiència, es van presentar les al·legacions per part de les persones interessades següents:  
1. Amelia Cerdá Bellot.  
2. José Luis Santorio Díaz i María Carmen García Casamayor.  
3. Lázaro Miralles Franco.  
Nové. Amb data de 18 de gener de 2022, a la vista de la tramitació realitzada, s'emet per part de l'instructor del procediment informe desfavorable a les al·legacions presentades, així com favorable a l'aprovació de la delimitació de l'enunciat.  
Desé. Amb data de 24 de gener de 2022, es dicta proposta de resolució per part de la directora territorial d'Alacant, de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica.  
Onzé. Amb data de 17 de febrer de 2022, s'emet informe favorable a la delimitació per part del Servei de Gestió i Ordenació Forestal.  
  
Dotzé. Amb data de 21 de febrer de 2021, es dicta proposta de resolució per part de la Direcció General de Medi Natural i d'Avaluació Ambiental.  
  
Consideracions jurídiques  
I  
La proposta de resolució de la directora territorial d'Alacant, emesa amb data de 24 de gener de 2022 i que ací es reprodueix parcialment a l'efecte de motivar la resolució de conformitat amb el que s'estableix en l'article 35 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, dictamina el següent:  
  
Fonaments de dret  
(?)  
Quart. Després de la consideració de les al·legacions formulades per les persones al·legants dins de la fase d'exposició pública i tràmit d'audiència, s'han respost a cadascuna d'aquestes i han sigut notificades a aquestes, mitjançant el registre telemàtic de la Generalitat.  
Es procedeix a la contestació de les al·legacions formulades en els termes que s'exposen a continuació.  
1. Amelia Cerdá Bellot.  
Com a interessada presenta escrits d'al·legacions de data 15 de juny de 2021, en el període de començament d'operacions, i de data 7 de juliol de 2021, durant el tràmit d'audiència, sent el segon una reiteració del primer. Escrits signats per la interessada i electrònicament per l'advocada Ana Victoria de Gea Sánchez (col.7.820 ICAMUR) en dates 1 de juliol de 2021 i 7 de juliol de 2021, respectivament.  
  
En els justificants de presentació i de confirmació de registre electrònic dels escrits d'al·legacions apareixen les dades de la persona interessada i dades del seu representant, l'advocada Ana Victoria de Gea Sánchez, en els quals se sol·licita que es tinguen per presentats.  
En data 5 de novembre de 2021, es requereix, per un termini de deu dies, l'acreditació de la representació de l'advocat, de conformitat amb l'article 5 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, atés que la mera signatura electrònica de l'advocat en l'escrit de la persona interessada no és suficient acreditació de la representació.  
En data 11 de novembre de 2021, es presenta en l'oficina de registre electrònic l'escrit d'esmena acompanyat de certificat de registre d'autorització de representació davant l'Administració de l'Agència de Tecnologia i Certificació Electrònica de la Generalitat Valenciana d'idèntica data, per un període de dos anys, segons el justificant de presentació.  
  
Aquests documents han sigut confirmats en l'oficina del registre general de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica el 12 de novembre de 2021 segons justificant de confirmació.  
De l'expedient de delimitació es desprén que la parcel·la cadastral 30 del polígon 5 del Fondó de les Neus afectada per aquest és la 03077A005000300000PA a la qual se li assigna el núm. d'intrusió 11 corresponent a una superfície de 972,15 m².  
Quant a les al·legacions presentades per la persona interessada, es contesta:  
En una primera al·legació manifesta que aquesta parcel·la és de la seua propietat i que així ha sigut des de fa molts anys, havent gaudit d'aquesta pacíficament i ininterrompudament. I que la notificació se li va traslladar quan aquests treballs de delimitació ja havien començat, sense que abans d'això haja pogut al·legar o invocar el que a dret podia convindre. I a aquestes al·legacions acompanya com a document 1 l'ortofoto PNOA amb les característiques proposades per a la delimitació.  
Respecte de la titularitat de la seua propietat, cal assenyalar que es tracta d'una mera manifestació de part, sense justificació documental que ho acredite.  
Quant al trasllat de la notificació dels treballs de delimitació, una vegada ja iniciats, respondre que, en aquest procediment de delimitació de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», en el tram comprés entre les parcel·les 17 i 35 del polígon 5 del terme municipal del Fondó de les Neus de l'expedient de referència, es compleixen amb tots els tràmits de publicitat prèvia i de notificació personal a tots els afectats de les operacions de delimitació o fitació.  
Així, es fixa com a data de començament de les operacions de delimitació el dia 15 d'abril de 2021, a les 11.00 hores, a l'Ajuntament del Fondó de les Neus, i és aquesta circumstància objecte de la publicitat prèvia següent:  
- Anunci en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana núm. 9043 de data 17 de març de 2021.  
- Edicte a l'Ajuntament del Fondó de les Neus. Justificant d'eixida de 18 de març de 2021  
€ Notificació a les persones interessades, serveis afectats i comunicació a organitzacions i col·lectius interessats. Registre d'eixida de 9 de març de 2021  
€ Anunci en el BOE núm.87 de data 12 d'abril de 2021 amb les notificacions infructuoses.  
- Edicte als ajuntaments d'Alacant, Barcelona, Elx i el Fondó de les Neus, amb les notificacions infructuoses corresponents a cada municipi. Signats en 9 d'abril de 2021.  
Així mateix, en data 12 de març de 2021, a les 12.04 hores, es notifica personalment a l'al·legant de la data de començament d'operacions de delimitació o fitació, mitjançant correu certificat amb justificant de recepció al seu domicili, obtingut de l'Oficina Virtual del Cadastre (registre públic) mitjançant certificació cadastral de la parcel·la cadastral de la qual figura com a titular.  
En una segona i tercera al·legació, expressa el seu desacord amb la nova definició de límits que es produirà en la delimitació, ja que, segons aprecia, no pren parts equitatives de tots dos costats de la via pecuària de referència i, per tant, no hi ha una justa equitat entre totes dues fites; així mateix, declara que la modificació del traçat d'una via pecuària ha de comptar amb totes les garanties possibles, sense que siga suficient una decisió arbitrària i unilateral que no compta amb totes les persones afectades.  
Dir que ens trobem en un expedient de delimitació que, com està determinat en l'article 14 de la Llei valenciana de vies pecuàries, és l'acte administratiu que defineix els seus límits degudament georreferenciats, de conformitat amb el que s'estableix en l'acte de classificació.  
  
La determinació dels seus límits ha de ser, per tant, un fidel reflex de l'aprovat en la classificació corresponent. Atés que les vies pecuàries són les rutes o itineraris per on discorre o ha estat discorrent tradicionalment el trànsit ramader, els límits s'ajusten tenint en compte tots els antecedents documentals i cartogràfics disponibles en el Fons Documental de Vies Pecuàries de la Comunitat Valenciana, o qualsevol altra aportació fefaent sobre el seu traçat tradicional.  
  
D'altra banda, cal remarcar que el fet que per l'interior d'una via pecuària discórrega un camí, no comporta que els seus eixos es corresponguen exactament. Al seu torn, un camí actual no té per què coincidir amb el tradicional o històric podent haver-se desplaçat la seua traça i fins i tot la seua amplària al llarg dels anys. En el cas concret de la delimitació de referència, el traçat proposat s'adapta a la traça observable sobre la fotografia històrica, en què queda envoltat el camí.  
Per tot això, no és correcte afirmar que la delimitació no pren part equitativa de tots dos costats de la via pecuària de referència, assumint el camí actual com a eix exacte de la vereda classificada.  
En conseqüència de tot això, s'informa desfavorablement les al·legacions formulades, desestimant-se aquestes i se li comunica que aquest acte no és susceptible de cap recurs al ser un acte de mer tràmit, i se li indica que el seu dret a recurs haurà de ser exercit davant la resolució que pose fi a aquest procediment.  
2. José Luis Santorio Díaz i María Carmen García Casamayor.  
Com a persones interessades presenten escrit d'al·legacions de data 23 de juliol de 2021, durant l'exposició pública de l'expedient de referència.  
Figura aquest escrit amb la capçalera INUR Abogados Derecho Inmobiliario y Urbanismo i en l'altressí dic de l'escrit: «Que autoritze el lletrat Rafael Moreno Ubric (col. 6.483 ICALI) a presentar aquestes al·legacions en el nostre nom i a representar-nos en aquest expedient.»  
  
A aquest escrit, signat per les persones interessades, s'adjunta determinada documentació, el contingut de la qual es dona ací per reproduït, que té entrada en el registre telemàtic de la Generalitat el 23 de juliol de 2021.  
En la instància apareix en el requadre de dades de la persona o entitat representant, l'advocat Rafael Moreno Ubric que, segons requadre d'exposició, presenta al·legacions dins del termini d'exposició pública de la proposta de delimitació de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», publicada en el DOGV núm. 9114 de data 25 de juny de 2021, que se segueix expedient de referència, i en el requadre de sol·licitud, demana que s'estimen aquestes.  
Així mateix, en el requadre de notificacions, les persones interessades manifesten que desitgen comunicar-se electrònicament amb l'Administració i en aquest requadre figura l'adreça del despatx d'advocats esmentat anteriorment, així com el correu electrònic de l'advocat citat.  
  
En data 5 de novembre de 2021, es requereix, per un termini de deu dies, l'acreditació de la representació de l'advocat, de conformitat amb l'article 5 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, atés que l'autorització de les persones interessades a l'advocat en l'escrit d'al·legacions mitjançant altressí dic no és suficient acreditació de la representació.  
  
En data 18 de novembre de 2021 té entrada en el registre telemàtic de la Generalitat instància acompanyada d'escriptura de poder general de data 17 de novembre de 2021 atorgada per les persones interessades José Luís Santorio Díaz i María Carmen García Casamayor a favor del representant Rafael Moreno Ubric.  
En la pàgina 6 d'aquesta escriptura consta: «Expressament autoritzen l'apoderat perquè puga actuar en representació dels compareixents en qualsevol actuació administrativa i davant qualsevol Administració pública de la Comunitat Valenciana en relació a la finca situada en el Camí Carrilé, en el terme municipal del Fondó de les Neus (Alacant), amb les més àmplies facultats a aquest efecte».  
De l'expedient de delimitació es desprén que les parcel·les del Fondó de les Neus afectades per aquest són la 03077A005000340000PQ (sòl) a la qual se li assigna el número d'intrusió 13, corresponent a una superfície de 249,03 m²; i la 0005001XH8450S0001SE (habitatge) a la qual se li assigna el número d'intrusió 14, corresponent a una superfície de 40,02 m².  
Quant a les al·legacions presentades per la interessada, es contesta:  
  
«La part al·legant en l'exposició del seu escrit d'al·legacions denuncia que els compareixents no han rebut notificació personal per a formular al·legacions davant la delimitació proposada, malgrat tindre la condició d'afectats per aquest, hem tingut coneixement que mitjançant publicació en el DOGV núm. 9114 de data 25 de juny de 2021, s'ha sotmés a informació pública la proposició de delimitació parcial de la via pecuària denominada «Vereda de la Serra d'Orts», circumscrit al tram comprés entre les parcel·les cadastrals 17 i 35 del polígon 5, del terme municipal del Fondó de les Neus.  
En síntesi, es formulen les al·legacions següents:  
«Primera. Condició de les persones interessades.  
- Són propietaris de la finca registral 11.182 (adquirida mitjançant escriptura pública de compravenda atorgada l'any 1996). Sobre la finca descrita se situa un habitatge unifamiliar que, malgrat no constar registrat, va ser construït l'any 1970 i disposa de llicència municipal d'obra atorgada per l'Ajuntament del Fondó de les Neus en 1979. Documentació aportada:  
· Còpia de l'escriptura de compravenda (DOC. 1)  
· Còpia de l'informe de l'Ajuntament del Fondó de les Neus de 1996 en què es reflecteix l'antiguitat de l'habitatge i la concessió de la llicència (DOC. 2)  
· Còpia del Decret d'Alcaldia d'atorgament de llicència d'obra de tanca (DOC. 3)  
· Còpia de les consultes cadastrals com (DOC. 4)  
- Els compareixents tenen la condició de persones interessades conforme al que es disposa en l'art. 4 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques havent comparegut ja en l'acta de fitació realitzada el 15 d'abril de 2021.  
Segona. Defectes processals en què incorre l'expedient.  
- L'expedient s'ha concebut de manera arbitrària i discriminatòria, i incorre en els defectes processals següents:  
· L'art. 11 de la Llei 3/2014, d'11 de juliol, de la Generalitat, de vies pecuàries de la Comunitat Valenciana, contempla diferents procediments de gestió, entre els quals es troben el de desafectació o el de modificació de les vies pecuàries quan deixen de ser adequades o innecessàries, com succeeix en el cas que ens ocupa. No obstant això, la Conselleria, en lloc d'activar aquests procediments, ha acudit al de delimitació, sense cap justificació, en clar perjudici dels afectats que han de suportar la perpetuació d'una via pecuària que va ser constituïda durant la dictadura, sense cap indemnització econòmica, i que, a més, tenia una finalitat que hui dia ha desaparegut.  
· La delimitació «parcial» promoguda per la Conselleria no abasta tot el traçat de la via pecuària, sinó només un tram. Certament l'art. 14.2 de la LVPCV contempla actuar d'aquesta manera quan «siga necessària una especial precisió en la determinació de (la seua) amplària i límit- No obstant això, no consta justificada tal necessitat en l'expedient i, a més, resulta paradoxal que es considere convenient delimitar aquest tram i no el que creua el centre del municipi, inclosa la plaça que se situa l'Ajuntament, en què resulta més raonable que es produïsca la necessitat de precisar l'amplària i límits de la via. Dit això, considerem que la decisió adoptada manca de motivació i és discriminatòria, vulnerant els arts. 35 de la LPACAP i 14 de la CE.  
· L'expedient s'ha iniciat a instàncies de l'únic pastor que transita per la via pecuària, que, sense disposar de la corresponent autorització administrativa per al desenvolupament de la seua activitat, fa un ús abusiu i particular del camí com si fora de la seua exclusiva propietat, causant perjudicis i enfrontant-se als veïns. No obstant això, s'ha optat per tramitar l'expedient «d'ofici», alliberant les despeses generades per aquest, en contra del mateix criteri que la Generalitat manté i publica en la seua pàgina web.  
Tercera. Ineficàcia de la classificació de la via pecuària.  
- La via pecuària va ser creada mitjançant la seua classificació de 1973, estant encara vigent el règim de la dictadura i en el qual regia el Reglament de vies pecuàries de 1944, que no contemplava cap mecanisme d'expropiació dels terrenys, com sí que ho fa la legislació actual (art. 13.3 LVPCV), la qual cosa va suposar que els propietaris afectats (com ho eren els pares del compareixent) no reberen cap indemnització. S'acompanya còpia del document de classificació esmentat com a DOC. S  
- De manera que, llevat que la Conselleria acredite que el pagament de les indemnitzacions sí que es va produir, sol·licite que es procedisca a la revisió d'ofici de la classificació per confiscatòria (art. 106 LPACAP) amb els efectes que d'aquest pronunciament deriven. O, subsidiàriament, es reconega als afectats el dret a rebre la indemnització corresponent, segons el que es disposa en l'article 4 de la Llei 52/2007 (de memòria històrica).  
Quarta. Desaparició del motiu que va justificar la creació de la via pecuària.  
- Segons es dedueix de la memòria de la classificació de la via pecuària era la de cobrir les necessitats de la ramaderia transhumant i és notori i manifest que s'ha produït la desaparició del motiu que va justificar la seua creació, perquè fa molts anys que no es practica la transhumància en l'emplaçament que ens ocupa, sinó exclusivament el pas d'un xicotet ramat d'ovelles que pernocta sempre en el mateix lloc, per la qual cosa correspon la desafectació (art. 17 LVPCV): a) total dels terrenys afectats; o b) subsidiàriament, parcial, modificant la seua amplària dels vint a sis metres, que són suficients per a cobrir les necessitats ramaderes actuals en la zona. De fet, l'art. 5 de la LVPCV disposa que l'amplària de les vies pecuàries no pot excedir dels vint metres, però no fixa cap límit inferior.  
- Al mateix temps que ha desaparegut la transhumància i l'activitat ramadera, s'ha produït l'eixample del casc cap a la zona que ens ocupa, s'han ocupat i tancat terrenys, i s'han construït nous habitatges que són habitades per tercers adquirents de bona fe, desconeixedors de l'existència de la citada via, perquè en alguns casos ni tan sols consta registrada.  
  
Cinquena. L'únic pastor que fa ús de la via pecuària no té llicència d'activitat.  
- Com s'ha dit, l'únic pastor que transita per la via pecuària, que és, al seu torn, el promotor d'aquest expedient, malgrat que no consta que dispose de llicència per a desenvolupar l'activitat de ramaderia, entre altres motius, perquè no guarda la distància mínima a les delimitacions del sòl urbà. Sol·licitem, doncs, a la Conselleria que verifique aquest est amb l'Ajuntament i, en tal cas, prohibisca l'activitat.  
  
Sisena. Oposició al traçat proposat.  
- Subsidiàriament, per al cas que les precedents al·legacions resulten desestimades, ens oposem al tram proposat per la Conselleria que afecta l'habitatge i a la tanca de propietat dels compareixents.  
  
- No consta acreditat que el traçat proposat per la Conselleria siga, en realitat, el que consta identificat en el Pla de classificació aprovat en 1973, que no té d'escala o georreferència. Desconeixen el criteri per a proposar el traçat i no un altre que evite afectar l'habitatge dels compareixents, com sí que es fa amb la resta de les existents en l'entorn.  
  
- L'únic habitatge afectat és el seu, la qual cosa manca de tot sentit si tenim en compte que aquest es va construir (1970) amb anterioritat a la mateixa classificació de la via pecuària (1973). No té lògica pensar que es proposara en 1973 el traçat de la vereda incloent a propòsit una casa preexistent quan existien i continuen existint terrenys al nord lliures de tota construcció pels quals pot transitar el bestiar.  
  
- En la descripció d'altres vies pecuàries es va incloure l'existència de les cases afectades, a diferència del que succeeix en la seua. Així, per exemple, en descriure la vereda «del Rollo» es diu que la mateixa passa «per casa de Rosalia, a la seua dreta, casa de Bufón, (...)». En la vereda «del Picacho» es diu que passar pel «corral de Tarabilla, cases de Galiana, Rincón del Polonés, (...)». Per contra, la descripció de la «Serra d'Orts» no descriu cap habitatge, malgrat que, com s'ha demostrat, la que pertanyia als compareixents ja existia. En definitiva, no hi ha cap dubte que la vereda «Serra d'Orts» no va afectar en la seua creació a la casa propietat dels compareixents, perquè si així haguera sigut, tal circumstància constaria descrita en el document de classificació elaborat pel perit agrícola de l'Estat José María Yustos González.  
  
- Així doncs, se sol·licita la modificació del tram esmentat, desplaçant-lo a la zona no ocupada per la casa i la tanca que pertanyen als compareixents.  
En virtut d'això, sol·licita que s'admeten les seues al·legacions i s'arxive aquest expedient de delimitació, procedint, a continuació, a:  
  
- Incoar el corresponent expedient de revisió d'ofici de la classificació de la via pecuària amb els efectes que d'aquest pronunciament deriven o, en cas contrari, es reconega als afectats el dret a rebre la indemnització corresponent, segons el que es disposa en l'art. 4 de la Llei 52/2007 (de memòria històrica).  
- Subsidiàriament, a incoar i tramitar el corresponent expedient de desafectació: a) total de la via pecuària, per haver desaparegut la finalitat per a la qual va ser creada (necessitats de la ramaderia transhumant); o b) parcial, modificant la seua amplària dels vint a sis metres, que són més que suficients per a cobrir les necessitats ramaderes actuals en la zona.  
- Subsidiàriament que es desplace el tram proposat per la Conselleria desplaçant-lo a la zona no ocupada per la casa i la tanca que pertanyen als compareixents.  
Amb caràcter previ a les al·legacions formulades la part al·legant denuncia que els compareixents no han rebut notificació personal per a formular al·legacions davant la delimitació proposada, malgrat tindre la condició d'afectats per aquest.  
Sobre aquest tema, ressenyar que, en aquest procediment de delimitació, s'ha complit amb la participació de les persones interessades exigit en els articles 82 i 83 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques  
Així, vist l'expedient de referència, es constaten dos intents de notificació personal als al·legants José Luis Santorio Díaz i María Carmen García Casamayor del tràmit d'audiència d'aquesta delimitació en dates 30 de juny i 1 de juliol de 2021, mitjançant correu certificat amb justificant de recepció al seu domicili situat a Fuenlabrada.  
Al no poder-se practicar la notificació, es va procedir en data 9 de setembre de 2021 a la seua notificació per mitjà d'anunci mitjançant Edicte d'infructuosos exposat en el tauler de l'Ajuntament de Fuenlabrada.  
Quant a les al·legacions formulades, es contesta en els termes següents:  
«A la primera al·legació. Sobre la condició de persones interessades en l'expedient.  
Res a objectar sobre la condició de persones interessades en aquest expedient, ja que són titulars d'un bé immoble confrontant a la delimitació, això és, de la finca registral 11.182, adquirida mitjançant escriptura pública de compravenda atorgada l'any 1996 i són persones interessades en aquest procediment de delimitació conforme al que es disposa en l'article 4 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.  
L'habitatge unifamiliar va ser construït en 1970, però no figura registrat abans de l'aprovació de classificació de la via pecuària per Ordre de 10 de juliol d'en 1975 i disposa de llicència municipal d'obra atorgada per l'Ajuntament del Fondó de les Neus en 1979.  
El fet de la seua construcció anterior a la classificació de la via pecuària no preval davant d'aquesta, ja que s'ha de tindre en compte que la classificació d'uns terrenys com a via pecuària parteix que ja existeixen els camins ramaders, ja existeix el traçat, és un acte administratiu que es limita a declarar que per ací passava el bestiar, i aquesta declaració permet l'aplicació de la normativa administrativa especial de vies pecuàries i produeix l'efecte jurídic de convertir aquests terrenys en domini públic.  
Pel que l'itinerari ramader per on passava el bestiar en aquesta zona del Fondó de les Neus és anterior a la construcció de l'habitatge de 1970 segons el fons documental cartogràfic que consta al punt 4 de la proposició de delimitació.  
Aquest és el criteri del legislador, «les vies pecuàries no classificades conserven la seua condició originària i hauran de ser objecte de classificació amb la màxima urgència» de conformitat amb el que es disposa en la disposició transitòria quarta de la Llei 3/2014, d'11 de juliol, de la Generalitat, de vies pecuàries de la Comunitat Valenciana en concordança amb el que s'estableix en la disposició addicional primera de la Llei estatal 3/1995, de 23 de març, de vies pecuàries.  
Quant a la llicència municipal d'obra de 1979, ressenyar que el permís de construcció procedeix de l'Ajuntament del Fondó de les Neus, sense competència en vies pecuàries, per la qual cosa la resolució aprovatòria d'aquest acte no implica la inexistència de vies pecuàries, o la no afectació a aquestes, per això, aquesta administració local hauria d'haver sol·licitat informe a la direcció territorial competent per raó del lloc, sobre l'existència de vies pecuàries en la zona d'actuació, prèviament a l'autorització pertinent.  
A la segona al·legació. Sobre els defectes processals en els quals incorre l'expedient.  
L'article 14.1 de la Llei 3/2014, d'11 de juliol, de la Generalitat, de vies pecuàries de la Comunitat Valenciana, estableix: «La delimitació és l'acte administratiu que defineix els límits degudament georreferenciats de les vies pecuàries, de conformitat amb el que s'estableix en l'acte de classificació.»  
Aquest mateix precepte normatiu al punt 2 determina: «La delimitació s'iniciarà d'ofici, per iniciativa pròpia o a petició dels confrontants. Executarà i complementarà la classificació en aquells trams en què siga necessària una especial precisió en la determinació de l'amplària i límits de les vies pecuàries».  
Vistos els antecedents que es troben en la proposició de delimitació objecte d'exposició pública en aquest expedient, els informes i denúncia de l'agent mediambiental sobre intrusions de la via pecuària, la conflictivitat entre el pastor i els veïns de la zona, quan el primer passa amb el seu bestiar pel tram de la via pecuària on se situen habitatges, el procedent és iniciar un procediment de delimitació per a determinar la ubicació exacta de la via pecuària, això és, determinar els seus límits, i és la depuració física i jurídica de la via pecuària requisit sine qua non, en el seu cas, per a una posterior desafectació o modificació de traçat de la via pecuària que planteja la part al·legant.  
No hi ha discriminació ni es vulneren els arts. 35 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques i 14 de la Constitució Espanyola, quan es determina en la resolució d'acord d'inici de l'expedient de delimitació, degudament motivat, que aquest siga parcial sobre un tram concret d'una via pecuària, ja que la normativa sectorial d'aplicació no obliga al fet que siga total.  
Aquesta delimitació de la via pecuària denominada «Vereda de la Serra d'Orts», se circumscriu al tram comprés entre les parcel·les cadastrals 17 i 35 del polígon 5, del terme municipal del Fondó de les Neus segons els antecedents, informes i denúncia de l'agent mediambiental Manuel Collado Velázquez, en concret:  
- En data 24 de juliol de 2017 emet informe de presumpta ocupació de via pecuària en relació a denúncia de Francisco José Cerdà Sánchez, remés a l'instructor de sancions de la Direcció Territorial d'Alacant, en el qual assenyala: «que tant la parcel·la 14 com la parcel·la 25 del polígon 5 de la partida Tolomó del Fondó de les Neus es troben amb tanques (fa diversos anys), i entre ambdues discorre la via pecuària denominada «Vereda de la Serra d'Orts» (segons la seua classificació), la qual té una amplària legal i necessària de 20,89 metres. Però entre totes dues tanques (parcel·la 14, propietat de Primitiu Fernández Navarro i parcel·la 25, propietat de Lázaro Miralles Franco), queda una amplària de 5 a 7 metres aproximadament, però al no estar delimitada aquesta via pecuària, no puc precisar quants metres de tanca o habitatge ocupen presumptament la via pecuària, o si la parcel·la 14 és la que envaeix la VP. Tots dos propietaris de les parcel·les reconeixen que per ací passa la via pecuària denominada «Vereda de la Serra d'Orts». A aquest informe, s'adjunta ortofoto de situació de les parcel·les i vereda segons classificació.  
- En data 30 d'abril de 2020 emet informe sobre problemes de veïns amb pastor en la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», remés al cap de Servei Territorial de Medi Ambient d'Alacant, en el qual indica que el pastor compleix amb les disposicions legals aplicables per la seua activitat ramadera, que hi ha habitatges aïllats i amb tanques que ocupen fins a 15 metres d'amplària reduint la vereda a 5 metres i els veïns d'aquestes mantenen una actitud conflictiva amb el pastor quan passa el bestiar, que la policia local li ha sol·licitat panell informatiu de via pecuària, el qual va ser facilitat i col·locat per l'Ajuntament i que tant els veïns, ajuntament i pastor reconeixen l'existència d'aquesta vereda.  
  
- En data 10 d'agost de 2020 es presenta denúncia per l'agent mediambiental citat davant la Direcció Territorial d'Alacant sobre estacionament de vehicle en via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts» de 20,89 metres d'amplària legal segons la seua classificació, degudament senyalitzada, indicant que hi ha habitatges aïllats i amb tanques a banda i banda de la citada via pecuària, la qual la redueixen uns 5 metres d'amplària i a més aparquen vehicles en aquesta via pecuària obstaculitzant encara més el trànsit habitual de bestiar (700 caps), provocant-li greus problemes al pastor per a poder passar amb el seu ramat. Així mateix, consta que el mes de juny de 2020 se li va comunicar a la família de la denunciada que no aparcara els vehicles en la via pecuària, i va fer cas omís, per a així poder afavorir el pas habitual del ramat d'ovelles.  
  
L'expedient administratiu de delimitació s'inicia d'ofici, no sols perquè el pastor Francisco José Cerdà Sánchez, en data 24 de maig de 2017, posa en coneixement d'un òrgan administratiu (Direcció Territorial d'Alacant de la Conselleria d'Agricultura, Medi ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural) l'existència d'un determinat fet que poguera justificar la iniciació d'ofici d'un procediment administratiu (article 62 de la Llei 39/2015 ja citada) per a la reposició immediata de la legalitat urbanística sobre la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», sinó també pels dos informes i una denúncia de l'agent mediambiental de la zona, referits anteriorment, que figuren en els antecedents de la proposició de delimitació de la via pecuària citada.  
A la tercera al·legació. Ineficàcia de la classificació de la via pecuària.  
Els al·legants manifesten que la via pecuària es crea amb la seua classificació de 1973 conforme al reglament de vies pecuàries de 1944 que no contemplava cap mecanisme d'expropiació dels terrenys, com sí que ho fa la legislació actual (art. 13.3 LVPCV) el que va suposar que els propietaris afectats (com ho eren els pares del compareixent) no reberen cap indemnització.  
Cal reiterar que no és el mateix la creació d'una via pecuària i la classificació d'una via pecuària, perquè la classificació parteix de que ja existeixen els camins ramaders, ja existeix el traçat, és un acte administratiu que es limita a declarar que per ací passava el bestiar i aquesta declaració permet l'aplicació de la normativa administrativa especial de vies pecuàries i produeix l'efecte jurídic de convertir aquests terrenys en domini públic.  
La normativa bàsica estatal de la Llei 3/1995, de 23 de març, de vies pecuàries en el seu article 6 realitza igualment aquesta distinció i preveu també que tindrà efectes diferents, atés que la creació, ampliació i restabliment d'una via pecuària porta aparellada la declaració d'utilitat pública a efectes expropiatoris, i no obstant això en la classificació com a via pecuària els terrenys afectats es converteixen en domini públic sense necessitat de dur a terme la seua expropiació forçosa.  
Per tant, l'article 6 de la Llei estatal 3/1995 com l'article 13.3 de la Llei 3/2014 valenciana de vies pecuàries estableixen que la creació i ampliació de les vies pecuàries porten aparellades la declaració d'utilitat pública a efectes expropiatoris dels béns i drets afectats, però no la classificació, per la qual cosa no és procedent cap indemnització a les persones afectades per la classificació de la via pecuària regulada en l'article 13.2 de la precitada Llei 3/2014.  
Persones afectades que o bé van poder al·legar mentre es tramitava el projecte de classificació de la via pecuària de 2 de setembre de 1974 o bé posteriorment recórrer l'ordre de la seua aprovació de 10 de juliol de 1975, degudament publicada tant en el Boletín Oficial del Estado el 8 de setembre de 1975 com en el de la província d'Alacant el 22 de setembre de 1975 i no ho van fer, per la qual cosa aquesta disposició administrativa de caràcter general va esdevindre ferma, sent vàlida conforme a Dret i amb plena eficàcia.  
D'igual manera, no correspon la revisió de classificació d'ofici sol·licitada per la part al·legant, atés que només cal la revisió de la classificació prevista en l'article 13 de la Llei 3/2014 quan estem davant errors quant a les seues característiques físiques o a la realitat històrica de la Comunitat Valenciana i sempre que aquests errors s'acrediten de conformitat amb els antecedents documentals i històrics, que no s'aprecien en aquest cas, consultat el Fons Documental de Vies Pecuàries de la Comunitat Valenciana.  
Tampoc, correspon la indemnització sol·licitada sobre la base del que es disposa en l'article 4 de la Llei 52/2007 de memòria històrica, al no provar la part al·legant que la classificació de l'itinerari ramader com a via pecuària núm. 4, «Vereda de la Serra d'Orts», en el terme municipal del Fondó de les Neus va ser efectuada per un òrgan administratiu el setembre de 1975, fonamentant-se en motius polítics, ideològics o de creences religioses i no en criteris tècnics i tot això en perjudici de les persones afectades.  
A la quarta al·legació. Desaparició del motiu que va justificar la creació de la via pecuària.  
Quant al que s'ha d'entendre per creació de via pecuària i la seua diferenciació respecte de la classificació d'una via pecuària reiterar el ja contestat en les al·legacions precedents.  
La part al·legant sosté que correspon la desafectació de la via pecuària (art. 17 de la Llei valenciana de vies pecuàries) total dels terrenys afectats; o subsidiàriament, parcial, modificant la seua amplària dels vint a sis metres, que són suficients per a cobrir les necessitats ramaderes actuals en la zona. De fet, l'art. 5 de la LVPCV disposa que l'amplària de les vies pecuàries no pot excedir dels vint metres, però no fixa cap límit inferior. I, tot això, perquè hui dia al Fondó de les Neus ja no hi ha ramaderia transhumant, que va ser el que va justificar l'existència de la via pecuària segons la memòria de classificació.  
  
En l'actualitat, conforme a la normativa vigent actual, «Les vies pecuàries es configuren com a elements multifuncionals, que compaginen i simultaniegen la funció tradicional i prioritària de la transhumància estacional, la trasterminància i altres moviments de bestiar de tota classe amb altres funcions compatibles, de caràcter agrícola, i complementàries, que tenen com a destí l'ús recreatiu, esportiu i mediambiental dels ciutadans.» (Article 2 de la Llei valenciana de vies pecuàries).  
  
Per consegüent, es conceptua a la via pecuària com a element multifuncional, on no sols s'ha d'atendre el seu ús prioritari de moviment de bestiar que, per cert, en l'actualitat ho realitza un pastor amb 700 ovelles segons informa l'agent mediambiental de la zona, sinó que contempla altres usos, tant compatibles com complementaris que justifiquen l'existència de la via pecuària, per la qual cosa no cal desafectar del domini públic el «Vereda de la Serra d'Orts» al no provar la part al·legant que no resulta adequada als usos o destins determinats en l'article 2 d'aquesta llei. Tampoc ha acreditat que la via pecuària puga complir els usos prioritaris, compatibles i complementaris amb una reducció de la seua amplària a 6 metres després d'una desafectació parcial.  
  
I finalment, cal indicar que si bé l'art. 5 de la Llei valenciana de vies pecuàries contempla les amplàries màximes que pot tindre cada tipus de via pecuària, l'Ordre que aprova la classificació del «Vereda de la Serra d'Orts» al Fondó de les Neus estableix que té un ample legal de 20,89 metres.  
Quant a l'eixample del nucli urbà del Fondó de les Neus i la construcció de nous habitatges habitats per tercers adquirents de bona fe, desconeixedors de l'existència de la citada via, perquè en alguns casos ni tan sols consta registrada.  
No és justificable la construcció d'habitatges en una via pecuària, que és preexistent a qualsevol actuació urbanística i s'ha de tindre en compte en tota expansió urbanística d'una població havent de figurar en el corresponent planejament urbanístic i integrar-se com a sistema general de comunicació tant en sòl classificat d'urbà com de rústic.  
  
En l'actualitat, l'article 20 de la Llei valenciana de vies pecuàries exigeix la integració de les vies pecuàries en el planejament urbanístic i l'obligatorietat de representar-se gràficament en els instruments de planejament urbanístic i, en el seu cas, territorial.  
Quant a la bona fe dels tercers adquirents desconeixedors de l'existència de la via pecuària i ni tan sols consta registrada.  
Les vies pecuàries l'itinerari de les quals discorre per territori valencià són béns de domini públic de la Generalitat i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables, de conformitat amb el que s'estableix en l'art. 3 de la Llei valenciana de vies pecuàries en concordança amb l'art. 2 de la Llei estatal de vies pecuàries.  
La fe pública registral no arriba a les qualitats físiques de la finca que conste inscrita, perquè la ficció jurídica de l'art. 34 de la Llei hipotecària només cap quant als aspectes jurídics del dret i la titularitat i no sobre dades descriptives.  
Conforme a la jurisprudència interpretativa de l'art. 34 de la Llei hipotecària, Sentències del Tribunal Suprem de 28 de març de 1979 i 24 de juliol de 1983, la fe pública registral no garanteix l'exactitud de les dades del nou fet, relatives a la descripció de la finca, com ara la naturalesa, situació, fites i superfície. El que ha de complementar-se amb el que igualment és doctrina del mateix tribunal; per exemple, sentència de 5 de febrer de 1999, «el principi de legitimació (article 38 de la Llei hipotecària) que presumeix l'existència de drets inscrits, tal com consten en l'assentament, i la seua possessió, no és aplicable quan intenta oposar-se a una titularitat del domini públic, perquè aquesta és inatacable encara que no figure en el Registre de la Propietat, ja que no fa del tràfic jurídic base del Registre, sinó de la Llei i és protegible davant els assentaments registrals i fins i tot davant la possessió continuada».  
  
La falta de constància de l'existència de la via pecuària en els registres públics no és prova de la seua inexistència.  
Finalment, els veïns de la població tenen constància de l'existència de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», segons informe de l'agent mediambiental de la zona de data 30 d'abril de 2020, en el qual consta que la policia local li ha sol·licitat panell informatiu de via pecuària, el qual va ser facilitat i col·locat per l'Ajuntament i que tant els veïns, Ajuntament i pastor reconeixen l'existència d'aquesta vereda.  
  
A la cinquena al·legació. L'únic pastor que fa ús de la via pecuària no té llicència d'activitat.  
La llicència municipal d'activitat no s'exigeix per a un pastor que transite per una via pecuària, si de cas, una capacitació professional. No obstant això, qüestió diferent és si té una nau, local o granja on estabule el bestiar d'ovelles i cabres, és a dir, ramaderia intensiva on sí que ha de posseir-la, però en el cas que ens ocupa no té transcendència en el tram de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts» objecte d'aquesta delimitació parcial, perquè el conflicte amb els veïns de la zona no es deu a la ubicació de la nau on el pastor guarda el ramat sinó quan aquest discorre pel tram esmentat segons els informes de l'agent mediambiental de la zona.  
La part al·legant assenyala que la Generalitat ha de dirigir-se a l'Ajuntament per a esbrinar si el pastor té aquesta llicència, i això no és així en un expedient administratiu de determinació dels límits d'una via pecuària com és una delimitació, però els al·legants poden acudir a l'ajuntament i realitzar aquesta gestió si ho consideren convenient per als seus interessos.  
A la sisena al·legació. Oposició al traçat proposat.  
- No consta acreditat que el traçat proposat per la Conselleria siga, en realitat, el que consta identificat en el Pla de classificació aprovat en 1973, que no té escala o georreferència. Desconeixen el criteri per a proposar el traçat i no un altre que evite afectar l'habitatge dels compareixents, com si es fa amb la resta de les existents en l'entorn.  
  
Cal dir que ens trobem en un expedient de delimitació que, com està determinat en l'article 14 de la Llei valenciana de vies pecuàries, és l'acte administratiu que defineix els seus límits degudament georreferenciats, de conformitat amb el que s'estableix en l'acte de classificació.  
  
La determinació dels seus límits ha de ser, per tant, un fidel reflex de l'aprovat en la classificació corresponent. Atés que les vies pecuàries són les rutes o itineraris per on discorre o ha vingut discorrent tradicionalment el trànsit ramader, els límits s'ajusten tenint en compte tots els antecedents documentals i cartogràfics disponibles en el Fons Documental de Vies Pecuàries de la Comunitat Valenciana, o qualsevol altra aportació fefaent sobre el seu traçat tradicional.  
  
D'altra banda, cal remarcar que el fet que per l'interior d'una via pecuària discórrega un camí, no comporta que els seus eixos es corresponguen exactament. Al seu torn, un camí actual no té per què coincidir amb el tradicional o històric podent haver-se desplaçat la seua traça i fins i tot la seua amplària al llarg dels anys. En el cas concret de la delimitació de referència, el traçat proposat s'adapta a la traça observable sobre la fotografia històrica, en la qual queda envoltat el camí.  
- L'únic habitatge afectat és el seu, la qual cosa no té de tot sentit si tenim en compte que aquesta es va construir (1970) amb anterioritat a la pròpia classificació de la via pecuària (1973). No té lògica pensar que es proposara en 1973 el traçat de la vereda incloent a propòsit una casa preexistent quan existien i continuen existint terrenys al nord lliures de tota construcció pels quals pot transitar el bestiar.  
  
- En la descripció d'altres vies pecuàries es va incloure l'existència de les cases afectades, a diferència del que succeeix en la seua. Així, per exemple, en descriure la vereda «del Rollo» es diu que la mateixa passa per «casa de Rosalía, a la seua dreta, casa de Bufón, (...)». En la vereda «del Picacho» es diu que passar pel corral de Tarabilla, cases de Galiana, Rincón del Polonés, (...)». Per contra, la descripció de la «Serra d'Orts» no descriu cap habitatge, malgrat que, com s'ha demostrat, la pertanyent als compareixents ja existia. En definitiva, no hi ha cap dubte que la vereda «Serra d'Orts» no va afectar en la seua creació a la casa propietat dels compareixents, perquè si així haguera sigut, tal circumstància constaria descrita en el document de classificació.  
  
Cal dir que l'estil i grau de detall de les descripcions de les vies pecuàries en els projectes de classificació varien en funció de l'instructor que les haja realitzades. Així mateix, cal matisar que l'ús per part de l'instructor del procediment de classificació d'expressions com «passar per la casa de» no comporta l'afecció o no sobre la via pecuària, sinó que sol ser una forma molt habitual de nomenar elements que va deixant a un costat o un altre del traçat de manera que la ubicació de la via pecuària quede més delimitada, independent que aquests elements quedaren dins o fora de l'ample classificat.  
Vist tot el que s'hi ha exposat, insistir que ens trobem en un expedient de delimitació l'objectiu del qual no és un altre que definir els límits de la via pecuària de conformitat amb l'acte de classificació per a garantir la correcta conservació i gestió del domini públic.  
No correspon en aquest expedient la revisió de la classificació per no ser el seu objecte, a part de no constatar cap error en la classificació de la via pecuària. Tampoc, la seua desafectació total o parcial, sinó en tot cas, haurà de ser a posteriori, una vegada aprovada i ferma la delimitació, quan puga formular la seua petició de desafectació.  
Igualment, no correspon la modificació del tram proposat per la Conselleria que afecta l'habitatge i a la tanca propietat que pertany als al·legants, desplaçant-lo a la zona no ocupada, atés que en aquest expedient es tenen en compte tots els antecedents documentals i cartogràfics disponibles en el Fons Documental de Vies Pecuàries de la Comunitat Valenciana, reiterant que un camí actual no té per què coincidir amb el tradicional o històric podent haver-se desplaçat la seua traça i fins i tot la seua amplària al llarg dels anys. I en aquesta delimitació el traçat proposat de la Conselleria s'adapta a la traça observable sobre la fotografia històrica, en la qual queda envoltat el camí.  
  
En conseqüència, de tot això, s'informa desfavorablement les al·legacions formulades, desestimant-se aquestes i se li comunica que aquest acte no és susceptible de cap recurs al ser un acte de mer tràmit, i se li indica que el seu dret a recurs haurà de ser exercit davant la resolució que pose fi a aquest procediment.  
3. Lázaro Miralles Franco.  
Com a interessat presenta escrit d'al·legacions de data 20 de juliol de 2021, durant l'exposició pública de l'expedient de referència.  
  
Figura aquest escrit amb la capçalera INUR Abogados Derecho inmobiliario y Urbanismo i en l'altressí dic de l'escrit: «que autoritze el lletrat Rafael Moreno Ubric (col. 6.483 ICALI) a presentar aquestes al·legacions en el nostre nom i a representar-nos en aquest expedient.»  
  
A aquest escrit, s'adjunta determinada documentació, el contingut de la qual es dona ací per reproduït, que té entrada en el registre telemàtic de la Generalitat el 23 de juliol de 2021.  
En la instància apareix en el requadre de dades de la persona o entitat representant, l'advocat Rafael Moreno Ubric que, segons requadre d'exposició, presenta al·legacions dins del termini d'exposició pública de la proposta de delimitació de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», publicada en el DOGV núm. 9114 de data 25 de juny de 2021, que se segueix expedient de referència, i en el requadre de sol·licitud, demana que s'estimen aquestes. Així mateix, en el requadre de notificacions figura l'adreça del despatx d'advocats esmentat anteriorment, així com el correu electrònic de l'advocat citat.  
Així mateix, en el requadre de notificacions, la persona interessada manifesta que desitgen comunicar-se electrònicament amb l'Administració i en aquest requadre figura l'adreça del despatx d'advocats esmentat anteriorment, així com el correu electrònic de l'advocat citat.  
En data 5 de novembre de 2021, es requereix, per un termini de deu dies, l'acreditació de la representació de l'advocat, de conformitat amb l'art. 5 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, atés que l'autorització de la persona interessada a l'advocat en l'escrit d'al·legacions mitjançant altressí dic no és suficient acreditació de la representació. Transcorregut aquest termini no s'ha presentat cap escrit.  
De l'expedient de delimitació es desprén que la parcel·la del Fondó de les Neus afectada per aquest és la 03077A005000240000PU i la 03077A005000250000PH a les quals se'ls assigna els núm. d'intrusió 3 i 4 corresponent a una superfície de 827,29 m² i 771,31 m², respectivament.  
Amb caràcter previ a la contestació de les al·legacions formulades, correspon analitzar l'acreditació de la representació de l'advocat en aquest expedient administratiu.  
La representació d'una persona interessada per un advocat requereix una acreditació documental o d'una compareixença apud acta, electrònica o presencial que ho acredite, de conformitat amb el que es disposa en l'art. 5.4 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.  
I, en conseqüència, el fet de presentar un escrit d'al·legacions de les persones interessades autoritzant la representació de l'advocat en l'expedient mitjançant altressí dic, annexat a la instància general d'inici i tramitació de procediments telemàtics de la conselleria on consta com a representant, segons justificant de registre d'entrada del registre telemàtic de la Generalitat, no es considera apoderament apud acta efectuat per compareixença electrònica en seu electrònica ni inscripció en el registre electrònic d'apoderaments de l'Administració pública competent.  
El supòsit de representació mitjançant apoderament apud acta efectuat per compareixença electrònica es realitza en la corresponent seu electrònica i aquesta representació s'emplenarà en la presentació de la sol·licitud en la seu electrònica, sent necessari aportar un document vàlid legalment que acredite la representació. Aquest document de representació el pot aportar tant la persona interessada com la representant.  
Quant a la inscripció del poder en el registre d'apoderaments, el poderdant i l'apoderat acudeixen a les oficines de l'assistència al registre i atorguen el poder determinant el seu tipus davant els funcionaris o funcionàries habilitats per a això.  
Igualment, s'acredita el poder apud acta per compareixença personal és la clàssica manera d'atorgar el poder, presentant-se el poderdant en les dependències administratives de l'òrgan administratiu responsable de la tramitació i expedint el poder davant l'instructor del procediment, qui estén acta i la incorpora a l'expedient administratiu.  
  
Així mateix, cal l'acreditació documental del poder, presentant una escriptura pública d'apoderament davant notari davant l'Administració pública conforme al que s'estableix en l'art. 16.4 de la Llei 39/2015.  
Finalment, cal indicar que la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica no té un formulari normalitzat de representació per a presentació d'escrits i documents en el seu registre electrònic a diferència de l'Agència Tributària. Organisme públic que al costat de la Seguretat Social disposen d'uns procediments administratius que es regeixen per la seua normativa específica i supletòriament pel que es disposa en el procediment administratiu comú de les administracions públiques tal com estableix la disposició addicional primera de la Llei 39/2015.  
Ara bé, l'escrit d'al·legacions signat per la persona interessada, acte de gestió de mer tràmit que no requereix representació, al no figurar en els supòsits de l'art. 5.3 de la precitada llei, això és, per a formular sol·licituds, presentar declaracions responsables o comunicacions, interposar recursos, desistir d'accions i renunciar a drets en nom d'una altra persona. Per tant, correspon respondre a les al·legacions formulades.  
  
En aquest cas, al no acreditar-se prou la representació de l'advocat i conforme a la literalitat de l'art. 5.3 de la Llei 39/2015, la recepció de notificacions tampoc requereix representació, després, en aquest expedient FOVARIOS 05/2005, no consta que Rafael Moreno Ubric siga representant de la persona interessada Lázaro Miralles Franco que ha sol·licitat que l'acreditara no ho va fer, per la qual cosa les notificacions es duen a terme amb la persona interessada.  
En la instància presentada consta que la persona interessada desitja comunicar-se amb l'administració per mitjans electrònics, per la qual cosa en principi se li hauria de notificar en format electrònic, però això serà així, sempre que la persona interessada dispose de certificat de signatura electrònica en la seu electrònica, i si no ho té, es notifica en format paper en el domicili designat per la persona interessada en el seu escrit d'al·legacions, que en aquest cas, és el despatx d'advocats del lletrat Rafael Moreno Ubric, que ha presentat aquest escrit.  
En síntesi, es formulen les al·legacions següents:  
Primera. Condició d'interessat.  
- És propietari de la finca registral 11.371, adquirida mitjançant escriptura pública de compravenda atorgada l'any 1988. La compra es va fer als seus pares que havien construït i habitaven un habitatge emplaçat sobre la finca, l'antiguitat de la qual és àmpliament superior a la creació de la via pecuària. Aporta còpia de l'escriptura de compravenda, còpia de les consultes cadastrals, i còpia del decret d'Alcaldia d'atorgament de llicència d'obra de tanca.  
- Així mateix, s'indica que l'al·legant Lázaro Miralles Franco ha comparegut ja en l'acta de fitació que va tindre lloc el 15 d'abril de 2021, en què va manifestar la seua oposició a l'expedient de delimitació i va realitzar una sèrie d'al·legacions contingudes en l'acta alçada, al contingut de la qual es remet.  
Segona. Defectes processals en què incorre l'expedient.  
- L'expedient s'ha concebut de manera arbitrària i discriminatòria, i incorre en els següents defectes processals:  
· L'art. 11 de la Llei 3/2014, d'11 de juliol, de la Generalitat, de vies pecuàries de la Comunitat Valenciana, contempla diferents procediments de gestió, entre els quals es troben el de desafectació o el de modificació de les vies pecuàries quan deixen de ser adequades o innecessàries, com succeeix en el cas que ens ocupa. No obstant això, la Conselleria, en lloc d'activar aquests procediments, ha acudit al de delimitació, sense cap justificació, en clar perjudici dels afectats que han de suportar la perpetuació d'una via pecuària que va ser constituïda durant la dictadura, sense cap indemnització econòmica, i que, a més, tenia una finalitat que hui dia ha desaparegut.  
· La delimitació «parcial» promoguda per la Conselleria no abasta tot el traçat de la via pecuària, sinó només un tram. Certament l'art. 14.2 de la LVPCV contempla actuar d'aquesta manera quan «siga necessària una especial precisió en la determinació de (la seua) amplària i límit- No obstant això, no consta justificada tal necessitat en l'expedient i, a més, resulta paradoxal que es considere necessari delimitar aquest tram i no el que creua el centre del municipi, inclosa la plaça que se situa l'Ajuntament, en què resulta més raonable que es produïsca la necessitat de precisar l'amplària i límits de la via. Dit això, considerem que la decisió adoptada no té motivació i és discriminatòria, vulnerant els arts. 35 de la LPACAP i 14 de la CE.  
· L'expedient s'ha iniciat a instàncies de l'únic pastor que transita per la via pecuària, que, sense disposar de la corresponent autorització administrativa per al desenvolupament de la seua activitat, fa un ús abusiu i particular del camí com si fora de la seua exclusiva propietat, causant perjudicis i enfrontant-se als veïns. No obstant això, s'ha optat per tramitar l'expedient d'ofici, alliberant de les despeses generades per aquest, en contra del criteri que la Generalitat manté i publica en la seua pàgina web.  
Tercera. Ineficàcia de la classificació de la via pecuària.  
- La via pecuària va ser creada mitjançant la seua classificació de 1973, estant encara vigent el règim de la dictadura i en el qual regia el Reglament de vies pecuàries de 1944, que no contemplava cap mecanisme d'expropiació dels terrenys, com sí que ho fa la legislació actual (art. 13.3 LVPCV), la qual cosa va suposar que els propietaris afectats (com ho eren els pares del compareixent) no reberen cap indemnització.  
  
- De manera que, llevat que la Conselleria acredite que el pagament de les indemnitzacions sí que es va produir, sol·licite que es procedisca a la revisió d'ofici de la classificació per confiscatòria (art. 106 LPACAP) amb els efectes que d'aquest pronunciament deriven. O, subsidiàriament, es reconega als afectats el dret a rebre la indemnització corresponent, segons el que es disposa en l'art. 4 de la Llei 52/2007 (de memòria històrica).  
Quarta. Desaparició del motiu que va justificar la creació de la via pecuària.  
- Segons es dedueix de la memòria de la classificació de la via pecuària era la de cobrir les necessitats de la ramaderia transhumant i és notori i manifest que s'ha produït la desaparició del motiu que va justificar la seua creació, perquè fa molts anys que no es practica la transhumància en l'emplaçament que ens ocupa, sinó exclusivament el pas d'un xicotet ramat d'ovelles que pernocta sempre en el mateix lloc, per la qual cosa correspon la desafectació (art. 17 LVPCV): a) total dels terrenys afectats; o b) subsidiàriament, parcial, modificant la seua amplària dels vint a sis metres, que són suficients per a cobrir les necessitats ramaderes actuals en la zona. De fet, l'art. 5 de la LVPCV disposa que l'amplària de les vies pecuàries no pot excedir dels vint metres, però no fixa cap límit inferior.  
- Al mateix temps que ha desaparegut la transhumància i l'activitat ramadera, s'ha produït l'eixample del casc cap a la zona que ens ocupa, s'han ocupat i s'han tancat terrenys, i s'han construït nous habitatges que són habitades per tercers adquirents de bona fe, desconeixedors de l'existència de la citada via, perquè en alguns casos ni tan sols consta registrada  
Cinquena. L'únic pastor que fa ús de la via pecuària no té llicència d'activitat.  
- Com s'ha dit, l'únic pastor que transita per la via pecuària, que és, al seu torn, el promotor d'aquest expedient, malgrat que no consta que dispose de llicència per a desenvolupar l'activitat de ramaderia, entre altres motius, perquè no guarda la distància mínima a les delimitacions del sòl urbà. Sol·licitem, doncs, a la Conselleria que verifique aquest est amb l'Ajuntament i, en tal cas, prohibisca l'activitat.  
  
- El pastor Cerdá Sánchez fa un ús indegut de la via pecuària. I, a més, ho fa de manera abusiva i particular, com si fora de la seua exclusiva propietat. En aquest sentit, causa conscientment danys a les propietats dels veïns de la zona i s'enfronta a ells, fins i tot arribant a amenaçar-los, com així ho demostra una sentència que recentment ha sigut condemnat, que s'acompanya com a DOC. 4. Per si no fora prou, els seus animals no estan en condicions mínimes de cura i higiene, la qual cosa, per exemple, ha provocat que el compareixent, de 74 anys, haja hagut d'acudir en diverses ocasions a l'hospital per picades de paparres segons s'acredita mitjançant informe que s'acompanya com a DOC. 5.  
  
- En definitiva, una vegada que la Conselleria verifique que el Sr. Cerdá Sánchez no té la preceptiva llicència i, per tant, no pot transitar amb el ramat, la vereda quedarà en desús, la qual cosa reforça la petició de la seua desafectació.  
Sisena. Oposició al traçat proposat.  
- Subsidiàriament, per al cas que les precedents al·legacions resulten desestimades, s'oposa al tram proposat per la Conselleria que discorre per mitjà de les propietats pertanyents al compareixent, afectant la tanca existent que va ser legalment construïda mitjançant llicència urbanística.  
- No consta acreditat que el traçat proposat per la Conselleria siga, en realitat, el que consta identificat en el Pla de classificació aprovat en 1973.  
- Així doncs, se sol·licita la modificació del tram esmentat, desplaçant-lo a la zona no ocupada pel tancat, que igualment pertany al compareixent. Solució que permetria, respectant els vint metres de la via pecuària i sense afectar cap tercer, mantindre el tancat existent que delimita la porció de terreny en què s'emplaça el meu habitatge.  
  
En virtut d'això, sol·licita que s'admeten les seues al·legacions i es procedisca a l'arxivament d'aquest expedient de delimitació, procedint, a continuació, a:   
- Incoar el corresponent expedient de revisió d'ofici de la classificació de la via pecuària amb els efectes que d'aquest pronunciament deriven o, en cas contrari, es reconega als afectats el dret a rebre la indemnització corresponent, segons el que es disposa en l'art. 4 de la Llei 52/2007 (de memòria històrica).  
- Subsidiàriament, a incoar i tramitar el corresponent expedient de desafectació: a) total de la via pecuària, per haver desaparegut la finalitat per a la qual va ser creada (necessitats de la ramaderia transhumant); o b) parcial, modificant la seua amplària dels vint a sis metres, que són més que suficients per a cobrir les necessitats ramaderes actuals en la zona.  
- Subsidiàriament que es desplace el tram proposat per la Conselleria que discorre per mitjà de les propietats pertanyents al compareixent, a l'efecte d'aconseguir que, respectant els vint metres de la via pecuària i sense afectar cap tercer, es mantinga el tancat existent que delimita la porció de terreny que s'emplaça el meu habitatge.  
Quant a les al·legacions formulades, es contesta en els termes següents:  
A la primera al·legació. Sobre la condició de persona interessada en l'expedient.  
Res a objectar sobre la condició de persona interessada en aquest expedient, ja que són titulars d'un bé immoble confrontant la delimitació, això és, de la finca registral 11.371, adquirida mitjançant escriptura pública de compravenda atorgada l'any 1988 i és interessat en aquest procediment de delimitació conforme al que es disposa en l'art. 4 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.  
L'habitatge va ser adquirit mitjançant escriptura pública de compravenda atorgada l'any 1988. Manifesta l'al·legant que la compra es va fer als seus pares que havien construït i habitaven un habitatge emplaçat sobre la finca, l'antiguitat de la qual és àmpliament superior a la creació de la via pecuària, sense especificar cap data.  
El fet de la seua construcció anterior a la classificació de la via pecuària no preval davant d'aquesta, ja que s'ha de tindre en compte que la classificació d'uns terrenys com a via pecuària parteix que ja existeixen els camins ramaders, ja existeix el traçat, és un acte administratiu que es limita a declarar que per ací passava el bestiar, i aquesta declaració permet l'aplicació de la normativa administrativa especial de vies pecuàries i produeix l'efecte jurídic de convertir aquests terrenys en domini públic.  
Pel que l'itinerari ramader per on passava el bestiar en aquesta zona del Fondó de les Neus és amb tota probabilitat anterior a l'habitatge (ja que l'al·legant no especifica cap data de construcció de l'habitatge pels seus pares) amb planimetria de la via pecuària de la Serra d'Orts des de 1897, segons el Fons Documental Cartogràfic trobant-se al punt 4 de la proposició de delimitació.  
Aquest és el criteri del legislador, «les vies pecuàries no classificades conserven la seua condició originària i hauran de ser objecte de classificació amb la màxima urgència» de conformitat amb el que es disposa en la disposició transitòria quarta de la Llei 3/2014, d'11 de juliol, de la Generalitat, de vies pecuàries de la Comunitat Valenciana en concordança amb el que s'estableix en la disposició addicional primera de la Llei estatal 3/1995, de 23 de març, de vies pecuàries.  
Quant a la llicència municipal d'obra de 2007 per a reforçar la tanca, ressenyar que la llicència d'obra menor procedeix de l'Ajuntament del Fondó de les Neus sense competència en vies pecuàries, per la qual cosa la resolució aprovatòria d'aquest acte no implica la inexistència de vies pecuàries, o la no afectació a aquestes, per la qual cosa aquesta administració local hauria d'haver sol·licitat informe a la direcció territorial competent per raó del lloc, sobre l'existència de vies pecuàries en la zona d'actuació, prèviament a l'autorització pertinent.  
Així mateix, en aquesta al·legació s'indica que Lázaro Miralles Franco va comparéixer en l'acta de fitació que va tindre lloc el 15 d'abril de 2021, en què va manifestar la seua oposició a l'expedient de delimitació i va realitzar una sèrie d'al·legacions contingudes en l'acta alçada, al contingut de la qual es remet.  
Sobre això, s'ha d'assenyalar que aquestes al·legacions es reiteren al seu torn en el seu escrit d'al·legacions de data 20 de juliol de 2021, i es donen ací per reproduïdes en la contestació d'al·legacions d'aquest informe.  
A la segona al·legació. Sobre els defectes processals en els quals incorre l'expedient.  
L'art. 14.1 de la Llei 3/2014, d'11 de juliol, de la Generalitat, de vies pecuàries de la Comunitat Valenciana, estableix: «La delimitació és l'acte administratiu que defineix els límits degudament georreferenciats de les vies pecuàries, de conformitat amb el que s'estableix en l'acte de classificació.»  
Aquest mateix precepte normatiu al punt 2 determina: «La delimitació s'iniciarà d'ofici, per iniciativa pròpia o a petició dels confrontants. Executarà i complementarà la classificació en aquells trams en què siga necessària una especial precisió en la determinació de l'amplària i límits de les vies pecuàries».  
Vistos els antecedents que consten en la proposició de delimitació objecte d'exposició pública en aquest expedient, els informes i denúncia de l'agent mediambiental sobre intrusions de la via pecuària, la conflictivitat entre el pastor i els veïns de la zona, quan el primer passa amb el seu bestiar pel tram de la via pecuària on se situen habitatges, el procedent és iniciar un procediment de delimitació per a determinar la ubicació exacta de la via pecuària, això és, determinar els seus límits, sent la depuració física i jurídica de la via pecuària requisit sine qua non, en el seu cas, per a una posterior desafectació o modificació de traçat de la via pecuària que planteja la part al·legant.  
No hi ha discriminació ni es vulneren els arts. 35 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques i 14 de la Constitució Espanyola, quan es determina en la resolució d'acord d'inici de l'expedient de delimitació, degudament motivada, que aquest siga parcial sobre un tram concret d'una via pecuària, ja que la normativa sectorial d'aplicació no obliga al fet que siga total.  
Aquesta delimitació de la via pecuària denominada «Vereda de la Serra d'Orts», se circumscriu al tram comprés entre les parcel·les cadastrals 17 i 35 del polígon 5, del terme municipal del Fondó de les Neus segons els antecedents, informes i denúncia de l'agent mediambiental Manuel Collado Velázquez, en concret:  
- En data 24 de juliol de 2017, emet informe de presumpta ocupació de via pecuària en relació a denúncia de Francisco José Cerdà Sánchez, remés a l'instructor de sancions de la Direcció Territorial d'Alacant, en el qual assenyala: «que tant la parcel·la 14 com la parcel·la 25 del polígon 5 de la partida Tolomó del Fondó de les Neus es troben amb tanques (fa diversos anys), i entre ambdues discorre la via pecuària denominada «Vereda de la Serra d'Orts» (segons la seua classificació), la qual té una amplària legal i necessària de 20,89 metres. Però entre totes dues tanques (parcel·la 14, propietat de Primitiu Fernández Navarro i parcel·la 25, propietat de Lázaro Miralles Franco), queda una amplària de 5 a 7 metres aproximadament, però al no estar delimitada aquesta via pecuària, no puc precisar quants metres de tanca o habitatge ocupen presumptament la via pecuària, o si la parcel·la 14 és la que envaeix la VP. Tots dos propietaris de les parcel·les reconeixen que per ací passa la via pecuària denominada «Vereda de la Serra d'Orts». A aquest informe, s'adjunta ortofoto de situació de les parcel·les i vereda segons classificació.  
- En data 30 d'abril de 2020 emet informe sobre problemes de veïns amb pastor en la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», remés al cap de Servei Territorial de Medi Ambient d'Alacant, en el qual indica que el pastor compleix amb les disposicions legals aplicables per la seua activitat ramadera, que hi ha habitatges aïllats i amb tanques que ocupen fins a 15 metres d'amplària reduint la vereda a 5 metres i els veïns d'aquests mantenen una actitud conflictiva amb el pastor quan passa el bestiar, que la policia local li ha sol·licitat panell informatiu de via pecuària, el qual va ser facilitat i col·locat per l'Ajuntament i que tant els veïns, Ajuntament i pastor reconeixen l'existència d'aquesta vereda.  
  
- En data 10 d'agost de 2020 es presenta denúncia per l'agent mediambiental citat davant la Direcció Territorial d'Alacant sobre estacionament de vehicle en via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts» de 20,89 metres d'amplària legal segons la seua classificació, degudament senyalitzada, indicant que hi ha habitatges aïllats i amb tanca a banda i banda de la citada via pecuària, la qual és reduïda uns 5 metres d'amplària i a més aparquen vehicles en aquesta via pecuària que obstaculitzen encara més el trànsit habitual de bestiar (700 caps), i li provoquen greus problemes al pastor per a poder passar amb el seu ramat. Així mateix, consta que el mes de juny de 2020 es va comunicar a la família de la denunciada que no aparcara els vehicles en la via pecuària, i va fer cas omís, per a així poder afavorir el pas habitual del ramat d'ovelles.  
  
L'expedient administratiu de delimitació s'inicia d'ofici, no sols perquè el pastor Francisco José Cerdà Sánchez, en data 24 de maig de 2017, posa en coneixement d'un òrgan administratiu (Direcció Territorial d'Alacant de la Conselleria d'Agricultura, Medi ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural) l'existència d'un determinat fet que poguera justificar la iniciació d'ofici d'un procediment administratiu (art. 62 de la Llei 39/2015 ja citada) per a la reposició immediata de la legalitat urbanística sobre la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», sinó també pels dos informes i una denúncia de l'agent mediambiental de la zona, referits anteriorment, que figuren en els antecedents de la proposició de delimitació de la via pecuària citada.  
  
A la tercera al·legació. Ineficàcia de la classificació de la via pecuària.  
Els al·legants manifesten que la via pecuària es crea amb la seua classificació de 1973 conforme al reglament de vies pecuàries de 1944 que no contemplava cap mecanisme d'expropiació dels terrenys, com sí que ho fa la legislació actual (art. 13.3 LVPCV) el que va suposar que els propietaris afectats (com ho eren els pares del compareixent) no reberen cap indemnització.  
Cal reiterar que no és el mateix la creació d'una via pecuària i la classificació d'una via pecuària, perquè la classificació parteix que ja existeixen els camins ramaders, ja existeix el traçat, és un acte administratiu que es limita a declarar que per ací passava el bestiar i aquesta declaració permet l'aplicació de la normativa administrativa especial de vies pecuàries i produeix l'efecte jurídic de convertir aquests terrenys en domini públic.  
La normativa bàsica estatal de la Llei 3/1995, de 23 de març, de vies pecuàries en el seu art. 6 realitza igualment aquesta distinció i preveu també que tindrà efectes diferents, atés que la creació, ampliació i restabliment d'una via pecuària porta aparellada la declaració d'utilitat pública a efectes expropiatoris, i no obstant això, en la classificació com a via pecuària els terrenys afectats es converteixen en domini públic sense necessitat de dur a terme la seua expropiació forçosa.  
Per tant, l'art. 6 de la Llei estatal 3/1995 com l'art. 13.3 de la Llei 3/2014 valenciana de vies pecuàries estableixen que la creació i ampliació de les vies pecuàries porten aparellades la declaració d'utilitat pública a efectes expropiatoris dels béns i drets afectats, però no la classificació, per la qual cosa no és procedent cap indemnització als afectats per la classificació de la via pecuària regulada en l'art. 13.2 de la precitada Llei 3/2014.  
Persones afectades que o bé van poder al·legar mentre es tramitava el projecte de classificació de la via pecuària de 2 de setembre de 1974 o bé posteriorment recórrer l'ordre de la seua aprovació de 10 de juliol de 1975, degudament publicada tant en el Boletín Oficial del Estado el 8 de setembre de 1975 com en el de la província d'Alacant el 22 de setembre de 1975 i no ho van fer, per la qual cosa aquesta disposició administrativa de caràcter general va esdevindre ferma, sent vàlida conforme a Dret i amb plena eficàcia.  
D'igual manera, no correspon la revisió de classificació d'ofici sol·licitada per la part al·legant, atés que només cap la revisió de la classificació prevista en l'art. 13 de la Llei 3/2014 quan estem davant errors quant a les seues característiques físiques o a la realitat històrica de la Comunitat Valenciana i sempre que aquests errors s'acrediten de conformitat amb els antecedents documentals i històrics, que no s'aprecien en aquest cas, consultat el Fons Documental de Vies Pecuàries de la Comunitat Valenciana.  
Tampoc correspon la indemnització sol·licitada sobre la base del que es disposa en l'art. 4 de la Llei 52/2007 de memòria històrica, al no provar la part al·legant que la classificació de l'itinerari ramader com a via pecuària núm. 4 «Vereda de la Serra d'Orts» en el terme municipal del Fondó de les Neus va ser efectuada per un òrgan administratiu el setembre de 1975, fonamentant-se en motius polítics, ideològics o de creences religioses i no en criteris tècnics i tot això en perjudici dels afectats.  
A la quarta al·legació. Desaparició del motiu que va justificar la creació de la via pecuària.  
Pel que fa al que s'ha d'entendre per creació de via pecuària i la seua diferenciació respecte de la classificació d'una via pecuària reiterar el ja contestat en les al·legacions precedents.  
La part al·legant sosté que correspon la desafectació de la via pecuària (art. 17 de la Llei valenciana de vies pecuàries) total dels terrenys afectats; o subsidiàriament, parcial, modificant la seua amplària dels vint a sis metres, que són suficients per a cobrir les necessitats ramaderes actuals en la zona. De fet, l'art. 5 de la LVPCV disposa que l'amplària de les vies pecuàries no pot excedir dels vint metres, però no fixa cap límit inferior. I, tot això, perquè hui en dia al Fondó de les Neus ja no hi ha ramaderia transhumant, que va ser el que va justificar l'existència de la via pecuària segons la memòria de classificació.  
  
En l'actualitat, conforme a la normativa vigent actual, «Les vies pecuàries es configuren com a elements multifuncionals, que compaginen i simultaniegen la funció tradicional i prioritària de la transhumància estacional, la trasterminància i altres moviments de bestiar de tota classe amb altres funcions compatibles, de caràcter agrícola, i complementàries, que tenen com a destí l'ús recreatiu, esportiu i mediambiental dels ciutadans.» (Art. 2 de la Llei valenciana de vies pecuàries).  
  
Per consegüent, es conceptua a la via pecuària com a element multifuncional, on no sols s'ha d'atendre el seu ús prioritari de moviment de bestiar que, per cert, en l'actualitat ho realitza un pastor amb 700 ovelles segons informa l'agent mediambiental de la zona, sinó que contempla altres usos, tant compatibles com complementaris que justifiquen l'existència de la via pecuària, per la qual cosa no cal desafectar del domini públic la «Vereda de la Serra d'Orts» al no provar la part al·legant que no resulta adequada als usos o destins determinats en l'art. 2 d'aquesta llei. Tampoc ha acreditat que la via pecuària puga complir els usos prioritaris, compatibles i complementaris amb una reducció de la seua amplària a 6 metres després d'una desafectació parcial.  
  
I finalment, cal indicar que si bé l'art. 5 de la Llei valenciana de vies pecuàries contempla les amplàries màximes que pot tindre cada tipus de via pecuària, l'Ordre que aprova la classificació de la «Vereda de la Serra d'Orts» al Fondó de les Neus estableix que té un ample legal de 20,89 metres.  
Quant a l'eixample del nucli urbà del Fondó de les Neus i la construcció de nous habitatges habitats per tercers adquirents de bona fe, desconeixedors de l'existència de la citada via, perquè en alguns casos ni tan sols consta registrada.  
No és justificable la construcció d'habitatges en una via pecuària, que és preexistent a qualsevol actuació urbanística i s'ha de tindre en compte en tota expansió urbanística d'una població havent de figurar en el corresponent planejament urbanístic i integrar-se com a sistema general de comunicació tant en sòl classificat d'urbà com de rústic.  
  
En l'actualitat, l'art. 20 de la Llei valenciana de vies pecuàries exigeix la integració de les vies pecuàries en el planejament urbanístic i l'obligatorietat de representar-se gràficament en els instruments de planejament urbanístic i, en el seu cas, territorial.  
Quant a la bona fe dels tercers adquirents desconeixedors de l'existència de la via pecuària i ni tan sols consta registrada.  
Les vies pecuàries l'itinerari de les quals discorre per territori valencià són béns de domini públic de la Generalitat i, en conseqüència, inalienables, imprescriptibles i inembargables de conformitat amb el que s'estableix en l'art. 3 de la Llei valenciana de vies pecuàries en concordança amb l'art. 2 de la Llei estatal de vies pecuàries.  
La fe pública registral no arriba a les qualitats físiques de la finca que conste inscrita, perquè la ficció jurídica de l'art. 34 de la Llei hipotecària només cap quant als aspectes jurídics del dret i la titularitat i no sobre dades descriptives.  
Conforme a la jurisprudència interpretativa de l'art. 34 de la Llei hipotecària, Sentències del Tribunal Suprem de 28 de març de 1979 i 24 de juliol de 1983, la fe pública registral no garanteix l'exactitud de les dades del nou fet, relatives a la descripció de la finca, com ara la naturalesa, situació, fites i superfície. El que ha de complementar-se amb el que igualment és doctrina del mateix tribunal; per exemple, sentència de 5 de febrer de 1999, «el principi de legitimació (art. 38 de la Llei hipotecària) que presumeix l'existència de drets inscrits, tal com consten en l'assentament, i la seua possessió, no és aplicable quan intenta oposar-se a una titularitat del domini públic, perquè aquesta és inatacable encara que no figure en el Registre de la Propietat, ja que no fa del tràfic jurídic base del Registre, sinó de la llei i és protegible davant els assentaments registrals i fins i tot davant la possessió continuada».  
  
La falta de constància de l'existència de la via pecuària en els registres públics no és prova de la seua inexistència.  
Finalment, els veïns de la població tenen constància de l'existència de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», segons informe de l'agent mediambiental de la zona de data 30 d'abril de 2020, en el qual consta que la policia local li ha sol·licitat panell informatiu de via pecuària, el qual va ser facilitat i col·locat per l'Ajuntament i que tant els veïns, Ajuntament i pastor reconeixen l'existència d'aquesta vereda.  
  
A la cinquena al·legació. L'únic pastor que fa ús de la via pecuària no té llicència d'activitat.  
La llicència municipal d'activitat no s'exigeix per a un pastor que transite per una via pecuària, si de cas, una capacitació professional. No obstant això, qüestió diferent és si té una nau, local o granja on estabule el bestiar d'ovelles i cabres, és a dir, ramaderia intensiva on sí que ha de posseir-la, però en el cas que ens ocupa no té transcendència en el tram de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts» objecte d'aquesta delimitació parcial, perquè el conflicte amb els veïns de la zona no es deu a la ubicació de la nau on el pastor guarda el ramat sinó quan aquest discorre pel tram esmentat segons els informes de l'agent mediambiental de la zona.  
La part al·legant assenyala que la Generalitat ha de dirigir-se a l'Ajuntament per a esbrinar si el pastor té aquesta llicència, i això no és així en un expedient administratiu de determinació dels límits d'una via pecuària com és una delimitació, però els al·legants poden acudir a l'ajuntament i realitzar aquesta gestió si ho consideren convenient per als seus interessos.  
Quant a l'al·legat de desús de la via pecuària, una vegada la Generalitat verifique que el pastor Cerdá Sánchez no té llicència d'activitat, la qual cosa reforça la seua petició de desafectació, servisca el que ja s'ha contestat en l'al·legació precedent.  
Significar que la vigent regulació de les vies pecuàries ha dotat a aquestes d'una multifuncionalitat, això és, al marge del seu destí prioritari, de nous usos, més adequats a aquesta realitat, que permeten la compatibilitat d'aquestes per a ús cultural, medi ambiental i patrimonial en declarar-les de domini públic.  
A la sisena al·legació. Oposició al traçat proposat.  
La part al·legant s'oposa al tram proposat per la Conselleria que discorre per mitjà de les seues propietats, afectant el tancat existent que va ser legalment construït mitjançant llicència urbanística.  
Servisca la contestació donada sobre aquest tema en la primera al·legació. A més, la concessió d'una llicència d'obra menor per a reforçar una tanca no és de cap manera una adquisició de la propietat ni legitima l'ocupació de domini públic. Condicionant que es determina en la primera de les condicions generals de la mateixa llicència, que «s'entén expedida excepte el dret de propietat i sense perjudici de tercer i sense que es puga invocar per a excloure o disminuir la responsabilitat civil o penal en la qual hagueren incorregut les persones beneficiàries en l'exercici de les seues activitats.»  
L'al·legant manifesta que no consta acreditat que el traçat proposat per la Conselleria siga, en realitat, el que consta identificat en el Pla de classificació aprovat en 1973. I sol·licita la modificació del tram esmentat, desplaçant-lo a la zona no ocupada per la tanca, que igualment pertany al compareixent. Solució que permetria, respectant els vint metres de la via pecuària i sense afectar cap tercer, mantindre la tanca existent que delimita la porció de terreny en què s'emplaça el meu habitatge.  
  
Cal dir que ens trobem en un expedient de delimitació que, com està determinat en l'art. 14 de la Llei valenciana de vies pecuàries, és l'acte administratiu que defineix els seus límits degudament georreferenciats, de conformitat amb el que s'estableix en l'acte de classificació.  
  
La determinació dels seus límits ha de ser, per tant, un fidel reflex de l'aprovat en la classificació corresponent. Atés que les vies pecuàries són les rutes o itineraris per on discorre o ha vingut discorrent tradicionalment el trànsit ramader, els límits s'ajusten tenint en compte tots els antecedents documentals i cartogràfics disponibles en el Fons Documental de Vies Pecuàries de la Comunitat Valenciana, o qualsevol altra aportació fefaent sobre el seu traçat tradicional.  
  
D'altra banda, cal remarcar que el fet que per l'interior d'una via pecuària discórrega un camí, no comporta que els seus eixos es corresponguen exactament. Al seu torn, un camí actual no té per què coincidir amb el tradicional o històric podent haver-se desplaçat la seua traça i fins i tot la seua amplària al llarg dels anys. En el cas concret de la delimitació de referència, el traçat proposat s'adapta a la traça observable sobre la fotografia històrica, en la qual queda envoltat el camí.  
Vist tot el que s'hi ha exposat, insistir que ens trobem en un expedient de delimitació l'objectiu del qual no és un altre que definir els límits de la via pecuària de conformitat amb l'acte de classificació per a garantir la correcta conservació i gestió del domini públic.  
No correspon en aquest expedient la revisió de la classificació per no ser el seu objecte, a part que no constata cap error en la classificació de la via pecuària. Tampoc, la seua desafectació total o parcial, sinó en tot cas, haurà de ser a posteriori, una vegada aprovada i ferma la delimitació, quan puga formular la seua petició de desafectació.  
Igualment, no correspon la modificació del tram esmentat, desplaçant-lo a la zona no ocupada per la tanca, que igualment pertany al compareixent, atés que en aquest expedient es tenen en compte tots els antecedents documentals i cartogràfics disponibles en el Fons Documental de Vies Pecuàries de la Comunitat Valenciana, reiterant que un camí actual no té per què coincidir amb el tradicional o històric podent haver-se desplaçat la seua traça i fins i tot la seua amplària al llarg dels anys. I en aquesta delimitació el traçat proposat de la Conselleria s'adapta a la traça observable sobre la fotografia històrica, en la qual queda envoltat el camí.  
En conseqüència de tot això, s'informa desfavorablement les al·legacions formulades, desestimant-se aquestes i se li comunica que aquest acte no és susceptible de cap recurs al ser un acte de mer tràmit, i se li indica que el seu dret a recurs haurà de ser exercit davant la resolució que pose fi aquest procediment.  
Sobre la base de l'anteriorment exposat, la directora territorial d'Alacant proposa de la manera següent:  
Primer. Es desestimen les al·legacions presentades sobre la base dels fonaments de dret exposats anteriorment.  
Segon. S'aprove la delimitació parcial de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», en el tram comprés entre les parcel·les 17 i 35 del polígon 5 del terme municipal del Fondó de les Neus, província d'Alacant, d'acord amb la proposició de delimitació i plans que consten en l'expedient i les característiques de la qual són les següents:  
  
Denominació: Vereda de la Serra d'Orts.  
Tipus de via: Vereda  
Amplària legal: 20 m  
Longitud delimitada: 521,8 m  
Superfície delimitada: 10.435,29 m²  
Nombre d'intrusions: 29  
Superfície total de les intrusions: 6.511,15 m²  
Tercer. Es done trasllat dels límits de la via pecuària a l'administració cadastral, d'acord amb el que s'estableix en l'article 14.c del Reial decret legislatiu 1/2004, de 5 de març, pel qual s'aprova el text refós de la Llei del cadastre immobiliari.  
Quart. Es comunique a la Direcció General de Patrimoni aquesta resolució, a l'efecte de la inscripció en el Registre de la Propietat del domini públic corresponent a l'àmbit delimitat, havent de procedir a la cancel·lació total o parcial de totes aquelles inscripcions registrals que resulten contradictòries amb la delimitació. Així mateix, es traslladarà a la Direcció General de Patrimoni la documentació necessària per a la constància de l'àmbit delimitat, en l'Inventari General de Béns i Drets de la Generalitat.»  
II  
De la lectura de la proposta de resolució es desprén claríssimament la procedència de l'aprovació de la delimitació parcial de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts» en el tram comprés entre les parcel·les 17 i 35 del polígon 5 del terme municipal del Fondó de les Neus, província d'Alacant.  
III  
Aquest procediment es tramita segons el que es disposa en la Llei 3/2014, d'11 de juliol, de la Generalitat, de vies pecuàries de la Comunitat Valenciana (DOGV 17.07.2014), la Instrucció de 13 de gener de 2012, de la Direcció General del Medi Natural, sobre vies pecuàries (DOGV 18.01.2012) i la Llei 3/1995, de 23 de març, de vies pecuàries (BOE 24.03.1995).  
En relació amb l'anterior, l'article 13.5 de la Llei 3/2014 estableix que «Amb caràcter previ al procediment de delimitació es realitzarà una actualització de la classificació amb cartografia que reflectisca la revisió del traçat longitudinal i de les amplàries reals». Aquest requeriment ha quedat recollit en l'informe de viabilitat de 15 d'octubre de 2020, que s'estableix com no necessari.  
Així mateix, l'article 14 de la referida Llei 13/2014, estableix que «La delimitació s'aprovarà mitjançant resolució de la conselleria competent en matèria de vies pecuàries, el termini de resolució de les quals serà de 18 mesos des de l'acord d'inici per part de la direcció general competent de la conselleria citada i inclourà necessàriament la relació d'ocupacions, intrusions i contigüitats que afecten la via que es partiona?».  
IV  
La resolució d'aquest procediment li correspon a la persona titular de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica de conformitat amb el que s'estableix en el Decret 5/2019, de 16 de juny, del president de la Generalitat, pel qual es determinen el nombre i la denominació de les conselleries, i les seues atribucions, Decret 105/2019, de 5 de juliol, del Consell, pel qual estableix l'estructura orgànica bàsica de la Presidència i de les conselleries de la Generalitat, i el Decret 176/2020, de 30 d'octubre, del Consell, d'aprovació del Reglament orgànic i funcional de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica i modificacions posteriors.  
V  
Aquest acte administratiu es regeix pel que es disposa en la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, així com pel que s'estableix en la Llei 14/2003, de 10 d'abril, de patrimoni de la Generalitat.  
VI  
A aquest procediment administratiu li és aplicable l'Ordre Ministerial de 10 de juliol de 1975, per la qual s'aprova la classificació de les vies pecuàries del terme municipal del Fondó de les Neus, publicada en el BOE núm. 215 de 8 de setembre de 1975 i en el BOP núm. 212 de 22 de setembre de 1975. En ella es classifica el «Vereda de la Serra d'Orts» com la núm. 4, amb una longitud aproximada de 2.300 metres i una amplària legal de 20 metres.  
  
Amb base en els anteriors antecedents de fet i consideracions jurídiques, resolc:  
  
Primer  
Desestimar les al·legacions presentades sobre la base de les consideracions jurídiques exposades anteriorment.  
  
Segon  
Aprovar la delimitació parcial de la via pecuària «Vereda de la Serra d'Orts», en el tram comprés entre les parcel·les 17 i 35 del polígon 5 del terme municipal del Fondó de les Neus, província d'Alacant, d'acord amb la proposició de delimitació i plans que consten en l'expedient i les característiques de la qual són les següents:  
Denominació: Vereda de la Serra d'Orts.  
Tipus de via: Vereda  
Amplària legal: 20 m  
Longitud delimitada: 521,8 m  
Superfície delimitada: 10.435,29 m²  
Nombre d'intrusions: 29  
Superfície total de les intrusions: 6.511,15 m²  
  
Tercer  
Donar trasllat dels límits de la via pecuària a l'administració cadastral, d'acord amb el que s'estableix en l'article 14.c del Reial decret legislatiu 1/2004, de 5 de març, pel qual s'aprova el text refós de la Llei del cadastre immobiliari.  
  
Quart  
Comunicar a la Direcció General de Patrimoni aquesta resolució, a l'efecte de la inscripció en el Registre de la Propietat del domini públic corresponent a l'àmbit delimitat, i hauran de procedir a la cancel·lació total o parcial de totes aquelles inscripcions registrals que resulten contradictòries amb la delimitació. Així mateix, es traslladarà a la Direcció General de Patrimoni la documentació necessària per a la constància de l'àmbit delimitat, en l'Inventari General de Béns i Drets de la Generalitat.  
  
Cinqué  
Donar trasllat d'aquesta resolució a la Direcció Territorial d'Alacant, per a la seua notificació a les persones interessades i als efectes oportuns.  
  
Contra la present resolució, que posa fi la via administrativa, es podrà interposar recurs potestatiu de reposició davant de la consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, en el termini d'un mes, comptador des de l'endemà de la recepció de la present notificació, d'acord amb el que estableixen els articles 123 i 124 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.  
Així mateix, es podrà interposar recurs contenciós administratiu davant de la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, en el termini de dos mesos, comptadors des de l'endemà de la notificació o publicació d'aquesta, de conformitat amb el que estableixen els articles 46 i següents de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa. Tot això, sense perjudici que els interessats puguen interposar qualsevol altre recurs que estimen oportú.  
  
València, 14 de març de 2022.- La consellera d'agricultura, desenvolupament rural, emergència climàtica i transició ecològica: Mireia Mollà Herrera.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 9308, del 29-03-2022 (2022/2254)

RESOLUCIÓN de 14 de marzo de 2022, de la Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica, por la que se aprueba el deslinde parcial de la vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts», en el tramo comprendido entre las parcelas 17 y 35 del polígono 5 del término municipal de Hondón de las Nieves.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   9308

Fecha DOGV
:   29-03-2022

Sección del DOGV
:   III. ACTOS ADMINISTRATIVOS - C) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2022/2254

CVE


Fecha del documento
:   14-03-2022

Organismo emisor
:   Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica

Tipo de documento
:   Resolución

Descriptores 

:   * [Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica](javascript:void(0))

RESOLUCIÓN de 14 de marzo de 2022, de la Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica, por la que se aprueba el deslinde parcial de la vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts», en el tramo comprendido entre las parcelas 17 y 35 del polígono 5 del término municipal de Hondón de las Nieves. [2022/2254]  
  
Visto el expediente de deslinde parcial de la vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts», en el tramo comprendido entre las parcelas 17 y 35 del polígono 5 del término municipal de Hondón de las Nieves, provincia de Alicante, instruido por la Dirección Territorial de Alicante de la Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica, se ponen de manifiesto los siguientes:  
  
Antecedentes de hecho  
  
Primero. Con fecha de 19 de octubre de 2020 se propone por parte de la directora Territorial de Medio Ambiente de Alicante el inicio del expediente de deslinde parcial de la vía pecuaria arriba referenciada. A dicha solicitud se adjunta el informe de viabilidad de 15 de octubre de 2020 realizado por el instructor del procedimiento.  
Segundo. Con fecha de 30 de octubre de 2020 la Dirección General de Medio Natural y de Evaluación Ambiental, resuelve acordar la incoación del procedimiento de deslinde parcial de la vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts», en el tramo comprendido entre las parcelas 17 y 35 del polígono 5 del término municipal de Hondón de las Nieves, provincia de Alicante.  
Tercero. Con fecha 1 de diciembre de 2020 la Dirección Territorial de Alicante solicita al Registro de Propiedad de Aspe la certificación de dominio y cargas de las fincas registrales correspondientes con las parcelas catastrales afectadas por el deslinde administrativo y realice las notas marginales pertinentes por la posible intrusión de terrenos inscritos en ese Registro de la Propiedad en el dominio público pecuario.  
Cuarto. Se fija como fecha de comienzo de las operaciones de deslinde el día 15 de abril de 2021, a las 11.00 horas, en el Ayuntamiento de Hondón de las Nieves, siendo esta circunstancia objeto de la siguiente publicidad:  
- Anuncio en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana núm. 9043 de fecha 17 de marzo de 2021.  
- Edicto en el ayuntamiento de Hondón de las Nieves.  
- Notificación a los interesados, servicios afectados y comunicación a organizaciones y colectivos interesados.  
- Anuncio en el BOE núm. 87 de fecha 12 de abril de 2021 con las notificaciones infructuosas.  
- Edicto en los ayuntamientos de Alicante, Barcelona, Elche y Hondón de las Nieves, con las notificaciones infructuosas correspondientes a cada municipio.  
Quinto. Finalizadas las operaciones de apeo, se formula la proposición de deslinde, cuya exposición al público fue anunciada en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana núm. 9114, de 25 de junio de 2021, estableciéndose un plazo de un mes desde su publicación para que los interesados pudieran interponer las alegaciones o reclamaciones oportunas. La citada proposición se podía consultar en la siguiente dirección de internet: http://www.agroambient.gva.es/es/web/medio-natural/servei-d-ordenacio-i-gestio-forestal.  
Sexto. Asimismo, se dio cumplimiento al trámite de audiencia establecido en el artículo 82.2 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas, informando a todos aquellos colindantes y ocupantes de la vía pecuaria del trámite de audiencia del referido expediente, otorgándoles un plazo de quince días para alegar y presentar todos los documentos y las justificaciones que estimaran pertinentes, pudiendo consultar la proposición de deslinde en la dirección de internet citada anteriormente.  
Séptimo. En fecha 14 de septiembre de 2021 se publica en el BOE núm. 220 el anuncio de notificación de infructuosos en el trámite de audiencia. Asimismo, se han tramitado los edictos en los ayuntamientos de Alicante, Aspe, Barcelona, Elche, Fuenlabrada, Hondón de las Nieves y Petrer, con las notificaciones infructuosas correspondientes a cada municipio.  
Octavo. Una vez finalizado el plazo de exposición pública y trámite de audiencia, se presentaron las alegaciones por parte de los siguientes interesados:  
1. Amelia Cerdá Bellot.  
2. José Luis Santorio Díaz y María Carmen García Casamayor.  
3. Lázaro Miralles Franco.  
Noveno. Con fecha de 18 de enero de 2022, a la vista de la tramitación realizada, se emite por parte del instructor del procedimiento informe desfavorable a las alegaciones presentadas, así como favorable a la aprobación del deslinde del enunciado.  
Décimo. Con fecha de 24 de enero de 2022, se dicta propuesta de resolución por parte de la directora territorial de Alicante, de la Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica.  
Undécimo. Con fecha de 17 de febrero de 2022, se emite informe favorable al deslinde por parte del Servicio de Gestión y Ordenación Forestal.  
Duodécimo. Con fecha de 21 de febrero de 2021, se dicta propuesta de resolución por parte de la Dirección General de Medio Natural y de Evaluación Ambiental.  
  
Consideraciones jurídicas  
I  
La propuesta de resolución de la directora Territorial de Alicante, emitida con fecha de 24 de enero de 2022 y que aquí se reproduce parcialmente a los efectos de motivar la resolución de conformidad con lo establecido en el artículo 35 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas, dictamina lo siguiente:  
Fundamentos de derecho  
(?)  
Cuarto. Tras la consideración de las alegaciones formuladas por los alegantes dentro de la fase de exposición pública y trámite de audiencia, se han respondido a cada una de las mismas y han sido notificadas a los mismos, mediante el registro telemático de la Generalitat.  
Se procede a la contestación de las alegaciones formuladas en los términos que se exponen a continuación.  
1. Amelia Cerdá Bellot.  
En calidad de interesada presenta escritos de alegaciones de fecha 15 de junio de 2021, en el periodo de comienzo de operaciones, y de fecha 7 de julio de 2021, durante el trámite de audiencia, siendo el segundo una reiteración del primero. Escritos firmados por la interesada y electrónicamente por la abogada Ana Victoria de Gea Sánchez (col.7.820 ICAMUR) en fechas 1 de julio de 2021 y 7 de julio de 2021, respectivamente.  
En los justificantes de presentación y de confirmación de registro electrónico de los escritos de alegaciones aparecen los datos de la persona interesada y datos de su representante, la abogada Ana Victoria de Gea Sánchez, en los que se solicita que se tengan por presentados.  
En fecha 5 de noviembre de 2021, se requiere, por un plazo de diez días, la acreditación de la representación del Abogado, de conformidad con el artículo 5 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas, dado que la mera firma electrónica del abogado en el escrito del interesado no es suficiente acreditación de la representación.  
En fecha 11 de noviembre de 2021, se presenta en la oficina de registro electrónico el escrito de subsanación acompañado de certificado de registro de autorización de representación ante la Administración de la Agencia de Tecnología y Certificación Electrónica de la Generalitat Valenciana de idéntica fecha, por un periodo de dos años, según el justificante de presentación.  
Estos documentos han sido confirmados en la oficina del registro general de la Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica el 12 de noviembre de 2021 según justificante de confirmación.  
Del expediente de deslinde se desprende que la parcela catastral 30 del polígono 5 de Hondón de las Nieves afectada por el mismo es la 03077A005000300000PA a la que se le asigna el núm. de intrusión 11 correspondiente a una superficie de 972,15 m².  
En cuanto a las alegaciones presentadas por la interesada, se contesta:  
En una primera alegación manifiesta que dicha parcela es de su propiedad y que así ha sido desde hace muchos años, habiendo disfrutado de la misma pacífica e ininterrumpidamente. Y que la notificación se le trasladó cuando esos trabajos de deslinde ya habían comenzado, sin que antes de ello haya podido alegar o invocar lo que a si derecho podía convenir. Y a estas alegaciones acompaña como Documento 1 la Ortofoto PNOA con las características propuestas para el deslinde.  
Respecto de la titularidad de su propiedad, hay que señalar que se trata de una mera manifestación de parte, sin justificación documental que lo acredite.  
En cuanto al traslado de la notificación de los trabajos de deslinde, una vez ya iniciados, responder que, en este procedimiento de deslinde de la vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts», en el tramo comprendido entre las parcelas 17 y 35 del polígono 5 del término municipal de Hondón de las Nieves del expediente de referencia, se cumplen con todos los trámites de publicidad previa y de notificación personal a todos los afectados de las operaciones de deslinde o apeo.  
Así, se fija como fecha de comienzo de las operaciones de deslinde el día 15 de abril de 2021, a las 11.00 horas, en el Ayuntamiento de Hondón de las Nieves, siendo esta circunstancia objeto de la siguiente publicidad previa:  
- Anuncio en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana núm.9043 de fecha 17 de marzo de 2021.  
- Edicto en el ayuntamiento de Hondón de las Nieves. Justificante de salida de 18 de marzo de 2021  
€ Notificación a los interesados, servicios afectados y comunicación a organizaciones y colectivos interesados. Registro de salida de 9 de marzo de 2021  
€ Anuncio en el BOE núm.87 de fecha 12 de abril de 2021 con las notificaciones infructuosas.  
- Edicto en los ayuntamientos de Alicante, Barcelona, Elche y Hondón de las Nieves, con las notificaciones infructuosas correspondientes a cada municipio. Firmados en 9 de abril de 2021.  
Asimismo, en fecha 12 de marzo de 2021, a las 12.04 horas, se notifica personalmente a la alegante de la fecha de comienzo de operaciones de deslinde o apeo, mediante correo certificado con acuse de recibo a su domicilio, obtenido de la Oficina Virtual del Catastro (registro público) mediante certificación catastral de la parcela catastral de la cual figura como titular.  
En una segunda y tercera alegación, expresa su desacuerdo con la nueva definición de límites que se va a producir en el deslinde ya que, según aprecia, no toma partes equitativas de ambos lados de la vía pecuaria de referencia y, por tanto, no hay una justa equidad entre ambos linderos; asimismo, declara que la modificación del trazado de una vía pecuaria debe contar con todas las garantías posibles, sin que sea suficiente una decisión arbitraria y unilateral que no cuenta con todos los afectados.  
Decir que nos encontramos en un expediente de deslinde que, como viene determinado en el artículo 14 de la ley valenciana de Vías Pecuarias, es el acto administrativo que define sus límites debidamente georreferenciados, de conformidad con lo establecido en el acto de clasificación.  
La determinación de sus límites debe ser, por tanto, un fiel reflejo de lo aprobado en la clasificación correspondiente. Dado que las vías pecuarias son las rutas o itinerarios por donde discurre o ha venido discurriendo tradicionalmente el tránsito ganadero, los límites se ajustan teniendo en cuenta todos los antecedentes documentales y cartográficos disponibles en el Fondo Documental de Vías Pecuarias de la Comunitat Valenciana, o cualquier otra aportación fehaciente sobre su trazado tradicional.  
Por otra parte, cabe remarcar que el hecho de que por el interior de una vía pecuaria discurra un camino, no conlleva que sus ejes se correspondan exactamente. A su vez, un camino actual no tiene por qué coincidir con el tradicional o histórico pudiendo haberse desplazado su traza e incluso su anchura a lo largo de los años. En el caso concreto del deslinde de referencia, el trazado propuesto se adapta a la traza observable sobre la fotografía histórica, en la cual queda envuelto el camino.  
Por todo ello, no es correcto afirmar que el deslinde no toma partes equitativas de ambos lados de la vía pecuaria de referencia, asumiendo el camino actual como eje exacto de la vereda clasificada.  
En consecuencia de todo ello, se informa desfavorablemente a las alegaciones formuladas, desestimándose las mismas y se le comunica que el presente acto no es susceptible de recurso alguno al ser un acto de mero trámite, indicándole que su derecho a recurso deberá ser ejercido ante la resolución que ponga término al presente procedimiento.  
2. José Luis Santorio Díaz y María Carmen García Casamayor.  
En calidad de interesados presentan escrito de alegaciones de fecha 23 de julio de 2021, durante la exposición pública del expediente de referencia.  
Figura ese escrito con el membrete INUR Abogados Derecho Inmobiliario y Urbanismo y en el otrosí digo del escrito: que autorizo al letrado Rafael Moreno Ubric (col. 6.483 ICALI) a presentar las presentes alegaciones en nuestro nombre y a representarnos en el presente expediente.  
A dicho escrito, firmado por los interesados, se adjunta determinada documentación, cuyo contenido se da aquí por reproducido, que tiene entrada en el registro telemático de la Generalitat el 23 de julio de 2021.  
  
En la instancia aparece en el recuadro de datos de la persona o entidad representante, el Abogado D. Rafael Moreno Ubric que, según recuadro de exposición, presenta alegaciones dentro del plazo de exposición pública de la propuesta de deslinde de la vía pecuaria Vereda de la Sierra de Orts, publicada en el DOGV núm. 9114 de fecha 25 de junio de 2021, que se sigue expediente de referencia, y en el recuadro de solicitud, pide que se estimen las mismas.  
Asimismo, en el recuadro de notificaciones, los interesados manifiestan que desean comunicarse electrónicamente con la Administración y en dicho recuadro figura la dirección del despacho de abogados mencionado anteriormente, así como el correo electrónico del abogado citado.  
En fecha 5 de noviembre de 2021, se requiere, por un plazo de diez días, la acreditación de la representación del Abogado, de conformidad con el artículo 5 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas, dado que la autorización de los interesados al abogado en el escrito de alegaciones mediante OTROSÍ DIGO no es suficiente acreditación de la representación.  
En fecha 18 de noviembre de 2021 tiene entrada en el registro telemático de la Generalitat instancia acompañada de escritura de poder general de fecha 17 de noviembre de 2021 otorgada por los interesados José Luís Santorio Díaz y María Carmen García Casamayor a favor del representante Rafael Moreno Ubric.  
En la página 6 de dicha escritura consta: «Expresamente autorizan al apoderado para que pueda actuar en representación de los comparecientes en cualquier actuación administrativa y ante cualquier Administración Pública de la Comunidad Valenciana en relación a la finca sita en el Camino Carrilé, en el término municipal de Hondón de las Nieves (Alicante), con las más amplias facultades al efecto».  
Del expediente de deslinde se desprende que las parcelas de Hondón de las Nieves afectadas por el mismo son la 03077A005000340000PQ (suelo) a la que se le asigna el número de intrusión 13, correspondiente a una superficie de 249,03 m²; y la 0005001XH8450S0001SE (vivienda) a la que se les asigna el número de intrusión 14, correspondiente a una superficie de 40,02 m².  
En cuanto a las alegaciones presentadas por la interesada, se contesta:  
La parte alegante en la exposición de su escrito de alegaciones denuncia que los comparecientes no han recibido notificación personal para formular alegaciones frente al deslinde propuesto, pese a ostentar la condición de afectados por el mismo, hemos tenido conocimiento que mediante publicación en el DOGV núm. 9114 de fecha 25 de junio de 2021, se ha sometido a información pública la proposición de deslinde parcial de la vía pecuaria denominada «Vereda de la Sierra de Orts», circunscrito al tramo comprendido entre las parcelas catastrales 17 y 35 del polígono 5, del término municipal de Hondón de las Nieves.  
En síntesis, se formulan las alegaciones siguientes:  
Primera. Condición de interesados.  
- Son propietarios de la finca registral 11.182 (adquirida mediante escritura pública de Compraventa otorgada en el año 1996). Sobre la finca descrita se emplaza una vivienda unifamiliar que, pese a no constar registrada, fue construida en el año 1970 y dispone de licencia municipal de obra otorgada por el Ayto. de Hondón de las Nieves en 1979. Documentación aportada:  
· Copia de la Escritura de Compraventa (DOC. 1)  
· Copia del informe del Ayuntamiento de Hondón de las Nieves de 1996 en que se refleja la antigüedad de la vivienda y la concesión de la licencia (DOC. 2)  
· Copia del Decreto de Alcaldía de otorgamiento de licencia de obra de vallado como (DOC. 3)  
· Copia de las consultas catastrales como (DOC. 4)  
- Los comparecientes ostentan la condición de interesados conforme a lo dispuesto en el art. 4 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas habiendo comparecido ya en el acta de apeo celebrada el 15 de abril de 2021.  
Segunda. Defectos procesales en que incurre el expediente.  
- El expediente se ha concebido de manera arbitraria y discriminatoria, e incurre en los siguientes defectos procesales:  
· El art. 11 de la Ley 3/2014, de 11 de julio, de la Generalitat, de vías pecuarias de la Comunitat Valenciana, contempla distintos procedimientos de gestión, entre los que se encuentran el de desafectación o el de modificación de las vías pecuarias cuando dejen de ser adecuadas o innecesarias, como sucede en el caso que nos ocupa. Sin embargo, la Conselleria, en lugar de activar dichos procedimientos, ha acudido al de deslinde, sin justificación alguna, en claro perjuicio de los afectados que han de soportar la perpetuación de una vía pecuaria que fue constituida durante la dictadura, sin indemnización económica alguna, y que, además, tenía una finalidad que hoy en día ha desaparecido.  
· El deslinde «parcial» promovido por la Conselleria no abarca todo el trazado de la vía pecuaria, sino solo un tramo. Ciertamente el art. 14.2 de la LVPCV contempla actuar de ese modo cuando «sea necesaria una especial precisión en la determinación de (su) anchura y límite- Sin embargo, no consta justificada tal necesidad en el expediente y, además, resulta paradójico que se estime necesario deslindar este tramo y no el que cruza el centro del municipio, incluida la plaza en que se ubica el Ayuntamiento, en que resulta más razonable que se produzca la necesidad de precisar la anchura y límites de la vía. Dicho lo cual, consideramos que la decisión adoptada carece de motivación y es discriminatoria, vulnerando los arts. 35 de la LPACAP y 14 de la C.E.  
· El expediente se ha iniciado a instancia del único pastor que transita por la vía pecuaria, quien, sin disponer de la correspondiente autorización administración para el desarrollo de su actividad, hace un uso abusivo y particular del camino como si fuere de su exclusiva propiedad, causando perjuicios y enfrentándose a los vecinos. Sin embargo, se ha optado por tramitar el expediente «de oficio», liberando de los gastos generados por el mismo, en contra del propio criterio que la Generalitat mantiene y publica en su página web.  
Tercera. Ineficacia de la clasificación de la vía pecuaria.  
- La vía pecuaria fue creada mediante su clasificación de 1973, estando aún vigente el régimen de la dictadura y en el que regía el Reglamento de Vías Pecuarias de 1944, que no contemplaba ningún mecanismo de expropiación de los terrenos, como si lo hace la legislación actual (art. 13.3 LVPCV), lo que supuso que los propietarios afectados (como lo eran los padres del compareciente) no recibieren indemnización alguna. Se acompaña copia del documento de clasificación mencionado como DOC. S  
- De manera que, salvo que la Conselleria acredite que el pago de las indemnizaciones si se produjo, solicito que se proceda a la revisión de oficio de la clasificación por confiscatoria (art. 106 LPACAP) con los efectos que de dicho pronunciamiento derivan. O, subsidiariamente, se reconozca a los afectados el derecho a recibir la indemnización correspondiente, a tenor de lo dispuesto en el art. 4 de la Ley 52/2007 (de memoria histórica).  
Cuarta. Desaparición del motivo que justificó la creación de la vía pecuaria.  
- Según resulta de la memoria de la clasificación de la vía pecuaria era la de cubrir las necesidades de la ganadería trashumante y es notorio y manifiesto que se ha producido la desaparición del motivo que justificó su creación, pues hace muchos arios que no se practica la trashumancia en el emplazamiento que nos ocupa, sino exclusivamente el paso de un pequeño rebaño de ovejas que pernocta siempre en el mismo lugar, por lo que procede la desafectación (art. 17 LVPCV): a) total de los terrenos afectados; o b) subsidiariamente, parcial, modificando su anchura de los veinte a seis metros, que son suficientes para cubrir las necesidades ganaderas actuales en la zona. De hecho, el art. 5 de la LVPCV dispone que la anchura de las vías pecuarias no puede exceder de los veinte metros, pero no fija ningún límite inferior.  
- Al tiempo que ha desaparecido la trashumancia y la actividad ganadera, se ha producido el ensanche del casco hacia la zona que nos ocupa, se han ocupado y vallado terrenos, y se han construido nuevas viviendas que son habitadas por terceros adquirentes de buena fe, desconocedores de la existencia de la citada vía, pues en algunos casos ni siquiera consta registrada.  
Quinta. El único pastor que hace uso de la vía pecuaria carece de licencia de actividad.  
- Como se ha dicho, el único pastor que transita por la vía pecuaria, que es, a su vez, el promotor del presente expediente, pese a que no consta que disponga de licencia para desarrollar la actividad de ganadería, entre otros motivos, porque no guarda la distancia mínima a las delimitaciones del suelo urbano. Solicitamos, pues, a la Conselleria que verifique dicho este con el Ayuntamiento y, en tal caso, prohíba la actividad.  
Sexta. Oposición al trazado propuesto.  
- Subsidiariamente, para el caso de que las precedentes alegaciones resulten desestimadas, nos oponemos al tramo propuesto por la Conselleria que afecta a la vivienda y al vallado propiedad de los comparecientes.  
- No consta acreditado que el trazado propuesto por la Conselleria sea, en realidad, el que consta identificado en el plano de clasificación aprobado en 1973, que carece de escala o georreferencia. Desconocen el criterio para proponer el trazado y no otro que evite afectar a la vivienda de los comparecientes, como si se hace con el resto de las existentes en el entorno.  
- La única vivienda afectada es la suya, lo que carece de todo sentido si tenemos en cuenta que la misma se construyó (1970) con anterioridad a la propia clasificación de la vía pecuaria (1973). No tiene lógica pensar que se propusiera en 1973 el trazado de la vereda incluyendo a propósito una casa preexistente cuando existían y continúan existiendo terrenos al Norte libres de toda construcción por los que puede transitar el ganado.  
- En la descripción de otras vías pecuarias se incluyó la existencia de las casas afectadas, a diferencia de lo que sucede la suya. Así, por ejemplo, al describir la vereda «del Rollo» se dice que la misma pasa «por casa de Rosalía, a su derecha, casa de Bufón, (...)». En la vereda «del Picacho» se dice que pasar por el «corral de Tarabilla, casas de Galiana, Rincón del Polaco, (...)». Por el contrario, la descripción de la «Siena de Orts» no describe vivienda alguna, pese a que, como se ha demostrado, la perteneciente a los comparecientes ya existía. En definitiva, no cabe ninguna duda que la vereda «Sierra de Orts» no afectó en su creación a la casa propiedad de los comparecientes, pues si así hubiese sido, tal circunstancia constaría descrita en el documento de clasificación elaborado por el perito agrícola del Estado Don José María Yustos González.  
- Así pues, se solicita la modificación del tramo mencionado, desplazándolo a la zona no ocupada por la casa y el vallado pertenecientes a los comparecientes.  
En su virtud, solicita que se admitan sus alegaciones y se proceda al archivo del presente expediente de deslinde, procediendo, a continuación, a:  
- Incoar el correspondiente expediente de revisión de oficio de la clasificación de la vía pecuaria con los efectos que de dicho pronunciamiento derivan o, en caso contrario, se reconozca a los afectados el derecho a recibir la indemnización correspondiente, a tenor de lo dispuesto en el art. 4 de la Ley 52/2007 (de memoria histórica).  
- Subsidiariamente, a incoar y tramitar el correspondiente expediente de desafectación: a) total de la vía pecuaria, por haber desaparecido la finalidad para la que fue creada (necesidades de la ganadería trashumante); o b) parcial, modificando su anchura de los veinte a seis metros, que son más que suficientes para cubrir las necesidades ganaderas actuales en la zona.  
- Subsidiariamente que se desplace el tramo propuesto por la Conselleria desplazándolo a la zona no ocupada por la casa y el vallado pertenecientes a los comparecientes.  
Con carácter previo a las alegaciones formuladas la parte alegante denuncia que los comparecientes no han recibido notificación personal para formular alegaciones frente al deslinde propuesto, pese a ostentar la condición de afectados por el mismo.  
Al respecto, reseñar que, en este procedimiento de deslinde, se ha cumplido con la participación de los interesados exigido en los artículos 82 y 83 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas  
Así, visto el expediente de referencia, se constatan dos intentos de notificación personal a los alegantes José Luis Santorio Díaz y María Carmen García Casamayor del trámite de audiencia del presente deslinde en fechas 30 de junio y 1 de julio de 2021, mediante correo certificado con acuse de recibo a su domicilio sito en Fuenlabrada.  
Al no poderse practicar la notificación, se procedió en fecha 9 de septiembre de 2021 a su notificación por medio de anuncio mediante Edicto de infructuosos expuesto en el tablón del Ayuntamiento de Fuenlabrada.  
En cuanto a las alegaciones formuladas, se contesta en los términos siguientes:  
A la primera alegación. Sobre la condición de interesados en el expediente.  
Nada que objetar sobre la condición de interesados en el presente expediente, ya que son titulares de un bien inmueble colindante al deslinde, esto es, de la finca registral 11.182, adquirida mediante escritura pública de Compraventa otorgada en el año 1996 y son interesado en el presente procedimiento de deslinde conforme a lo dispuesto en el artículo 4 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas.  
La vivienda unifamiliar fue construida en 1970, pero no figura registrada antes de la aprobación de clasificación de la vía pecuaria por Orden de 10 de julio de en 1975 y dispone de licencia municipal de obra otorgada por el Ayuntamiento de Hondón de las Nieves en 1979.  
El hecho de su construcción anterior a la clasificación de la vía pecuaria no prevalece frente a esta, puesto que se debe tener en cuenta que la clasificación de unos terrenos como vía pecuaria parte de que ya existen los caminos cañadiegos, ya existe el trazado, es un acto administrativo que se limita a declarar que por ahí pasaba el ganado, y esa declaración permite la aplicación de la normativa administrativa especial de vías pecuarias y produce el efecto jurídico de convertir esos terrenos en dominio público.  
Por lo que, el itinerario cañadiego por donde pasaba el ganado en esa zona de Hondón de las Nieves es anterior a la construcción de la vivienda de 1970 a tenor del fondo documental cartográfico obrante al punto 4 de la proposición de deslinde.  
Este es el criterio del legislador, «las vías pecuarias no clasificadas conservan su condición originaria y tendrán que ser objeto de clasificación con la máxima urgencia» de conformidad con lo dispuesto en la disposición transitoria cuarta de la Ley 3/2014, de 11 de julio, de la Generalitat, de vías pecuarias de la Comunitat Valenciana en concordancia con lo establecido en la disposición adicional primera de la Ley estatal 3/1995, de 23 de marzo, de vías pecuarias.  
En cuanto a la licencia municipal de obra de 1979, reseñar que el permiso de construcción procede del Ayuntamiento de Hondón de las Nieves, sin competencia en vías pecuarias, por lo que las resolución aprobatoria de este acto no implica la inexistencia de vías pecuarias, o la no afectación a las mismas, por lo que dicha administración local debería haber solicitado informe a la dirección territorial competente por razón del lugar, acerca de la existencia de vías pecuarias en la zona de actuación, previamente a la autorización pertinente.  
A la segunda alegación. Sobre los defectos procesales en los que incurre el expediente.  
El artículo 14.1 de la Ley 3/2014, de 11 de julio, de la Generalitat, de vías pecuarias de la Comunitat Valenciana, establece: «El deslinde es el acto administrativo que define los límites debidamente georreferenciados de las vías pecuarias, de conformidad con lo establecido en el acto de clasificación.»  
Este mismo precepto normativo en su punto 2 determina: «El deslinde se iniciará de oficio, por iniciativa propia o a petición de los colindantes. Ejecutará y complementará la clasificación en aquellos tramos en que sea necesaria una especial precisión en la determinación de la anchura y límites de las vías pecuarias».  
Vistos los antecedentes que obran en la proposición de deslinde objeto de exposición pública en el presente expediente, los informes y denuncia del agente medioambiental sobre intrusiones de la vía pecuaria, la conflictividad entre el pastor y los vecinos de la zona, cuando el primero pasa con su ganado por el tramo de la vía pecuaria donde se ubican viviendas, lo procedente es iniciar un procedimiento de deslinde para determinar la ubicación exacta de la vía pecuaria, esto es, determinar sus límites, siendo la depuración física y jurídica de la vía pecuaria requisito sine qua non, en su caso, para una posterior desafectación o modificación de trazado de la vía pecuaria que plantea la parte alegante.  
No hay discriminación ni se vulneran los artículos 35 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas y 14 de la Constitución Española, cuando se determina en la resolución de acuerdo de inicio del expediente de deslinde, debidamente motivada, que este sea parcial sobre un tramo concreto de una vía pecuaria, puesto que la normativa sectorial de aplicación no obliga a que sea total.  
Este deslinde de la vía pecuaria denominada «Vereda de la Sierra de Orts», se circunscribe al tramo comprendido entre las parcelas catastrales 17 y 35 del polígono 5, del término municipal de Hondón de las Nieves a tenor de los antecedentes, informes y denuncia del agente medioambiental Manuel Collado Velázquez, en concreto:  
- En fecha 24 de julio de 2017 emite informe de presunta ocupación de vía pecuaria en relación a denuncia de Francisco José Cerdá Sánchez, remitido al instructor de sanciones de la Dirección Territorial de Alicante, en el que señala: «que tanto la parcela 14 como la parcela 25 del polígono 5 de la partida Tolomó de Hondón de las Nieves se encuentran valladas (hace varios años), y entre ambas discurre la vía pecuaria denominada ?Vereda de la Sierra de Orts- (según su Clasificación), la cual tiene una anchura legal y necesaria de 20,89 metros. Pero entre ambos vallados (parcela 14, propiedad de Primitivo Fernández Navarro y parcela 25, propiedad de Lázaro Miralles Franco), queda una anchura de 5 a 7 metros aproximadamente, pero al no estar deslindada dicha vía pecuaria, no puedo precisar cuántos metros de vallado o vivienda ocupan presuntamente la vía pecuaria, o si la parcela 14 es la que invade la VP. Ambos propietarios de las parcelas reconocen que por ahí pasa la vía pecuaria denominada «Vereda de la Sierra de Orts». A dicho informe, se adjunta ortofoto de situación de las parcelas y vereda según Clasificación.  
- En fecha 30 de abril de 2020 emite informe sobre problemas de vecinos con pastor en la vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts», remitido al jefe de Servicio Territorial de Medio Ambiente de Alicante, en el que indica que el pastor cumple con las disposiciones legales aplicables por su actividad ganadera, que hay viviendas aisladas y valladas que ocupan hasta 15 metros de anchura reduciendo la vereda a 5 metros y los vecinos de las mismas mantienen una actitud conflictiva con el pastor cuando pasa el ganado, que la policía local le ha solicitado panel informativo de vía pecuaria, el cual fue facilitado y colocado por el Ayuntamiento y que tanto los vecinos, Ayuntamiento y pastor reconocen la existencia de dicha vereda.  
- En fecha 10 de agosto de 2020 se presenta denuncia por el agente medioambiental citado ante la Dirección Territorial de Alicante sobre estacionamiento de vehículo en vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts» de 20,89 metros de anchura legal según su clasificación, debidamente señalizada. Indicando que hay viviendas aisladas y valladas a ambos lados de la citada vía pecuaria, la cual la reducen unos 5 metros de anchura y además aparcan vehículos en dicha vía pecuaria obstaculizando aún más el tránsito habitual de ganado (700 cabezas), provocándole graves problemas al pastor para poder pasar con su rebaño. Asimismo, consta que en el mes de junio de 2020 se le comunicó a la familia de la denunciada de no aparcar los vehículos en la vía pecuaria, haciendo caso omiso, para así poder favorecer el paso habitual del rebaño de ovejas.  
El expediente administrativo de deslinde se inicia de oficio, no solo porque el pastor Francisco José Cerdá Sánchez, en fecha 24 de mayo de 2017, pone en conocimiento de un órgano administrativo (Dirección Territorial de Alicante de la Conselleria de Agricultura, Medioambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural) la existencia de un determinado hecho que pudiera justificar la iniciación de oficio de un procedimiento administrativo (art. 62 de la Ley 39/2015 ya citada) para la reposición inmediata de la legalidad urbanística sobre la vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts», sino también por los dos informes y una denuncia del agente medioambiental de la zona, referidos anteriormente, que figuran en los antecedentes de la proposición de deslinde de la vía pecuaria citada.  
A la tercera alegación. Ineficacia de la clasificación de la vía pecuaria.  
Los alegantes manifiestan que la vía pecuaria se crea con su clasificación de 1973 conforme al reglamento de vías pecuarias de 1944 que no contemplaba ningún mecanismo de expropiación de los terrenos, como si lo hace la legislación actual (art. 13.3 LVPCV) lo que supuso que los propietarios afectados (como lo eran los padres del compareciente) no recibieren indemnización alguna.  
Hay que reiterar que no es lo mismo la creación de una vía pecuaria y la clasificación de una vía pecuaria, porque la clasificación parte de que ya existen los caminos cañadiegos, ya existe el trazado, es un acto administrativo que se limita a declarar que por ahí pasaba el ganado y esa declaración permite la aplicación de la normativa administrativa especial de vías pecuarias y produce el efecto jurídico de convertir esos terrenos en dominio público.  
La normativa básica estatal de la Ley 3/1995, de 23 de marzo, de vías pecuarias en su artículo 6 realiza igualmente esta distinción y prevé también que tendrá efectos diferentes, dado que la creación, ampliación y restablecimiento de una vía pecuaria lleva aparejada la declaración de utilidad pública a efectos expropiatorios, y sin embargo en la clasificación como vía pecuaria los terrenos afectados se convierten en dominio público sin necesidad de llevar a cabo su expropiación forzosa.  
Por tanto, el artículo 6 de la Ley estatal 3/1995 como el artículo 13.3 de la Ley 3/2014 valenciana de vías pecuarias establecen que la creación y ampliación de las vías pecuarias llevan aparejadas la declaración de utilidad pública a efectos expropiatorios de los bienes y derechos afectados, pero no la clasificación, por lo que no ha lugar a indemnización alguna a los afectados por la clasificación de la vía pecuaria regulada en el artículo 13.2 de la precitada Ley 3/2014.  
Afectados que o bien pudieron alegar mientras se tramitaba el proyecto de clasificación de la vía pecuaria de 2 de septiembre de 1974 o bien posteriormente recurrir la orden de su aprobación de 10 de julio de 1975, debidamente publicada tanto en el Boletín Oficial del Estado el 8 de septiembre de 1975 como en el de la provincia de Alicante el 22 de septiembre de 1975 y no lo hicieron, por lo que dicha disposición administrativa de carácter general devino firme, siendo válida conforme a Derecho y con plena eficacia.  
De igual manera, no procede la revisión de clasificación de oficio solicitada por la parte alegante, dado que solo cabe la revisión de la clasificación prevista en el artículo 13 de la Ley 3/2014 cuando estamos ante errores en cuanto a sus características físicas o a la realidad histórica de la Comunitat Valenciana y siempre que dichos errores se acrediten de conformidad con los antecedentes documentales e históricos, que no se aprecian en este caso, consultado el Fondo Documental de Vías Pecuarias de la Comunitat Valenciana.  
Tampoco, procede la indemnización solicitada en base a lo dispuesto en el artículo 4 de la Ley 52/2007 de Memoria Histórica, al no probar la parte alegante que la clasificación del itinerario cañadiego como vía pecuaria núm.4, «Vereda de la Sierra de Orts», en el término municipal de Hondón de las Nieves fue efectuada por un órgano administrativo en septiembre de 1975, fundamentándose en motivos políticos, ideológicos o de creencias religiosas y no en criterios técnicos y todo ello en perjuicio de los afectados.  
A la cuarta alegación. Desaparición del motivo que justificó la creación de la vía pecuaria.  
En cuanto a lo que se debe entender por creación de vía pecuaria y su diferenciación respecto de la clasificación de una vía pecuaria reiterar lo ya contestado en las alegaciones precedentes.  
La parte alegante sostiene que procede la desafectación de la vía pecuaria (art. 17 de la ley valenciana de vías pecuarias) total de los terrenos afectados; o subsidiariamente, parcial, modificando su anchura de los veinte a seis metros, que son suficientes para cubrir las necesidades ganaderas actuales en la zona. De hecho, el art. 5 de la LVPCV dispone que la anchura de las vías pecuarias no puede exceder de los veinte metros, pero no fija ningún límite inferior. Y, todo ello, porque hoy en día en Hondón de las Nieves ya no hay ganadería trashumante, que fue lo que justificó la existencia de la vía pecuaria según la memoria de clasificación.  
En la actualidad, conforme a la normativa vigente actual, «Las vías pecuarias se configuran como elementos multifuncionales, que compaginan y simultanean la función tradicional y prioritaria de la trashumancia estacional, la trasterminancia y demás movimientos de ganado de toda clase con otras funciones compatibles, de carácter agrícola, y complementarias, que tienen como destino el uso recreativo, deportivo y medioambiental de los ciudadanos.» (Artículo 2 de la Ley valenciana de vías pecuarias).  
Por consiguiente, se conceptúa a la vía pecuaria como elemento multifuncional, donde no solo se debe atender a su uso prioritario de movimiento de ganado que, por cierto, en la actualidad lo realiza un pastor con 700 ovejas según informa el agente medioambiental de la zona, sino que contempla otros usos, tanto compatibles como complementarios que justifican la existencia de la vía pecuaria, por lo que no cabe desafectar del dominio público la vereda de la sierra de Orts al no probar la parte alegante que no resulta adecuada a los usos o destinos determinados en el artículo 2 de la presente ley. Tampoco ha acreditado que la vía pecuaria pueda cumplir los usos prioritarios, compatibles y complementarios con una reducción de su anchura a 6 metros tras una desafectación parcial.  
Y finalmente, hay que indicar que si bien el art. 5 de la ley valenciana de vías pecuarias contempla las anchuras máximas que puede tener cada tipo de vía pecuaria, la Orden que aprueba la clasificación de la Vereda de la sierra de Orts en Hondón de las Nieves establece que tiene un ancho legal de 20,89 metros.  
En cuanto al ensanche del casco urbano de Hondón de las Nieves y la construcción de nuevas viviendas habitadas por terceros adquirentes de buena fe, desconocedores de la existencia de la citada vía, pues en algunos casos ni siquiera consta registrada.  
No es justificable la construcción de viviendas en una vía pecuaria, que es preexistente a cualquier actuación urbanística y se debe tener en cuenta en toda expansión urbanística de una población debiendo figurar en el correspondiente planeamiento urbanístico e integrarse como sistema general de comunicación tanto en suelo clasificado de urbano como de rústico.  
En la actualidad, el artículo 20 de la ley valenciana de vías pecuarias exige la integración de las vías pecuarias en el planeamiento urbanístico y la obligatoriedad de grafiarse en los instrumentos de planeamiento urbanístico y, en su caso, territorial.  
En cuanto a la buena fe de los terceros adquirentes desconocedores de la existencia de la vía pecuaria y ni siquiera consta registrada.  
Las vías pecuarias cuyo itinerario discurre por territorio valenciano son bienes de dominio público de la Generalitat y, en consecuencia, inalienables, imprescriptibles e inembargables, de conformidad con lo establecido en el art. 3 de la ley valenciana de vías pecuarias en concordancia con el art. 2 de la ley estatal de vías pecuarias.  
La fe pública registral no alcanza a las cualidades físicas de la finca que conste inscrita, pues la ficción jurídica del art. 34 de la Ley Hipotecaria solo cabe en cuanto a los aspectos jurídicos del derecho y la titularidad y no sobre datos descriptivos.  
Conforme a la jurisprudencia interpretativa del art. 34 de la Ley Hipotecaria, sentencias del Tribunal Supremo de 28 de marzo de 1979 y 24 de julio de 1983, la fe pública registral no garantiza la exactitud de los datos del nuevo hecho, relativos a la descripción de la finca, tales como la naturaleza, situación, linderos y superficie. Lo que ha de complementarse con lo que igualmente es doctrina del mismo tribunal; por ejemplo, sentencia de 5 de febrero de 1.999, «el principio de legitimación (art. 38 de la Ley Hipotecaria) que presume la existencia de derechos inscritos, tal y como constan en el asiento, y su posesión, no es aplicable cuando intenta oponerse a una titularidad del dominio público, pues esta es inatacable aunque no figure en el Registro de la Propiedad, puesto que no hace del tráfico jurídico base del Registro, sino de la Ley y es protegible frente a los asientos registrales e incluso frente a la posesión continuada».  
La falta de constancia de la existencia de la vía pecuaria en los registros públicos no es prueba de su inexistencia.  
Por último, los vecinos de la población tienen constancia de la existencia de la vía pecuaria Vereda de la Sierra de Orts, según informe del agente medioambiental de la zona de fecha 30 de abril de 2020, en el que consta que la policía local le ha solicitado panel informativo de vía pecuaria, el cual fue facilitado y colocado por el Ayuntamiento y que tanto los vecinos, Ayuntamiento y pastor reconocen la existencia de dicha vereda.  
A la quinta alegación. El único pastor que hace uso de la vía pecuaria carece de licencia de actividad.  
La licencia municipal de actividad no se exige para un pastor que transite por una vía pecuaria, si acaso, una capacitación profesional. Sin embargo, cuestión distinta es si tiene una nave, local o granja donde estabule el ganado de ovejas y cabras, o sea, ganadería intensiva en donde sí que debe poseerla, pero en el caso que nos ocupa no tiene trascendencia en el tramo de la vía pecuaria Vereda de la Sierra de Orts objeto del presente deslinde parcial, pues el conflicto con los vecinos de la zona no se debe a la ubicación de la nave donde el pastor guarda el rebaño sino cuando este discurre por el tramo citado a tenor de los informes del agente medioambiental de la zona.  
La parte alegante señala que la Generalitat debe dirigirse al Ayuntamiento para averiguar si el pastor tiene dicha licencia, y ello no es así en un expediente administrativo de determinación de los límites de una vía pecuaria como es un deslinde, pero los alegantes pueden acudir al ayuntamiento y realizar dicha gestión si lo estiman conveniente para sus intereses.  
A la sexta alegación. Oposición al trazado propuesto.  
- No consta acreditado que el trazado propuesto por la Conselleria sea, en realidad, el que consta identificado en el plano de clasificación aprobado en 1973, que carece de escala o georreferencia. Desconocen el criterio para proponer el trazado y no otro que evite afectar a la vivienda de los comparecientes, como si se hace con el resto de las existentes en el entorno.  
Hay que decir que nos encontramos en un expediente de deslinde que, como viene determinado en el artículo 14 de la ley valenciana de Vías Pecuarias, es el acto administrativo que define sus límites debidamente georreferenciados, de conformidad con lo establecido en el acto de clasificación.  
La determinación de sus límites debe ser, por tanto, un fiel reflejo de lo aprobado en la clasificación correspondiente. Dado que las vías pecuarias son las rutas o itinerarios por donde discurre o ha venido discurriendo tradicionalmente el tránsito ganadero, los límites se ajustan teniendo en cuenta todos los antecedentes documentales y cartográficos disponibles en el Fondo Documental de Vías Pecuarias de la Comunitat Valenciana, o cualquier otra aportación fehaciente sobre su trazado tradicional.  
Por otra parte, cabe remarcar que el hecho de que por el interior de una vía pecuaria discurra un camino, no conlleva que sus ejes se correspondan exactamente. A su vez, un camino actual no tiene por qué coincidir con el tradicional o histórico pudiendo haberse desplazado su traza e incluso su anchura a lo largo de los años. En el caso concreto del deslinde de referencia, el trazado propuesto se adapta a la traza observable sobre la fotografía histórica, en la cual queda envuelto el camino.  
- La única vivienda afectada es la suya, lo que carece de todo sentido si tenemos en cuenta que la misma se construyó (1970) con anterioridad a la propia clasificación de la vía pecuaria (1973). No tiene lógica pensar que se propusiera en 1973 el trazado de la vereda incluyendo a propósito una casa preexistente cuando existían y continúan existiendo terrenos al Norte libres de toda construcción por los que puede transitar el ganado.  
- En la descripción de otras vías pecuarias se incluyó la existencia de las casas afectadas, a diferencia de lo que sucede la suya. Así, por ejemplo, al describir la vereda «del Rollo» se dice que la misma pasa «por casa de Rosalía, a su derecha, casa de Bufón, (...)». En la vereda «del Picacho» se dice que pasar por el «corral de Tarabilla, casas de Galiana, Rincón del Polaco, (...)». Por el contrario, la descripción de la «Siena de Orts» no describe vivienda alguna, pese a que, como se ha demostrado, la perteneciente a los comparecientes ya existía. En definitiva, no cabe ninguna duda que la vereda «Sierra de Orts» no afectó en su creación a la casa propiedad de los comparecientes, pues si así hubiese sido, tal circunstancia constaría descrita en el documento de clasificación.  
Hay que decir que el estilo y grado de detalle de las descripciones de las vías pecuarias en los proyectos de clasificación varían en función del instructor que las haya realizado. Asimismo, cabe matizar que el uso por parte del instructor del procedimiento de clasificación de expresiones como «pasar por la casa de» no conlleva la afección o no sobre la vía pecuaria, sino que suele ser una forma muy habitual de nombrar elementos que va dejando a un lado u otro del trazado de manera que la ubicación de la vía pecuaria quede más acotada, independiente de que dichos elementos quedasen dentro o fuera del ancho clasificado.  
Visto cuanto antecede, recalcar que nos encontramos en un expediente de deslinde cuyo objetivo no es otro que definir los límites de la vía pecuaria de conformidad con el acto de clasificación para garantizar la correcta conservación y gestión del dominio público.  
No procede en este expediente la revisión de la clasificación por no ser su objeto, aparte de no constatar error alguno en la clasificación de la vía pecuaria. Tampoco, su desafectación total o parcial, sino en todo caso, deberá ser a posteriori, una vez aprobado y firme el deslinde, cuando pueda formular su petición de desafectación.  
Igualmente, no procede la modificación del tramo propuesto por la Conselleria que afecta a la vivienda y al vallado propiedad pertenecientes a los alegantes, desplazándolo a la zona no ocupada, dado que en el presente expediente se tienen en cuenta todos los antecedentes documentales y cartográficos disponibles en el Fondo Documental de Vías Pecuarias de la Comunitat Valenciana, reiterando que un camino actual no tiene por qué coincidir con el tradicional o histórico pudiendo haberse desplazado su traza e incluso su anchura a lo largo de los años. Y en este deslinde el trazado propuesto de la Conselleria se adapta a la traza observable sobre la fotografía histórica, en la cual queda envuelto el camino.  
En consecuencia, de todo ello, se informa desfavorablemente a las alegaciones formuladas, desestimándose las mismas y se le comunica que el presente acto no es susceptible de recurso alguno al ser un acto de mero trámite, indicándole que su derecho a recurso deberá ser ejercido ante la resolución que ponga término al presente procedimiento.  
3. Lázaro Miralles Franco.  
En calidad de interesado presenta escrito de alegaciones de fecha 20 de julio de 2021, durante la exposición pública del expediente de referencia.  
Figura ese escrito con el membrete INUR Abogados Derecho Inmobiliario y Urbanismo y en el otrosí digo del escrito: Que autorizo al letrado Rafael Moreno Ubric (col. 6.483 ICALI) a presentar las presentes alegaciones en nuestro nombre y a representarnos en el presente expediente.  
A dicho escrito, se adjunta determinada documentación, cuyo contenido se da aquí por reproducido, que tiene entrada en el registro telemático de la Generalitat el 23 de julio de 2021.  
En la instancia aparece en el recuadro de datos de la persona o entidad representante, el abogado Rafael Moreno Ubric que, según recuadro de exposición, presenta alegaciones dentro del plazo de exposición pública de la propuesta de deslinde de la vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts». publicada en el DOGV núm. 9114 de fecha 25 de junio de 2021, que se sigue expediente de referencia, y en el recuadro de solicitud, pide que se estimen las mismas. Asimismo, en el recuadro de notificaciones figura la dirección del despacho de abogados mencionado anteriormente, así como el correo electrónico del abogado citado.  
Asimismo, en el recuadro de notificaciones, el interesado manifiesta que desean comunicarse electrónicamente con la Administración y en dicho recuadro figura la dirección del despacho de abogados mencionado anteriormente, así como el correo electrónico del abogado citado.  
En fecha 5 de noviembre de 2021, se requiere, por un plazo de diez días, la acreditación de la representación del abogado, de conformidad con el art. 5 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas, dado que la autorización del interesado al abogado en el escrito de alegaciones mediante otrosí digo no es suficiente acreditación de la representación. Transcurrido dicho plazo no se ha presentado escrito alguno.  
Del expediente de deslinde se desprende que la parcela de Hondón de las Nieves afectada por el mismo es la 03077A005000240000PU y la 03077A005000250000PH a las que se les asigna los núm. de intrusión 3 y 4 correspondiente a una superficie de 827,29 m² y 771,31 m², respectivamente.  
Con carácter previo a la contestación de las alegaciones formuladas, procede analizar la acreditación de la representación del Abogado en este expediente administrativo.  
La representación de un interesado por un abogado requiere una acreditación documental o de una comparecencia apud acta, electrónica o presencial que lo acredite, de conformidad con lo dispuesto en el art. 5.4 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas.  
Y, en consecuencia, el hecho de presentar un escrito de alegaciones de los interesados autorizando la representación del Abogado en el expediente mediante otrosí digo, anexado a la instancia general de inicio y tramitación de procedimientos telemáticos de la conselleria en donde consta como representante, según justificante de registro de entrada del registro telemático de la Generalitat, no se considera apoderamiento apud acta efectuado por comparecencia electrónica en sede electrónica ni inscripción en el registro electrónico de apoderamientos de la Administración Pública competente.  
El supuesto de representación mediante apoderamiento apud acta efectuado por comparecencia electrónica se realiza en la correspondiente sede electrónica y dicha representación se cumplimentará en la presentación de la solicitud en la sede electrónica, siendo necesario aportar un documento válido legalmente que acredite la representación. Este documento de representación lo puede aportar tanto el interesado como el representante.  
En cuanto a la inscripción del poder en el registro de apoderamientos, el poderdante y el apoderado acuden a las oficinas del de asistencia al registro y otorgan el poder determinado su tipo ante los funcionarios habilitados para ello.  
Igualmente, se acredita el poder apud acta por comparecencia personal es el clásico modo de otorgar el poder, personándose el poderdante en las dependencias administrativas del órgano administrativo responsable de la tramitación y expidiendo el poder ante el instructor del procedimiento, quién levanta acta y la incorpora al expediente administrativo.  
Asimismo, cabe la acreditación documental del poder, presentando una escritura pública de apoderamiento ante Notario ante la Administración Pública conforme a lo establecido en el art. 16.4 de la Ley 39/2015.  
Por último, hay que indicar que la conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica no tiene un formulario normalizado de representación para presentación de escritos y documentos en su registro electrónico a diferencia de la Agencia Tributaria. Organismo público que junto a la Seguridad Social disponen de unos procedimientos administrativos que se rigen por su normativa específica y supletoriamente por lo dispuesto en el procedimiento administrativo común de las Administraciones Públicas tal y como establece la disposición adicional primera de la Ley 39/2015.  
Ahora bien, el escrito de alegaciones firmado por el interesado, acto de gestión mero trámite que no requiere representación, al no figurar en los supuestos del art. 5.3 de la precitada ley, esto es, para formular solicitudes, presentar declaraciones responsables o comunicaciones, interponer recursos, desistir de acciones y renunciar a derechos en nombre de otra persona. Por tanto, procede responder a las alegaciones formuladas.  
En este caso, al no acreditarse suficientemente la representación del Abogado y conforme a la literalidad del art. 5.3 de la Ley 39/2015, la recepción de notificaciones tampoco requiere representación, luego, en el presente expediente FOVARIOS 05/2005, no consta que Rafael Moreno Ubric sea representante del interesado Lázaro Miralles Franco y solicitado que lo acreditara no lo hizo, por lo que las notificaciones se llevan a cabo con el interesado.  
En la instancia presentada consta que el interesado desea comunicarse con la administración por medios electrónicos, por lo que en principio se le debería notificar en formato electrónico, pero ello será así, siempre que el interesado disponga de certificado de firma electrónica en la sede electrónica, y si no lo tiene, se notifica en formato papel en el domicilio designado por el interesado en su escrito de alegaciones, que en este caso, es el despacho de abogados del letrado Rafael Moreno Ubric, que ha presentado dicho escrito.  
En síntesis, se formulan las alegaciones siguientes:  
Primera. Condición de interesado.  
- Es propietario de la finca registral 11.371, adquirida mediante escritura pública de Compraventa otorgada en el año 1988. La compra se hizo a sus padres que habían construido y habitaban una vivienda emplazada sobre la finca, cuya antigüedad es ampliamente superior a la creación de la vía pecuaria. Aporta copia de la Escritura de Compraventa, copia de las consultas catastrales, y copia del Decreto de Alcaldía de otorgamiento de licencia de obra de vallado.  
- Asimismo, se indica que el alegante Lázaro Miralles Franco ha comparecido ya en el acta de apeo celebrada el 15 de abril de 2021, en que manifestó su oposición al expediente de deslinde y realizó una serie de alegaciones contenidas en el acta levantada, a cuyo contenido se remite.  
Segunda. Defectos procesales en que incurre el expediente.  
- El expediente se ha concebido de manera arbitraria y discriminatoria, e incurre en los siguientes defectos procesales:  
· El art. 11 de la Ley 3/2014, de 11 de julio, de la Generalitat, de vías pecuarias de la Comunitat Valenciana, contempla distintos procedimientos de gestión, entre los que se encuentran el de desafectación o el de modificación de las vías pecuarias cuando dejen de ser adecuadas o innecesarias, como sucede en el caso que nos ocupa Sin embargo, la Conselleria, en lugar de activar dichos procedimientos, ha acudido al de deslinde, sin justificación alguna, en claro perjuicio de los afectados que han de soportar la perpetuación de una vía pecuaria que fue constituida durante la dictadura, sin indemnización económica alguna, y que, además, tenía una finalidad que hoy en día ha desaparecido.  
· El deslinde «parcial» promovido por la Conselleria no abarca todo el trazado de la vía pecuaria, sino solo un tramo. Ciertamente el art. 14.2 de la LVPCV contempla actuar de ese modo cuando «sea necesaria una especial precisión en la determinación de (su) anchura y límite- Sin embargo, no consta justificada tal necesidad en el expediente y, además, resulta paradójico que se estime necesario deslindar este tramo y no el que cruza el centro del municipio, incluida la plaza en que se ubica el Ayuntamiento, en que resulta más razonable que se produzca la necesidad de precisar la anchura y límites de la vía. Dicho lo cual, consideramos que la decisión adoptada carece de motivación y es discriminatoria, vulnerando los artículos 35 de la LPACAP y 14 de la CE.  
· El expediente se ha iniciado a instancia del único pastor que transita por la vía pecuaria, quien, sin disponer de la correspondiente autorización administración para el desarrollo de su actividad, hace un uso abusivo y particular del camino como si fuere de su exclusiva propiedad, causando perjuicios y enfrentándose a los vecinos. Sin embargo, se ha optado por tramitar el expediente «de oficio», liberando de los gastos generados por el mismo, en contra del propio criterio que la Generalitat mantiene y publica en su página web.  
Tercera. Ineficacia de la clasificación de la vía pecuaria.  
- La vía pecuaria fue creada mediante su clasificación de 1973, estando aún vigente el régimen de la dictadura y en el que regía el Reglamento de Vías Pecuarias de 1944, que no contemplaba ningún mecanismo de expropiación de los terrenos, como si lo hace la legislación actual (art. 13.3 LVPCV), lo que supuso que los propietarios afectados (como lo eran los padres del compareciente) no recibieren indemnización alguna.  
- De manera que, salvo que la Conselleria acredite que el pago de las indemnizaciones si se produjo, solicito que se proceda a la revisión de oficio de la clasificación por confiscatoria (art. 106 LPACAP) con los efectos que dé he dicho pronunciamiento derivan. O, subsidiariamente, se reconozca a los afectados el derecho a recibir la indemnización correspondiente, a tenor de lo dispuesto en el art. 4 de la Ley 52/2007 (de memoria histórica).  
Cuarta. Desaparición del motivo que justificó la creación de la vía pecuaria.  
- Según resulta de la memoria de la clasificación de la vía pecuaria era la de cubrir las necesidades de la ganadería trashumante y es notorio y manifiesto que se ha producido la desaparición del motivo que justificó su creación, pues hace muchos arios que no se practica la trashumancia en el emplazamiento que nos ocupa, sino exclusivamente el paso de un pequeño rebaño de ovejas que pernocta siempre en el mismo lugar, por lo que procede la desafectación (art. 17 LVPCV): a) total de los terrenos afectados; o b) subsidiariamente, parcial, modificando su anchura de los veinte a seis metros, que son suficientes para cubrir las necesidades ganaderas actuales en la zona. De hecho, el art. 5 de la LVPCV dispone que la anchura de las vías pecuarias no puede exceder de los veinte metros, pero no fija ningún límite inferior.  
- Al tiempo que ha desaparecido la trashumancia y la actividad ganadera, se ha producido el ensanche del casco hacia la zona que nos ocupa, se han ocupado y vallado terrenos, y se han construido nuevas viviendas que son habitadas por terceros adquirentes de buena fe, desconocedores de la existencia de la citada vía, pues en algunos casos ni siquiera consta registrada  
Quinta. El único pastor que hace uso de la vía pecuaria carece de licencia de actividad.  
- Como se ha dicho, el único pastor que transita por la vía pecuaria, que es, a su vez, el promotor del presente expediente, pese a que no consta que disponga de licencia para desarrollar la actividad de ganadería, entre otros motivos, porque no guarda la distancia mínima a las delimitaciones del suelo urbano. Solicitamos, pues, a la Conselleria que verifique dicho este con el Ayuntamiento y, en tal caso, prohíba la actividad.  
- El pastor Sr. Cerdá Sánchez hace un uso indebido de la vía pecuaria. Y, además, lo hace de forma abusiva y particular, como si fuere de su exclusiva propiedad. En ese sentido, causa conscientemente daños a las propiedades de los vecinos de la zona y se enfrenta a ellos, incluso llegando a amenazarles, como así lo demuestra una Sentencia que recientemente le ha sido condenado, que se acompaña como DOC. 4. Por si fuera poco, sus animales no están en condiciones mínimas de cuidado e higiene, lo que, por ejemplo, ha provocado que el compareciente, de 74 años de edad, haya tenido que acudir en varias ocasiones al Hospital por picaduras de garrapatas según se acredita mediante informe que se acompaña como DOC. 5.  
- En definitiva, una vez que la Conselleria verifique que el Sr. Cerdá Sanchez carece de la preceptiva licencia y, por tanto, no puede transitar con el rebaño, la vereda quedará en desuso, lo que refuerza la petición de su desafectación.  
Sexta. Oposición al trazado propuesto.  
- Subsidiariamente, para el caso de que las precedentes alegaciones resulten desestimadas, se opone al tramo propuesto por la Conselleria que discurre por medio de las propiedades pertenecientes al compareciente, afectando al vallado existente que fue legalmente construido mediante licencia urbanística.   
- No consta acreditado que el trazado propuesto por la Conselleria sea, en realidad, el que consta identificado en el plano de clasificación aprobado en 1973.  
- Así pues, se solicita la modificación del tramo mencionado, desplazándolo a la zona no ocupada por el vallado, que igualmente pertenece al compareciente. Solución que permitiría, respetando los veinte metros de la vía pecuaria y sin afectar a ningún tercero, mantener el vallado existente que delimita la porción de terreno en que se emplaza mi vivienda.  
En su virtud, solicita que se admitan sus alegaciones y se proceda al archivo del presente expediente de deslinde, procediendo, a continuación, a:  
- Incoar el correspondiente expediente de revisión de oficio de la clasificación de la vía pecuaria con los efectos que de dicho pronunciamiento derivan o, en caso contrario, se reconozca a los afectados el derecho a recibir la indemnización correspondiente, a tenor de lo dispuesto en el art. 4 de la Ley 52/2007 (de memoria histórica).  
- Subsidiariamente, a incoar y tramitar el correspondiente expediente de desafectación: a) total de la vía pecuaria, por haber desaparecido la finalidad para la que fue creada (necesidades de la ganadería trashumante); o b) parcial, modificando su anchura de los veinte a seis metros, que son más que suficientes para cubrir las necesidades ganaderas actuales en la zona.  
- Subsidiariamente que se desplace el tramo propuesto por la Conselleria que discurre por medio de las propiedades pertenecientes al compareciente, a efectos de lograr que, respetando los veinte metros de la vía pecuaria y sin afectar a ningún tercero, se mantenga el vallado existente que delimita la porción de terreno que se emplaza mi vivienda.  
En cuanto a las alegaciones formuladas, se contesta en los términos siguientes:  
A la primera alegación. Sobre la condición de interesado en el expediente.  
Nada que objetar sobre la condición de interesado en el presente expediente, ya que son titulares de un bien inmueble colindante al deslinde, esto es, de la finca registral 11.371, adquirida mediante escritura pública de Compraventa otorgada en el año 1988 y es interesado en el presente procedimiento de deslinde conforme a lo dispuesto en el art. 4 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas.  
La vivienda fue adquirida mediante escritura pública de Compraventa otorgada en el año 1988. Manifiesta el alegante que la compra se hizo a sus padres que habían construido y habitaban una vivienda emplazada sobre la finca, cuya antigüedad es ampliamente superior a la creación de la vía pecuaria, sin especificar fecha alguna.  
El hecho de su construcción anterior a la clasificación de la vía pecuaria no prevalece frente a esta, puesto que se debe tener en cuenta que la clasificación de unos terrenos como vía pecuaria parte de que ya existen los caminos cañadiegos, ya existe el trazado, es un acto administrativo que se limita a declarar que por ahí pasaba el ganado, y esa declaración permite la aplicación de la normativa administrativa especial de vías pecuarias y produce el efecto jurídico de convertir esos terrenos en dominio público.  
Por lo que, el itinerario cañadiego por donde pasaba el ganado en esa zona de Hondón de las Nieves es con toda probabilidad anterior a la vivienda (ya que el alegante no especifica fecha alguna de construcción de la vivienda por sus padres) con planimetría de la vía pecuaria de la sierra de Orts desde 1897, a tenor del Fondo documental cartográfico obrante al punto 4 de la proposición de deslinde.  
Este es el criterio del legislador, «las vías pecuarias no clasificadas conservan su condición originaria y tendrán que ser objeto de clasificación con la máxima urgencia» de conformidad con lo dispuesto en la disposición transitoria cuarta de la Ley 3/2014, de 11 de julio, de la Generalitat, de vías pecuarias de la Comunitat Valenciana en concordancia con lo establecido en la disposición adicional primera de la Ley estatal 3/1995, de 23 de marzo, de vías pecuarias.  
En cuanto a la licencia municipal de obra de 2007 para reforzar la valla, reseñar que la licencia de obra menor procede del Ayuntamiento de Hondón de las Nieves sin competencia en vías pecuarias, por lo que la resolución aprobatoria de este acto no implica la inexistencia de vías pecuarias, o la no afectación a las mismas, por lo que dicha administración local debería haber solicitado informe a la dirección territorial competente por razón del lugar, acerca de la existencia de vías pecuarias en la zona de actuación, previamente a la autorización pertinente.  
Asimismo, en esta alegación se indica que Lázaro Miralles Franco compareció en el acta de apeo celebrada el 15 de abril de 2021, en que manifestó su oposición al expediente de deslinde y realizó una serie de alegaciones contenidas en el acta levantada, a cuyo contenido se remite.  
  
Al respeto, se ha de señalar que esas alegaciones se reiteran a su vez en su escrito de alegaciones de fecha 20 de julio de 2021, dándose aquí por reproducidas en la contestación de alegaciones del presente informe.  
  
A la segunda alegación. Sobre los defectos procesales en los que incurre el expediente.  
El art. 14.1 de la Ley 3/2014, de 11 de julio, de la Generalitat, de vías pecuarias de la Comunitat Valenciana, establece: «El deslinde es el acto administrativo que define los límites debidamente georreferenciados de las vías pecuarias, de conformidad con lo establecido en el acto de clasificación.»  
Este mismo precepto normativo en su punto 2 determina: «El deslinde se iniciará de oficio, por iniciativa propia o a petición de los colindantes. Ejecutará y complementará la clasificación en aquellos tramos en que sea necesaria una especial precisión en la determinación de la anchura y límites de las vías pecuarias».  
Vistos los antecedentes que obran en la proposición de deslinde objeto de exposición pública en el presente expediente, los informes y denuncia del agente medioambiental sobre intrusiones de la vía pecuaria, la conflictividad entre el pastor y los vecinos de la zona, cuando el primero pasa con su ganado por el tramo de la vía pecuaria donde se ubican viviendas, lo procedente es iniciar un procedimiento de deslinde para determinar la ubicación exacta de la vía pecuaria, esto es, determinar sus límites, siendo la depuración física y jurídica de la vía pecuaria requisito sine quanon, en su caso, para una posterior desafectación o modificación de trazado de la vía pecuaria que plantea la parte alegante.  
No hay discriminación ni se vulneran los artículos 35 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas y 14 de la Constitución Española, cuando se determina en la resolución de acuerdo de inicio del expediente de deslinde, debidamente motivada, que este sea parcial sobre un tramo concreto de una vía pecuaria, puesto que la normativa sectorial de aplicación no obliga a que sea total.  
Este deslinde de la vía pecuaria denominada «Vereda de la Sierra de Orts», se circunscribe al tramo comprendido entre las parcelas catastrales 17 y 35 del polígono 5, del término municipal de Hondón de las Nieves a tenor de los antecedentes, informes y denuncia del agente medioambiental Manuel Collado Velázquez, en concreto:  
- En fecha 24 de julio de 2017, emite informe de presunta ocupación de vía pecuaria en relación a denuncia de D. Francisco José Cerdá Sánchez, remitido al instructor de sanciones de la Dirección Territorial de Alicante, en el que señala: «que tanto la parcela 14 como la parcela 25 del polígono 5 de la partida Tolomó de Hondón de las Nieves se encuentran valladas (hace varios años), y entre ambas discurre la vía pecuaria denominada «Vereda de la Sierra de Orts» (según su Clasificación), la cual tiene una anchura legal y necesaria de 20,89 metros. Pero entre ambos vallados (parcela 14, propiedad de Primitivo Fernández Navarro y parcela 25, propiedad de Lázaro Miralles Franco), queda una anchura de 5 a 7 metros aproximadamente, pero al no estar deslindada dicha vía pecuaria, no puedo precisar cuántos metros de vallado o vivienda ocupan presuntamente la vía pecuaria, o si la parcela 14 es la que invade la VP. Ambos propietarios de las parcelas reconocen que por ahí pasa la vía pecuaria denominada «Vereda de la Sierra de Orts». A dicho informe, se adjunta ortofoto de situación de las parcelas y vereda según Clasificación.  
- En fecha 30 de abril de 2020 emite informe sobre problemas de vecinos con pastor en la vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts», remitido al jefe de Servicio Territorial de Medio Ambiente de Alicante, en el que indica que el pastor cumple con las disposiciones legales aplicables por su actividad ganadera, que hay viviendas aisladas y valladas que ocupan hasta 15 metros de anchura reduciendo la vereda a 5 metros y los vecinos de las mismas mantienen una actitud conflictiva con el pastor cuando pasa el ganado, que la policía local le ha solicitado panel informativo de vía pecuaria, el cual fue facilitado y colocado por el Ayuntamiento y que tanto los vecinos, Ayuntamiento y pastor reconocen la existencia de dicha vereda.  
- En fecha 10 de agosto de 2020 se presenta denuncia por el agente medioambiental citado ante la Dirección Territorial de Alicante sobre estacionamiento de vehículo en vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts» de 20,89 metros de anchura legal según su clasificación, debidamente señalizada. Indicando que hay viviendas aisladas y valladas a ambos lados de la citada vía pecuaria, la cual la reducen unos 5 metros de anchura y además aparcan vehículos en dicha vía pecuaria obstaculizando aún más el tránsito habitual de ganado (700 cabezas), provocándole graves problemas al pastor para poder pasar con su rebaño. Asimismo, consta que en el mes de junio de 2020 se le comunicó a la familia de la denunciada de no aparcar los vehículos en la vía pecuaria, haciendo caso omiso, para así poder favorecer el paso habitual del rebaño de ovejas.  
El expediente administrativo de deslinde se inicia de oficio, no solo porque el pastor Francisco José Cerdá Sánchez, en fecha 24 de mayo de 2017, pone en conocimiento de un órgano administrativo (Dirección Territorial de Alicante de la Conselleria de Agricultura, Medioambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural) la existencia de un determinado hecho que pudiera justificar la iniciación de oficio de un procedimiento administrativo (art. 62 de la Ley 39/2015 ya citada) para la reposición inmediata de la legalidad urbanística sobre la vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts», sino también por los dos informes y una denuncia del agente medioambiental de la zona, referidos anteriormente, que figuran en los antecedentes de la proposición de deslinde de la vía pecuaria citada.  
A la tercera alegación. Ineficacia de la clasificación de la vía pecuaria.  
Los alegantes manifiestan que la vía pecuaria se crea con su clasificación de 1973 conforme al reglamento de vías pecuarias de 1944 que no contemplaba ningún mecanismo de expropiación de los terrenos, como si lo hace la legislación actual (art. 13.3 LVPCV) lo que supuso que los propietarios afectados (como lo eran los padres del compareciente) no recibieren indemnización alguna.  
Hay que reiterar que no es lo mismo la creación de una vía pecuaria y la clasificación de una vía pecuaria, porque la clasificación parte de que ya existen los caminos cañadiegos, ya existe el trazado, es un acto administrativo que se limita a declarar que por ahí pasaba el ganado y esa declaración permite la aplicación de la normativa administrativa especial de vías pecuarias y produce el efecto jurídico de convertir esos terrenos en dominio público.  
La normativa básica estatal de la Ley 3/1995, de 23 de marzo, de Vías Pecuarias en su art. 6 realiza igualmente esta distinción y prevé también que tendrá efectos diferentes, dado que la creación, ampliación y restablecimiento de una vía pecuaria lleva aparejada la declaración de utilidad pública a efectos expropiatorios, y sin embargo en la clasificación como vía pecuaria los terrenos afectados se convierten en dominio público sin necesidad de llevar a cabo su expropiación forzosa.  
Por tanto, el art. 6 de la Ley estatal 3/1995 como el art. 13.3 de la Ley 3/2014 valenciana de vías pecuarias establecen que la creación y ampliación de las vías pecuarias llevan aparejadas la declaración de utilidad pública a efectos expropiatorios de los bienes y derechos afectados, pero no la clasificación, por lo que no ha lugar a indemnización alguna a los afectados por la clasificación de la vía pecuaria regulada en el art. 13.2 de la precitada Ley 3/2014.  
Afectados que o bien pudieron alegar mientras se tramitaba el proyecto de clasificación de la vía pecuaria de 2 de septiembre de 1974 o bien posteriormente recurrir la orden de su aprobación de 10 de julio de 1975, debidamente publicada tanto en el Boletín Oficial del Estado el 8 de septiembre de 1975 como en el de la provincia de Alicante el 22 de septiembre de 1975 y no lo hicieron, por lo que dicha disposición administrativa de carácter general devino firme, siendo válida conforme a Derecho y con plena eficacia.  
De igual manera, no procede la revisión de clasificación de oficio solicitada por la parte alegante, dado que solo cabe la revisión de la clasificación prevista en el art. 13 de la Ley 3/2014 cuando estamos ante errores en cuanto a sus características físicas o a la realidad histórica de la Comunitat Valenciana y siempre que dichos errores se acrediten de conformidad con los antecedentes documentales e históricos, que no se aprecian en este caso, consultado el Fondo Documental de Vías Pecuarias de la Comunitat Valenciana.  
Tampoco, procede la indemnización solicitada en base a lo dispuesto en el art. 4 de la Ley 52/2007 de Memoria Histórica, al no probar la parte alegante que la clasificación del itinerario cañadiego como vía pecuaria núm. 4, Vereda de la Sierra de Orts, en el término municipal de Hondón de las Nieves fue efectuada por un órgano administrativo en septiembre de 1975, fundamentándose en motivos políticos, ideológicos o de creencias religiosas y no en criterios técnicos y todo ello en perjuicio de los afectados.  
A la cuarta alegación. Desaparición del motivo que justificó la creación de la vía pecuaria.  
En cuanto a lo que se debe entender por creación de vía pecuaria y su diferenciación respecto de la clasificación de una vía pecuaria reiterar lo ya contestado en las alegaciones precedentes.  
La parte alegante sostiene que procede la desafectación de la vía pecuaria (art. 17 de la ley valenciana de vías pecuarias) total de los terrenos afectados; o subsidiariamente, parcial, modificando su anchura de los veinte a seis metros, que son suficientes para cubrir las necesidades ganaderas actuales en la zona. De hecho, el art. 5 de la LVPCV dispone que la anchura de las vías pecuarias no puede exceder de los veinte metros, pero no fija ningún límite inferior. Y, todo ello, porque hoy en día en Hondón de las Nieves ya no hay ganadería trashumante, que fue lo que justificó la existencia de la vía pecuaria según la memoria de clasificación.  
En la actualidad, conforme a la normativa vigente actual, «Las vías pecuarias se configuran como elementos multifuncionales, que compaginan y simultanean la función tradicional y prioritaria de la trashumancia estacional, la trasterminancia y demás movimientos de ganado de toda clase con otras funciones compatibles, de carácter agrícola, y complementarias, que tienen como destino el uso recreativo, deportivo y medioambiental de los ciudadanos.» (Art. 2 de la ley valenciana de Vías Pecuarias).  
Por consiguiente, se conceptúa a la vía pecuaria como elemento multifuncional, donde no solo se debe atender a su uso prioritario de movimiento de ganado que, por cierto, en la actualidad lo realiza un pastor con 700 ovejas según informa el agente medioambiental de la zona, sino que contempla otros usos, tanto compatibles como complementarios que justifican la existencia de la vía pecuaria, por lo que no cabe desafectar del dominio público la vereda de la sierra de Orts al no probar la parte alegante que no resulta adecuada a los usos o destinos determinados en el art. 2 de la presente ley. Tampoco ha acreditado que la vía pecuaria pueda cumplir los usos prioritarios, compatibles y complementarios con una reducción de su anchura a 6 metros tras una desafectación parcial.  
Y finalmente, hay que indicar que si bien el art. 5 de la ley valenciana de vías pecuarias contempla las anchuras máximas que puede tener cada tipo de vía pecuaria, la Orden que aprueba la clasificación de la Vereda de la sierra de Orts en Hondón de las Nieves establece que tiene un ancho legal de 20,89 metros.  
En cuanto al ensanche del casco urbano de Hondón de las Nieves y la construcción de nuevas viviendas habitadas por terceros adquirentes de buena fe, desconocedores de la existencia de la citada vía, pues en algunos casos ni siquiera consta registrada.  
No es justificable la construcción de viviendas en una vía pecuaria, que es preexistente a cualquier actuación urbanística y se debe tener en cuenta en toda expansión urbanística de una población debiendo figurar en el correspondiente planeamiento urbanístico e integrarse como sistema general de comunicación tanto en suelo clasificado de urbano como de rústico.  
En la actualidad, el art. 20 de la ley valenciana de vías pecuarias exige la integración de las vías pecuarias en el planeamiento urbanístico y la obligatoriedad de grafiarse en los instrumentos de planeamiento urbanístico y, en su caso, territorial.  
En cuanto, a la buena fe de los terceros adquirentes desconocedores de la existencia de la vía pecuaria y ni siquiera consta registrada.  
Las vías pecuarias cuyo itinerario discurre por territorio valenciano son bienes de dominio público de la Generalitat y, en consecuencia, inalienables, imprescriptibles e inembargables de conformidad con lo establecido en el art. 3 de la ley valenciana de vías pecuarias en concordancia con el art. 2 de la ley estatal de vías pecuarias.  
La fe pública registral no alcanza a las cualidades físicas de la finca que conste inscrita, pues la ficción jurídica del art. 34 de la Ley Hipotecaria solo cabe en cuanto a los aspectos jurídicos del derecho y la titularidad y no sobre datos descriptivos.  
Conforme a la jurisprudencia interpretativa del art. 34 de la Ley Hipotecaria, Sentencias del Tribunal Supremo de 28 de marzo de 1979 y 24 de julio de 1983, la fe pública registral no garantiza la exactitud de los datos del nuevo hecho, relativos a la descripción de la finca, tales como la naturaleza, situación, linderos y superficie. Lo que ha de complementarse con lo que igualmente es doctrina del mismo tribunal; por ejemplo, sentencia de 5 de febrero de 1.999, «el principio de legitimación (art. 38 de la Ley Hipotecaria) que presume la existencia de derechos inscritos, tal y como constan en el asiento, y su posesión, no es aplicable cuando intenta oponerse a una titularidad del dominio público, pues esta es inatacable aunque no figure en el Registro de la Propiedad, puesto que no hace del tráfico jurídico base del Registro, sino de la Ley y es protegible frente a los asientos registrales e incluso frente a la posesión continuada».  
La falta de constancia de la existencia de la vía pecuaria en los registros públicos no es prueba de su inexistencia.  
Por último, los vecinos de la población tienen constancia de la existencia de la vía pecuaria Vereda de la Sierra de Orts, según informe del agente medioambiental de la zona de fecha 30 de abril de 2020, en el que consta que la policía local le ha solicitado panel informativo de vía pecuaria, el cual fue facilitado y colocado por el Ayuntamiento y que tanto los vecinos, Ayuntamiento y pastor reconocen la existencia de dicha vereda.  
A la quinta alegación. El único pastor que hace uso de la vía pecuaria carece de licencia de actividad.  
La licencia municipal de actividad no se exige para un pastor que transite por una vía pecuaria, si acaso, una capacitación profesional. Sin embargo, cuestión distinta es si tiene una nave, local o granja donde estabule el ganado de ovejas y cabras, o sea, ganadería intensiva en donde sí que debe poseerla, pero en el caso que nos ocupa no tiene trascendencia en el tramo de la vía pecuaria Vereda de la Sierra de Orts objeto del presente deslinde parcial, pues el conflicto con los vecinos de la zona no se debe a la ubicación de la nave donde el pastor guarda el rebaño sino cuando este discurre por el tramo citado a tenor de los informes del agente medioambiental de la zona.  
La parte alegante señala que la Generalitat debe dirigirse al Ayuntamiento para averiguar si el pastor tiene dicha licencia, y ello no es así en un expediente administrativo de determinación de los límites de una vía pecuaria como es un deslinde, pero los alegantes pueden acudir al ayuntamiento y realizar dicha gestión si lo estiman conveniente para sus intereses.  
En cuanto al alegato de desuso de la vía pecuaria, una vez la Generalitat verifique que el pastor Cerdá Sánchez carece de licencia de actividad, lo que refuerza su petición de desafectación, sirva lo ya contestado en la alegación precedente.  
Significar que la vigente regulación de las vías pecuarias ha dotado a las mismas de una multifuncionalidad, esto es, al margen de su destino prioritario, de nuevos usos, más adecuados a la presente realidad, que permiten la compatibilidad de estas para uso cultural, medio ambiental y patrimonial al declararlas de dominio público.  
A la sexta alegación. Oposición al trazado propuesto.  
La parte alegante se opone al tramo propuesto por la Conselleria que discurre por medio de sus propiedades, afectando al vallado existente que fue legalmente construido mediante licencia urbanística.  
Sirva la contestación dada al respecto en la primera alegación. Además, la concesión de una licencia de obra menor para reforzar un vallado no es en modo alguno una adquisición de la propiedad ni legitima la ocupación de dominio público. Condicionante que se determina en la primera de las condiciones generales de la propia licencia, que «se entiende expedida salvo el derecho de propiedad y sin perjuicio de tercero y sin que se pueda invocar para excluir o disminuir la responsabilidad civil o penal en la que hubieren incurrido los beneficiarios en el ejercicio de sus actividades.»  
El alegante manifiesta que no consta acreditado que el trazado propuesto por la Conselleria sea, en realidad, el que consta identificado en el plano de clasificación aprobado en 1973. Y solicita la modificación del tramo mencionado, desplazándolo a la zona no ocupada por el vallado, que igualmente pertenece al compareciente. Solución que permitiría, respetando los veinte metros de la vía pecuaria y sin afectar a ningún tercero, mantener el vallado existente que delimita la porción de terreno en que se emplaza mi vivienda.  
Hay que decir que nos encontramos en un expediente de deslinde que, como viene determinado en el art. 14 de la ley valenciana de Vías Pecuarias, es el acto administrativo que define sus límites debidamente georreferenciados, de conformidad con lo establecido en el acto de clasificación.  
La determinación de sus límites debe ser, por tanto, un fiel reflejo de lo aprobado en la clasificación correspondiente. Dado que las vías pecuarias son las rutas o itinerarios por donde discurre o ha venido discurriendo tradicionalmente el tránsito ganadero, los límites se ajustan teniendo en cuenta todos los antecedentes documentales y cartográficos disponibles en el Fondo Documental de Vías Pecuarias de la Comunitat Valenciana, o cualquier otra aportación fehaciente sobre su trazado tradicional.  
Por otra parte, cabe remarcar que el hecho de que por el interior de una vía pecuaria discurra un camino, no conlleva que sus ejes se correspondan exactamente. A su vez, un camino actual no tiene por qué coincidir con el tradicional o histórico pudiendo haberse desplazado su traza e incluso su anchura a lo largo de los años. En el caso concreto del deslinde de referencia, el trazado propuesto se adapta a la traza observable sobre la fotografía histórica, en la cual queda envuelto el camino.  
Visto cuanto antecede, recalcar que nos encontramos en un expediente de deslinde cuyo objetivo no es otro que definir los límites de la vía pecuaria de conformidad con el acto de clasificación para garantizar la correcta conservación y gestión del dominio público.  
No procede en este expediente la revisión de la clasificación por no ser su objeto, aparte de no constatar error alguno en la clasificación de la vía pecuaria. Tampoco, su desafectación total o parcial, sino en todo caso, deberá ser a posteriori, una vez aprobado y firme el deslinde, cuando pueda formular su petición de desafectación.  
Igualmente, no procede la modificación del tramo mencionado, desplazándolo a la zona no ocupada por el vallado, que igualmente pertenece al compareciente, dado que en el presente expediente se tienen en cuenta todos los antecedentes documentales y cartográficos disponibles en el Fondo Documental de Vías Pecuarias de la Comunitat Valenciana, reiterando que un camino actual no tiene por qué coincidir con el tradicional o histórico pudiendo haberse desplazado su traza e incluso su anchura a lo largo de los años. Y en este deslinde el trazado propuesto de la Conselleria se adapta a la traza observable sobre la fotografía histórica, en la cual queda envuelto el camino.  
En consecuencia, de todo ello, se informa desfavorablemente a las alegaciones formuladas, desestimándose las mismas y se le comunica que el presente acto no es susceptible de recurso alguno al ser un acto de mero trámite, indicándole que su derecho a recurso deberá ser ejercido ante la resolución que ponga término al presente procedimiento.  
En base a lo anteriormente expuesto, la directora Territorial de Alicante propone de la siguiente manera:  
Primero. Se desestimen las alegaciones presentadas en base a los fundamentos de derecho expuestos anteriormente.  
Segundo. Se apruebe el deslinde parcial de la vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts», en el tramo comprendido entre las parcelas 17 y 35 del polígono 5 del término municipal de Hondón de las Nieves, provincia de Alicante, de acuerdo con la proposición de deslinde y planos que constan en el expediente y cuyas características son las siguientes:  
  
Denominación: Vereda de la Sierra de Orts  
Tipo de vía: vereda  
Anchura legal: 20 m  
Longitud deslindada: 521,8 m  
Superficie deslindada: 10.435,29 m²  
Número de intrusiones: 29  
Superficie total de las intrusiones: 6.511,15 m²  
Tercero. Se dé traslado de los límites de la vía pecuaria a la administración catastral, de acuerdo con lo establecido en el artículo 14.c del Real decreto legislativo 1/2004, de 5 de marzo, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley del Catastro Inmobiliario.  
Cuarto. Se comunique a la Dirección General de Patrimonio esta resolución, a los efectos de la inscripción en el Registro de la Propiedad del dominio público correspondiente al ámbito deslindado, debiendo proceder a la cancelación total o parcial de cuantas inscripciones registrales resulten contradictorias con el deslinde. Asimismo, se trasladará a la Dirección General de Patrimonio la documentación necesaria para la constancia del ámbito deslindado, en el Inventario General de Bienes y Derechos de la Generalitat.»  
II  
De la lectura de la propuesta de resolución se desprende meridianamente la procedencia de la aprobación del deslinde parcial de la vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts» en el tramo comprendido entre las parcelas 17 y 35 del polígono 5 del término municipal de Hondón de las Nieves, provincia de Alicante.  
III  
El presente procedimiento se tramita conforme lo dispuesto en la Ley 3/2014, de 11 de julio, de la Generalitat, de vías pecuarias de la Comunidad Valenciana (DOGV 17.07.2014), la Instrucción de 13 de enero de 2012, de la Dirección General del Medio Natural, sobre vías pecuarias (DOGV 18.01.2012) y la Ley 3/1995, de 23 de marzo, de vías pecuarias (BOE 24.03.1995).  
Con relación a lo anterior, el artículo 13.5 de la Ley 3/2014 establece que «Con carácter previo al procedimiento de deslinde se realizará una actualización de la clasificación con cartografía que refleje la revisión del trazado longitudinal y de las anchuras reales». Dicho requerimiento ha quedado recogido en el informe de viabilidad de 15 de octubre de 2020, estableciéndose como no necesario.  
Asimismo, el artículo 14 de la referida Ley 13/2014, establece que «El deslinde se aprobará mediante resolución de la conselleria competente en materia de vías pecuarias, cuyo plazo de resolución será de 18 meses desde el acuerdo de inicio por parte de la dirección general competente de la Conselleria citada e incluirá necesariamente la relación de ocupaciones, intrusiones y colindancias que afecten a la vía que se deslinda?».  
IV  
La resolución del presente procedimiento le corresponde a la persona titular de la Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y transición Ecológica de conformidad con lo establecido en el Decreto 5/2019, de 16 de junio, del president de la Generalitat, por el que se determinan el número y la denominación de las consellerias, y sus atribuciones, Decreto 105/2019, de 5 de julio, del Consell, por el que establece la estructura orgánica básica de la Presidencia y de las consellerias de la Generalitat, y el Decreto 176/2020, de 30 de octubre, del Consell, de aprobación del Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica y modificaciones posteriores.  
V  
El presente acto administrativo se rige por lo dispuesto en la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas, así como por lo establecido en la Ley 14/2003, de 10 de abril, de Patrimonio de la Generalitat.  
VI  
Al presente procedimiento administrativo le es de aplicación la Orden Ministerial de 10 de julio de 1975, por la que se aprueba la clasificación de las vías pecuarias del término municipal de Hondón de las Nieves, publicada en el BOE núm. 215 de 8 de septiembre de 1975 y en el BOP núm. 212 de 22 de septiembre de 1975. En ella se clasifica la «Vereda de la Sierra de Orts» como la núm. 4, con una longitud aproximada de 2.300 metros y una anchura legal de 20 metros.  
  
Con base en los anteriores antecedentes de hecho y consideraciones jurídicas, resuelvo:  
  
Primero  
Desestimar las alegaciones presentadas en base a las consideraciones jurídicas expuestas anteriormente.  
  
Segundo  
Aprobar el deslinde parcial de la vía pecuaria «Vereda de la Sierra de Orts», en el tramo comprendido entre las parcelas 17 y 35 del polígono 5 del término municipal de Hondón de las Nieves, provincia de Alicante, de acuerdo con la proposición de deslinde y planos que constan en el expediente y cuyas características son las siguientes:  
Denominación: Vereda de la Sierra de Orts  
Tipo de vía: vereda  
Anchura legal: 20 m  
Longitud deslindada: 521,8 m  
Superficie deslindada: 10.435,29 m²  
Número de intrusiones: 29  
Superficie total de las intrusiones: 6.511,15 m²  
  
Tercero  
Dar traslado de los límites de la vía pecuaria a la administración catastral, de acuerdo con lo establecido en el artículo 14.c del Real decreto legislativo 1/2004, de 5 de marzo, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley del Catastro Inmobiliario.  
  
Cuarto  
Comunicar a la Dirección General de Patrimonio esta resolución, a los efectos de la inscripción en el Registro de la Propiedad del dominio público correspondiente al ámbito deslindado, debiendo proceder a la cancelación total o parcial de cuantas inscripciones registrales resulten contradictorias con el deslinde. Asimismo, se trasladará a la Dirección General de Patrimonio la documentación necesaria para la constancia del ámbito deslindado, en el Inventario General de Bienes y Derechos de la Generalitat.  
  
Quinto  
Dar traslado de la presente resolución a la Dirección Territorial de Alicante, para su notificación a los interesados y a los efectos oportunos.  
  
  
Contra la presente resolución, que pone fin la vía administrativa, se podrá interponer recurso potestativo de reposición ante la consellera de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica, en el plazo de un mes, a contar desde el día siguiente al de la recepción de la presente notificación, de acuerdo con lo dispuesto en los artículos 123 y 124 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas.  
Así mismo, se podrá interponer recurso contencioso-administrativo ante la Sala de lo Contencioso-Administrativo del Tribunal Superior de Justicia de la Comunitat Valenciana, en el plazo de dos meses, contados desde el día siguiente de la notificación o publicación de esta, en conformidad con lo previsto en los artículos 46 y siguientes de la Ley 29/1998, de 13 de julio, reguladora de la jurisdicción contencioso-administrativa. Todo esto, sin perjuicio que los interesados puedan interponer cualquier otro recurso que estiman oportuno.  
  
València, 14 de marzo de 2022.- La consellera de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica: Mireia Mollà Herrera.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML