Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 3267, del 18-06-1998 (1998/5159)

LLEI 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat Valenciana, del Patrimoni Cultural Valencià.
-----------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/1998/06/11/4**

### Versions

 10/12/2024 - Actualitat  11/07/2024 - 09/12/2024  01/01/2023 - 10/07/2024  23/04/2022 - 31/12/2022  01/05/2017 - 22/04/2022  01/01/2016 - 30/04/2017  10/04/2015 - 31/12/2015  01/01/2013 - 09/04/2015  26/03/2011 - 31/12/2012  06/04/2010 - 25/03/2011  14/02/2007 - 05/04/2010  22/10/2004 - 13/02/2007  12/04/2003 - 21/10/2004  16/02/1999 - 11/04/2003  Text inicial: 19/06/1998 - 15/02/1999 

### Dades del document

Número de DOGV
:   3267

Data del DOGV
:   18-06-1998

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1998/5159

CVE


Data del document
:   11-06-1998

Organisme emissor
:   Presidència de la Generalitat

Tipus de document
:   Llei

Correcció d'errades

Anàlisi jurídica

 Descriptors 

:   * [arxiu](javascript:void(0))
    * [biblioteca](javascript:void(0))
    * [edició](javascript:void(0))

![](assets/imgs/icones/ico_informacio.svg)

Els textos consolidats de les normes són de caràcter informatiu i no tenen valor jurídic.

TEXT CONSOLIDAT

*Versió vigent: 10.12.2024*

*Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat Valenciana, del Patrimoni Cultural Valencià.***1****2**

Sia notori i manifest a tots els ciutadans que les Corts Valencianes han aprovat i jo, d'acord amb el que estableixen la Constitució i l'Estatut d'Autonomia, en nom del rei, promulgue la llei següent:

PREÀMBUL

I

El patrimoni cultural valencià és una de les principals senyes d'identitat del poble valencià i el testimoni de la seua contribució a la cultura universal. Els béns que l'integren constitueixen un llegat patrimonial d'inapreciable valor, la conservació i enriquiment del qual correspon a tots els valencians i, especialment, a les institucions i als poders públics que els representen.

L'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana, en l'article 31, atribueix a la Generalitat competència exclusiva sobre el patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic, arqueològic i científic i sobre els arxius, biblioteques, museus, hemeroteques i tots altres centres de depòsit cultural que no siguen de titularitat estatal, sense perjudici de la reserva de competència en favor de l'estat sobre la defensa del patrimoni cultural, artístic i monumental contra l'exportació i l'espoliació, establida per l'article 149.1.28 de la Constitució Espanyola; i l'article 33 li atribueix l'execució de la legislació de l'estat en matèria de museus, arxius i biblioteques de titularitat estatal, l'execució de la qual no es reserve a l'estat. D'altra banda, l'article 46 del text constitucional disposa que els poders públics garantiran la conservació i promouran l'enriquiment del patrimoni històric, cultural i artístic dels pobles d'Espanya i dels béns que l'integren, de qualsevol règim jurídic i titularitat.

L'estat, basant-se en aquesta reserva i en el títol competencial de l'article 149.2 de la Constitució, ha promulgat la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, i el Reial Decret 111/1986, de 10 de gener, que la desplega parcialment, modificat aquest últim pel Reial Decret 64/1994, de 21 de gener, per a adaptar-lo a la interpretació donada pel Tribunal Constitucional a determinats preceptes de la llei. Normativa aquesta que ha sigut fins ara, íntegrament, d'aplicació directa a la Comunitat Valenciana.

El ple exercici per la Generalitat de la competència pròpia en matèria de patrimoni cultural exigeix, tanmateix, l'establiment a l'àmbit de la Comunitat Valenciana d'una norma amb rang de llei que done resposta a les necessitats que presenta la protecció d'aquest patrimoni, superant les insuficiències del marc legislatiu vigent fins ara.

En l'exercici, doncs, d'aquesta competència, i amb aquest objectiu, es promulga la present Llei del Patrimoni Cultural Valencià.

II

La Llei del Patrimoni Cultural Valencià constitueix el marc legal de l'acció pública i privada dirigida a la conservació, difusió, foment i acreixement del patrimoni cultural en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, determina les competències dels poders públics en la matèria, les obligacions i drets que incumbeixen els titulars dels béns i les sancions que es deriven de les infraccions als seus preceptes. Tanmateix, no es concep la llei, tal com ha sigut freqüent en matèria de patrimoni històric, com un conjunt de normes predominantment prohibitives al costat d'algunes altres que estableixen en favor dels titulars dels béns certs drets, de caràcter més teòric que real al no disposar de mecanismes necessaris per a exercir-los ni correlatives obligacions de l'administració. Per contra, el legislador parteix del fet, tantes vegades confirmat per l'experiència, que sense la col·laboració de la societat en la conservació, restauració i rehabilitació de l'ingent nombre de béns del patrimoni cultural, la gran majoria de titularitat privada, l'acció pública en aquesta matèria està destinada al fracàs per falta de mitjans suficients per a afrontar una tasca d'aquestes proporcions.

Per això, la llei tracta, en primer lloc, de fomentar l'estima general del patrimoni cultural, a través de l'educació i la informació, com el mitjà més eficaç d'assegurar la col·laboració social en la protecció i conservació d'aquell. I pretén també, de manera especial, promoure l'interés dels propietaris dels béns en la conservació, restauració i rehabilitació d'aquests a través de mesures concretes, l'aplicació de les quals es concep en molts dels casos com un dret del propietari, legalment exigible, establit com a contraprestació a les inevitables limitacions dominicals que la llei imposa. A aquest mateix propòsit respon el principi general establit en l'article 9, que obliga l'administració a afavorir la incorporació dels béns del patrimoni cultural a usos actius, adequats a la seua naturalesa.

Si ambdós objectius s'aconsegueixen, disposant, a més, de l'acció dels poders públics, en els tres aspectes de conservació del patrimoni propi, vigilància i foment, el compliment dels fins de la llei estarà en gran part assegurat.

III

La llei adopta en la denominació el terme cultural per considerar-lo el més ajustat a l'amplitud dels valors que, segons el que es disposa en l'article 1, defineixen el patrimoni que constitueix el seu objecte, la naturalesa del qual no s'esgota en allò purament històric o artístic. Tanmateix, no obstant aquesta amplitud amb què es conceptua el patrimoni cultural, es diferencien ja en l'article 2 les tres categories de béns que formen part d'aquell segons la importància dels valors que incorporen, a les quals es relacionen diferents graus de protecció, detallats al llarg de l'articulat de la llei. Es tracta així de distingir els béns que tenen algun dels valors assenyalats en l'article 1, que són òbviament innumerables i la regulació dels quals es dirigeix en gran manera a facilitar l'accés d'aquests a un nivell superior de protecció quan en siguen mereixedors, d'aquells altres que pel major valor cultural exigeixen la concentració dels esforços públics i privats en les tasques de conservació i foment, mitjançant la inclusió prèvia en l'Inventari.

IV

L'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, al qual es dedica el primer capítol del títol II, és la institució bàsica entorn de la qual es configura el sistema legal de classificació i protecció dels béns de naturalesa cultural que mereixen una empara especial. La llei concep l'Inventari com un instrument unitari, adscrit a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, que evite la dispersió derivada de l'existència de diferents instruments de catalogació, segons es referisquen a béns mobles o immobles. En ell s'inscriuen tota classe de béns, mobles o immobles o immaterials, classificats segons dos nivells de protecció: el corresponent als béns declarats d'interés cultural i l'assignat als béns inventariats que no siguen objecte d'aquesta declaració. Als primers es destina la secció primera de l'Inventari i la resta s'inscriuran en alguna de les altres seccions, reservant-se, per raó de l'especialitat, la secció quarta per als béns del patrimoni documental, bibliogràfic i audiovisual que tinguen rellevància cultural i la cinquena als béns immaterials del patrimoni etnològic.

La llei té entre els seus objectius fonamentals el d'impulsar la formació d'un Inventari el més complet possible de tots aquells béns del patrimoni cultural valencià que meresquen una protecció especial, ja que el legislador és conscient que d'això depén en gran manera l'èxit de la política de conservació i foment d'aquesta riquesa cultural. Preveu diferents procediments per a la inclusió dels béns en l'Inventari, segons la categoria de protecció a què accedisquen i la naturalesa, moble o immoble o immaterial d'aquells. I ha preferit, abans que establir obligacions genèriques de difícil compliment, promoure l'interés dels titulars de béns de valor cultural en la inscripció dels béns en l'Inventari. Per a això, es preveu l'aplicació de les mesures de foment del títol VI amb caràcter general a tots els béns inclosos en l'Inventari, als quals s'equiparen els que hagen iniciat l'expedient per a ser-hi inclosos; es constreny la possibilitat de dació de béns culturals en pagament de deutes als prèviament inclosos en l'Inventari; es reconeix a tota persona la condició d'interessat per a promoure l'aprovació o modificació dels catàlegs de béns i espais protegits a l'efecte d'incloure-hi béns immobles amb la qualificació de béns de rellevància local i s'estableix la preferència en els concursos d'ajudes públiques dels ajuntaments que hagen aprovat els esmentats catàlegs.

El segon dels capítols del títol II conté el règim comú a tots els béns de l'Inventari. S'estableixen els drets de tanteig i retracte en favor de la Generalitat respecte dels béns inventariats, i també sobre determinats béns mobles que es venguen en subhasta, i es reconeix el mateix dret als ajuntaments respecte dels béns immobles inventariats situats en el seu terme municipal. Es declara l'interés social per a l'expropiació, en determinades circumstàncies, de tots els béns inventariats, no tan sols d'aquells declarats d'interés cultural, i es proclama respecte de tots els béns inventariats de titularitat dels ens públics territorials el caràcter d'inalienables i imprescriptibles.

V

El capítol tercer del mateix títol es dedica als béns d'interés cultural, als quals es reserva el grau màxim de protecció legal, es regula en la secció primera el procediment especial per a la declaració d'interés cultural, amb terminis per a resoldre diferents en funció de la naturalesa dels béns que siguen objecte de l'expedient. La secció segona conté el règim especial dels béns immobles d'interés cultural, que recull els efectes de la declaració sobre llicències municipals i el planejament urbanístic. S'estableix, amb caràcter general, la necessitat d'autorització de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència per a les intervencions sobre aquests béns, i es fixen els criteris a què han d'ajustar-se tant aquestes intervencions com els plans especials de protecció, l'elaboració dels quals és obligatòria quan es produïsca la declaració d'interés cultural d'un bé immoble, llevat del cas dels monuments i els jardins històrics.

El règim dels béns mobles d'interés cultural es regula en la secció tercera, on s'estableix el règim de les intervencions i els trasllats i la prohibició de disgregar les col·leccions sense autorització de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència. I, finalment, es dedica la secció quarta d'aquest capítol als béns immaterials d'interés cultural, el règim específic de protecció dels quals s'establirà en el decret que els declare com a tals.

VI

El capítol IV es refereix a la resta de béns de l'Inventari General. Els primers d'ells són els béns de rellevància local, és a dir, aquells béns immobles inclosos amb aquesta qualificació en els catàlegs de béns i espais protegits regulats per la legislació urbanística. La llei no fa una recepció en bloc en l'Inventari General de tots els immobles inclosos en els esmentats catàlegs, ni dels que es puguen incloure en el futur, ja que, certament, la major part d'ells té un valor cultural relatiu, significatiu únicament per a l'àmbit humà o l'entorn en què se situen. Per això s'estableix l'esmentada categoria de béns de rellevància local dins dels nivells de protecció que han de determinar els catàlegs, en la qual s'inclouran els immobles que tinguen en si mateixos un valor històric, artístic, arqueològic, paleontològic o etnològic suficient per a justificar l'aplicació del règim de protecció, les limitacions i les mesures de foment que la llei reserva als béns inventariats.

En aquest punt, respectant la competència que la normativa urbanística atribueix a la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports respecte de l'aprovació definitiva dels catàlegs i el procediment establit per a la tramitació, es dóna caràcter vinculant a l'informe de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència pel que fa a la qualificació de béns de rellevància local dins dels catàlegs, assegurant així, en consonància amb el sistema general establit per la llei, la intervenció de l'òrgan competent en matèria de patrimoni cultural en la decisió sobre l'accés d'aquests béns a l'Inventari General.

Es tracta, en definitiva, de distingir els béns immobles de valor històric, artístic, arqueològic, paleontològic o etnològic significatiu, que tenen accés a l'Inventari, del patrimoni arquitectònic simplement catalogat, el règim propi del qual, sense perjudici de les normes d'aquesta llei que se li hagen d'aplicar, es troba en la normativa urbanística i en la de foment de la rehabilitació d'edificis. Amb això s'evita la dispersió dels recursos destinats a la protecció i foment del patrimoni cultural i es delimiten amb claredat els camps d'actuació dels òrgans competents en matèria de patrimoni cultural i d'habitatge.

Les dues últimes seccions del capítol IV es refereixen, respectivament, als béns mobles i immaterials de l'Inventari, constituïts aquests últims per les activitats i coneixements de valor etnològic, establint-s'hi les particularitats dels respectius procediments per a la inscripció i el règim de protecció que els és aplicable.

VII

El títol III es dedica al patrimoni arqueològic i paleontològic, l'especialitat del qual exigeix determinar no només el règim d'autoritzacions i llicències a què han de subjectar-se les actuacions arqueològiques i paleontològiques, sinó també el de les obres afectades per aquestes, el destí dels productes d'aquestes actuacions i el règim de les troballes casuals. La llei preceptua la intervenció de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència tant en l'autorització d'actuacions arqueològiques i paleontològiques, com en la d'obres que resulten afectades per l'existència de restes d'aquesta naturalesa, però disposa la participació de la Generalitat en el finançament dels treballs arqueològics o paleontològics que, en aquest últim cas, s'hagen de fer quan es tracte d'obres en què no es poguera preveure l'existència d'aquelles restes. Pel que fa al règim de les troballes casuals, es regula el dret a la recompensa en metàl·lic dels descobridors i propietaris.

VIII

El títol IV es dedica al règim dels museus, als quals s'equiparen les col·leccions museogràfiques permanents. La llei estableix el contingut mínim dels expedients per a la creació o reconeixement d'ambdues categories d'institucions museístiques i preveu la integració d'aquestes, ja siguen de titularitat pública o privada, en el Sistema Valencià de Museus, configurat com una estructura organitzativa que es crea per a facilitar la coordinació i tutela per la Generalitat dels museus i col·leccions museogràfiques permanents que s'hi integren. S'estableixen els mecanismes legals per a la inclusió dels fons dels museus i col·leccions en l'Inventari General, amb la qualificació fins i tot de béns d'interés cultural, així com el règim general dels depòsits i les eixides temporals de fons. Es prohibeix la disgregació dels fons dels museus i col·leccions museogràfiques permanents sense autorització expressa de l'òrgan competent en matèria de patrimoni cultural i es garanteix l'accés públic als museus, llevat de les restriccions que la mateixa llei preveu.

S'hi recullen així mateix mesures especials de protecció dels fons davant situacions excepcionals dels mateixos centres que els contenen i que pogueren afectar de forma negativa la preservació d'aquells. Per a això, es condiciona l'augment de fons en un museu o col·lecció museogràfica a l'acreditació de la capacitat de la institució per a atendre degudament els fins que li són propis en relació amb aquests fons, garantint-se en última instància l'exposició pública d'aquests. S'estableix també un règim excepcional per al depòsit dels fons d'un museu en un altre o altres centres de depòsit quan se'n pose en perill la conservació, seguretat o accessibilitat. I, finalment, es tutela la destinació dels fons d'un museu en el supòsit de dissolució o clausura, a fi que el trasllat no desvirtue la naturalesa dels béns culturals exposats.

IX

El títol V es refereix al patrimoni documental, bibliogràfic, audiovisual i informàtic i al règim general dels arxius i biblioteques. El primer es defineix com a integrant del patrimoni cultural valencià i s'ordena la formació del Cens del Patrimoni Documental Valencià i del Catàleg del Patrimoni Bibliogràfic i Audiovisual Valencià, però es preveu l'accés a l'Inventari General, amb la categoria fins i tot de béns d'interés cultural, només per als béns inclosos en aquests Cens i Catàleg que tinguen valor cultural significatiu, a fi de no estendre abusivament les mesures i limitacions que la llei estableix per als béns de l'inventari a l'ingent nombre de documents i obres bibliogràfiques que integren l'esmentat patrimoni. D'altra banda, es determinen les línies generals del règim dels arxius i biblioteques, creant-se el Sistema Arxivístic Valencià, i s'ordena l'establiment per via reglamentària de les normes sobre conservació i vigència administrativa dels documents de les administracions públiques.

X

El títol VI conté les mesures de foment del patrimoni cultural dirigides, d'una banda, a compensar els titulars de béns del patrimoni cultural de les càrregues i limitacions en els seus drets que la llei els imposa. Significativament, la llei situa al davant d'aquest títol el reconeixement de l'interés públic de les activitats de conservació i promoció del patrimoni cultural i el seu caràcter de font de riquesa econòmica col·lectiva, establint la consegüent obligació de l'administració de cooperar en aquestes activitats quan siguen dutes a terme pels particulars. Es configuren així les ajudes públiques previstes en la llei com un dret dels particulars derivat del compliment de les obligacions que la mateixa llei imposa, superant la concepció de mera concessió graciosa amb què en la pràctica han estat regulades. Es tracta de fomentar amb això l'interés dels titulars d'aquests béns en la conservació i manteniment, no per la via, tantes vegades inoperant per si mateixa, de l'obligació, la prohibició i la sanció, sinó preferentment mitjançant la cooperació pública al sosteniment de les càrregues que la naturalesa cultural dels béns comporta per als seus propietaris.

Es preveuen tres tipus de mesures en relació amb els titulars dels béns. El primer se centra en l'ajuda directa a les actuacions de conservació i acreixement del patrimoni cultural, mitjançant el finançament del cost d'aquestes actuacions a càrrec de les consignacions pressupostàries que a l'efecte es faran anualment en la llei de pressupostos de la Generalitat. S'estableix el dret dels titulars de béns immobles d'interés cultural de rebre ajuda pública per al sosteniment de la càrrega que suposa la visita pública d'aquests béns. I s'opta per concentrar els recursos que la Generalitat destina a la conservació i foment del patrimoni cultural mitjançant l'obligació de consignar anualment per a aquest fi en la llei de pressupostos una quantitat equivalent a l'1% de l'import del capítol d'inversions reals dels pressupostos de l'exercici anterior, en lloc del denominat 1% cultural del pressupost de cada obra pública que s'execute, sistema aquest últim que la pràctica ha demostrat de difícil control i escàs compliment.

El segon tipus de mesures es refereix a l'accés al crèdit oficial o reforçat amb subsidis de fons públics dels titulars de béns del patrimoni cultural, i el seu objecte és fomentar l'interés d'aquests en la conservació i rehabilitació d'aquests béns, situant-los en aquest aspecte en condicions d'igualtat, com a mínim, amb els habitatges de nova construcció.

I, finalment, el tercer tipus de mesures fa referència als beneficis fiscals de què gaudeixen aquests béns. En aquest punt la llei ha d'acontentar-se amb una declaració general com la continguda en l'article 95, el desenvolupament del qual queda condicionat necessàriament a l'ampliació de la capacitat normativa de les comunitats autònomes en matèria tributària. No obstant això, s'incentiva l'aplicació per les corporacions locals dels beneficis fiscals previstos per la legislació estatal i s'estableix la possibilitat del pagament amb béns inscrits en l'Inventari General de tota classe de deutes amb la hisenda de la Generalitat.

En una altra direcció, les mesures previstes en el títol VI fan referència a l'acció pública encaminada a promoure en la societat l'estima pels valors del patrimoni cultural, a través de l'ensenyament, en tots els nivells, i del reconeixement oficial de les actuacions destacades dutes a terme per particulars en defensa d'aquest patrimoni. No és aliena a aquest fi l'obligació, que s'estableix amb caràcter general per als ens públics valencians, de destinar amb preferència els immobles de què siguen titulars a una activitat pública que no en desvirtue els valors artístics, històrics o culturals, cosa que, d'una banda, n'afavoreix la conservació i, d'una altra, familiaritza els ciutadans amb aquests béns i fomenta l'estima per ells. I, en el mateix sentit, es preveu la cessió als particulars, sota determinades condicions, de l'ús dels immobles de titularitat pública quan això redunde en la millor conservació i estima pública.

XI

La llei dedica l'últim títol a les infraccions i sancions, que es tipifiquen en la major part dels casos atenent la importància del dany causat al bé. Les activitats constitutives d'infracció no podran ser mai font de lucre per a l'infractor. Es consagra, a més, el principi de necessitat de reparació del dany causat i s'augmenta notablement, en relació amb la normativa aplicable fins ara, el límit màxim de la sanció per infraccions greus.

La no-necessitat de l'aplicació del règim sancionador previst en la llei serà la millor prova del compliment de la voluntat col·lectiva de la qual ella mateixa és expressió: el propòsit decidit dels valencians de conservar i acréixer la riquesa insubstituïble del seu patrimoni cultural.

TÍTOL I

Del patrimoni cultural valencià

CAPÍTOL I

Disposicions generals

*Article 1. Objecte***3**

1. Esta llei té com a objecte la protecció, la conservació, la difusió, el foment, la investigació i l'acreixement del patrimoni cultural valencià.

2. El patrimoni cultural valencià està constituït pels béns mobles i immobles de valor històric, artístic, arquitectònic, arqueològic, paleontològic, etnològic, documental, bibliogràfic, científic, tècnic, o de qualsevol altra naturalesa cultural, existents en el territori de la Comunitat Valenciana o que, trobant-se fora de la Comunitat, siguen especialment representatius de la història i la cultura valenciana. La Generalitat promourà el retorn a la Comunitat Valenciana d'estos últims a fi de fer possible l'aplicació a estos de les mesures de protecció i foment previstes en esta llei.

3. També formen part del patrimoni cultural valencià, en qualitat de béns immaterials del patrimoni etnològic, les creacions, coneixements, tècniques, pràctiques i usos més representatius i valuosos de les formes de vida i de la cultura tradicional valenciana.

Així mateix, formen part del mencionat patrimoni com a béns immaterials les expressions de les tradicions del poble valencià en les seues manifestacions musicals, artístiques, esportives, religioses, gastronòmiques o d'oci, i en especial aquelles que han sigut objecte de transmissió oral, les que mantenen i potencien l'ús del valencià, i els festejos taurins tradicionals de la Comunitat Valenciana. **4**

4. Els béns immaterials de naturalesa tecnològica que constituïsquen manifestacions rellevants o fites de l'evolució tecnològica de la Comunitat Valenciana són, així mateix, elements integrants del patrimoni cultural valencià.

*Article 2. Classes de béns*

Els béns que, a l'efecte d'aquesta llei, integren el patrimoni cultural valencià poden ser:

a) Béns d'interés cultural valencià. Són aquells que per les seues singulars característiques i rellevància per al patrimoni cultural són objecte de les especials mesures de protecció, divulgació i foment que es deriven d'aquesta declaració.

b) Béns inventariats no declarats d'interés cultural. Són aquells que per tenir algun dels valors esmentats en l'article 1 en grau particularment significatiu, encara que sense la rellevància reconeguda als béns d'interés cultural, formen part de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià i gaudeixen del règim de protecció i foment que es deriva d'aquesta inclusió.

c) Béns no inventariats del patrimoni cultural. Són tots els béns que, d'acord amb l'article 1.2 d'aquesta llei, formen part del patrimoni cultural valencià i no estan inclosos en cap de les dues categories anteriors. Seran objecte de les mesures de protecció que aquesta llei preveu amb caràcter general per als béns del patrimoni cultural, així com de totes altres que puguen establir les normes de caràcter sectorial per raó dels seus valors culturals.

*Article 3. Divulgació*

Sense perjudici de la competència que l'article 2.3 de la Llei de Patrimoni Històric Espanyol atribueix a l'administració de l'estat, la Generalitat promourà la divulgació del coneixement del patrimoni cultural valencià, tant a l'interior de la comunitat autònoma com a fora, podent establir o impulsar, en l'àmbit de les seues competències, els oportuns intercanvis culturals, convenis o acords amb organismes públics i amb particulars, nacionals, supranacionals o estrangers.

*Article 4. Col·laboració entre les administracions públiques***5**

1. Les administracions públiques valencianes actuaran de conformitat amb el deure de col·laboració, amb la finalitat de millorar l'eficiència de la gestió pública, facilitar la utilització conjunta de mitjans i servicis públics i complir amb la legislació d'estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera per a la millor consecució dels fins previstos en esta llei. La Generalitat prestarà assistència tècnica a les altres administracions públiques valencianes i establirà els mitjans de col·laboració amb estes en els casos i en la mesura en què siga necessari per al compliment dels fins de la present llei.

2. Els municipis estan obligats a protegir i donar a conéixer els valors del patrimoni cultural existent en el seu respectiu àmbit territorial. Per a això, podran col·laborar amb la Generalitat, mitjançant les fórmules de col·laboració interadministrativa previstes en la present llei i en la legislació sobre règim local i sobre règim jurídic del sector públic, especialment en els supòsits següents:

a) Tramitar, en els termes previstos en esta llei i en la legislació urbanística, mediambiental i altra que resulte aplicable en matèria de protecció del patrimoni cultural, els instruments urbanístics que garantisquen la conservació, la difusió, el foment, la investigació i l'acreixement del patrimoni cultural valencià, en els termes i terminis establits a este efecte.

b) Comunicar a l'Administració de la Generalitat qualsevol amenaça, dany o pertorbació de la seua funció social de què siguen objecte estos béns, així com les dificultats i les necessitats de qualsevol orde que tinguen per al compliment de les obligacions establides en la present llei.

c) Adoptar les mesures cautelars necessàries per a evitar la deterioració, la pèrdua o la destrucció dels béns del patrimoni cultural.

d) Exercir les altres funcions que expressament els atribuïx esta llei.

Es donarà preferència a la subscripció de convenis de col·laboració amb els municipis que disposen d'un catàleg de béns i espais protegits i, si és el cas, plans especials de protecció o assumisquen el compromís de la seua tramitació segons la lletra a d'este apartat.

3. Les diputacions provincials i la Generalitat col·laboraran en el desenvolupament dels instruments urbanístics que preveuen els articles 34 i 47 d'esta llei, la conservació, protecció i posada en valor dels béns integrants del patrimoni cultural, mitjançant les fórmules de col·laboració interadministrativa previstes en la present llei i en la legislació sobre règim local i sobre règim jurídic del sector públic.

4. Les universitats valencianes podran exercir totes les funcions que els siguen encomanades per la conselleria competent en matèria de cultura i col·laborar amb esta per mitjà dels mateixos mecanismes de col·laboració i cooperació previstos per a les administracions públiques valencianes.

5. L'articulació dels mecanismes de coordinació, col·laboració i cooperació entre les administracions públiques i les corporacions de dret públic regulades en els apartats anteriors determinarà els protocols i els instruments conjunts d'actuació, així com els convenis de col·laboració, si és el cas, amb contingut econòmic o sense este. El finançament d'estos mecanismes de coordinació, col·laboració i cooperació, quan siga procedent, es fixarà mitjançant convenis de col·laboració plurianuals o altres fórmules previstes en la normativa vigent, que seran coherents, si és el cas, amb el pla estratègic de subvencions de la conselleria competent en matèria de cultura.

6. El contingut, subscripció, efectes, duració i extinció dels convenis s'establirà reglamentàriament, a més de pel que disposa per a estos la legislació del règim jurídic del sector públic i sobre règim local.

*Article 5. Col·laboració dels particulars*

1. Els propietaris i posseïdors de béns del patrimoni cultural valencià han de custodiar-los i conservar-los adequadament a fi d'assegurar el manteniment dels seus valors culturals i evitar que es perden, es destruïsquen o es deterioren.

2. Qualsevol que tinga coneixement del perill de destrucció, deteriorament o pertorbació en la funció social d'un bé del patrimoni cultural, o de la consumació d'aquests fets, ho haurà de comunicar immediatament a l'administració de la Generalitat o a l'ajuntament corresponent, els quals adoptaran sense dilació les mesures procedents en compliment de la present llei.

3. Totes les persones físiques i jurídiques estan legitimades per a exigir el compliment d'aquesta llei davant les administracions públiques de la Comunitat Valenciana. La legitimació per a l'exercici d'accions davant els tribunals de justícia es regirà per la legislació de l'estat.

4. La Generalitat Valenciana fomentarà el marc de col·laboració amb associacions de voluntariat per a la conservació i difusió del patrimoni cultural valencià.

*Article 6. Col·laboració de l'església catòlica*

1. Sense perjudici del que es disposa en els acords subscrits entre l'estat espanyol i la santa seu, l'església catòlica, com a titular d'una part singularment important dels béns que integren el patrimoni cultural valencià, vetlarà per la protecció, conservació i divulgació d'aquests i prestarà a les administracions públiques competents la col·laboració adequada al compliment dels fins d'aquesta llei, amb subjecció al que s'hi disposa.

2. La Generalitat podrà establir mitjans de col·laboració amb l'església catòlica a fi d'elaborar i desenvolupar plans d'intervenció conjunta que asseguren la protecció més eficaç del patrimoni cultural de titularitat eclesiàstica a l'àmbit de la Comunitat Valenciana. Així mateix, podrà establir l'adequada col·laboració a aquests fins amb la resta de confessions religioses reconegudes per la llei.

*Article 7. Institucions consultives i òrgans assessors*

1. Són institucions consultives de l'Administració de la Generalitat en matèria de patrimoni cultural el Consell Valencià de Cultura, la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles, les universitats de la Comunitat Valenciana, el Consell Assessor d'Arxius, el Consell de Biblioteques, el Consell Assessor d'Arqueologia i Paleontologia, la Real Acadèmia de Cultura Valenciana, Lo Rat Penat , i totes altres que siguen creades o reconegudes pel Consell, sense perjuí de l'assessorament que puga demanar-se a altres organismes professionals i entitats culturals. **6**

2. Seran òrgans assessors de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència en l'exercici ordinari de les seues funcions en matèria de patrimoni cultural, a més de la Junta de Valoració de Béns a què es refereix l'article 8, les comissions tècniques que s'establisquen reglamentàriament per a les diferents matèries que són objecte d'aquesta llei.

*Article 8. Junta de Valoració de Béns*

1. Es crea la Junta de Valoració de Béns del Patrimoni Cultural Valencià com a òrgan assessor de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència. La Junta estarà composta per vuit vocals. Sis d'ells seran designats, a proposta de les institucions consultives assenyalades en l'article 7.1 de la present llei, pel conseller de Cultura, Educació i Ciència entre persones de reconeguda competència en les diferents matèries que són objecte de les funcions de la Junta. Els dos vocals restants seran designats pel conseller de d'Economia, Hisenda i Administració Pública. El nomenament del president i del vicepresident de la Junta es regularà reglamentàriament.

2. Són funcions de la Junta:

a) Valorar els béns de caràcter cultural que la Generalitat es proposa adquirir amb destí a museus, biblioteques, arxius o altres centres de depòsit cultural de titularitat pública, quan aquests no tinguen els seus propis òrgans de valoració.

b) Informar sobre l'exercici per la Generalitat Valenciana dels drets de tanteig i retracte establits en l'article 22.

c) Informar sobre l'autorització per la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència de la permuta de béns de titularitat pública inclosos en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, prevista en l'article 24.

d) Ser oïda abans de l'emissió per la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència de l'informe vinculant preceptuat en l'article 96 per a l'acceptació de béns culturals en pagament de deutes amb la hisenda de la Generalitat Valenciana.

e) Realitzar totes les valoracions de béns de caràcter cultural que li siguen sol·licitades per la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència i, a través d'aquesta en la forma que reglamentàriament es determine, per la resta d'administracions públiques valencianes, per al millor compliment dels fins d'aquesta llei.

f) La resta que legalment o reglamentàriament se li atribuïsquen.

CAPÍTOL II

Normes generals de protecció

del patrimoni cultural

*Article 9. Protecció i promoció pública*

1. Els poders públiques garantiran la protecció, conservació i acreixement del patrimoni cultural valencià, així com l'accés de tots els ciutadans als béns que l'integren, mitjançant l'aplicació de les mesures que aquesta llei preveu per a cada una de les diferents classes de béns.

2. L'acció de les administracions públiques es dirigirà de manera especial a facilitar la incorporació dels béns del patrimoni cultural a usos actius i adequats a la seua naturalesa, com a mitjà de promoure l'interés social en la conservació i restauració d'aquells.

*Article 10. Suspensió d'intervencions***7**

1. La conselleria competent en matèria de cultura suspendrà cautelarment qualsevol intervenció, en béns mobles o immobles que posseesquen algun dels valors esmentats en l'article 1.2 d'aquesta llei quan considere que la intervenció posa en perill aquests valors.

En tot cas, i sense perjudici de les competències municipals, seran objecte de suspensió les intervencions que subjectes a la tutela patrimonial s'executen sense autorització, se n'aparten o amb vulneració del planejament aprovat a tal efecte. Així mateix, en el marc del que hi ha disposat en l'article 35.5, es podrà acordar la suspensió d'intervencions que hagen estat autoritzades segons el que hi ha disposat en aquesta llei quan apareguen signes o elements de valor cultural que evidencien la falta d'adequació de l'autorització concedida.

2. Tractant-se de béns immobles, requerirà a l'ajuntament corresponent que adopte les mesures necessàries per a l'efectivitat des de la suspensió que seran executades subsidiàriament per la Conselleria mateix en defecte d'actuació municipal. En el termini de dos mesos a comptar de la suspensió la Conselleria, amb un informe previ de l'ajuntament, acordarà el que en cada cas siga procedent, inclosa, si és el cas, la iniciació del procediment corresponent per a la inscripció del bé en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià. Transcorregut el termini assenyalat sense que haguera recaigut resolució s'entendrà alçada la suspensió.

*Article 11. Impacte ambiental i transformació del territori***8**

1. Els estudis d'impacte ambiental relatius a tota classe de projectes, públics o privats, o els estudis ambientals i territorials estratègics relatius als plans urbanístics que requerisquen avaluació ambiental ordinària, quan puguen incidir sobre béns integrants del patrimoni cultural valencià que afecten l'ordenació estructural, hauran d'incorporar l'informe de la conselleria competent en matèria de cultura sobre la conformitat del projecte o pla amb la normativa de protecció del patrimoni cultural. Aquest informe s'emetrà en el termini improrrogable de quaranta-cinc dies i vincularà a l'òrgan que haja de realitzar l'avaluació ambiental quant a les matèries de patrimoni cultural valencià que siguen competència de la Generalitat i tinguen incidència en l'ordenació estructural. **9**

2. Transcorreguts quaranta-cinc dies des que es va sol·licitar, s'entendrà emés en sentit desfavorable en matèria de l'ordenació estructural. El transcurs del termini expressat no eximirà a la Conselleria competent en matèria de cultura de l'obligació d'emetre l'informe corresponent. **10**

3. Tractant-se de projectes inclosos en plans o programes d'infraestructures aprovats per la Generalitat, una vegada expirat el termini a què fa menció en el primer paràgraf d'aquest article, es podrà requerir per escrit a la conselleria competent en matèria de cultura a fi que n'emeta l'informe; passats 30 dies des de la presentació del requeriment sense que aquest s'haja evacuat, s'entendrà emès en sentit favorable i es podran prosseguir les actuacions, sense perjudici del que hi ha disposat en l'article 83.3 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.

4. El termini per a l'emissió d'aquest informe començarà a computar a partir de l'aportació, davant l'òrgan competent en matèria de patrimoni cultural, de l'estudi d'impacte ambiental elaborat segons el que hi ha establert en l'apartat següent.

5. La conselleria competent en matèria de cultura determinarà les actuacions prèvies necessàries per a l'elaboració de l'informe contemplat en l'apartat anterior que, si escau, se sotmetran al règim d'autoritzacions previst en aquesta llei.

6. Aquells projectes de planificació o transformació del territori que per la legislació específica no estiguen subjectes a tràmits d'avaluació ambiental però que comprenguen en el seu àmbit béns inscrits en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià o béns de naturalesa arqueològica o paleontològica, hauran de sotmetre's a informe previ de la Conselleria competent en matèria de cultura, que serà vinculant quant a les matèries de patrimoni cultural valencià que siguen competència de la Generalitat i tinguen incidència en l'ordenació urbanística. **11**

*Article 12. Comerç de béns mobles*

Les persones físiques o jurídiques dedicades habitualment al comerç de béns mobles integrants del patrimoni cultural valencià, de les característiques que reglamentàriament s'assenyalaran, s'inscriuran en el registre que a aquest efecte durà la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència. També hauran de formalitzar davant aquesta Conselleria un llibre registre en el qual anotaran les transaccions que efectuen sobre aquells béns quan reunisquen el valor i totes altres circumstàncies que així mateix es determinaran reglamentàriament.

*Article 13. Exportació*

1. L'exportació dels béns del patrimoni cultural valencià es regirà pel que es disposa en la legislació de l'estat.

2. La Generalitat realitzarà davant l'administració de l'estat els actes conduents que aquells béns mobles il·legalment exportats que formen part de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià o que, d'acord amb aquesta llei, hagueren de ser-hi inscrits, siguen destinats a museus, a biblioteques o a arxius públics situats a la Comunitat Valenciana quan hagen sigut recuperats i, conforme a la legislació estatal, no siguen cedits als propietaris anteriors.

*Article 14. Inspecció i vigilància***12**

1. Reglamentàriament es determinarà l'estructura i el funcionament dels òrgans d'inspecció i vigilància del patrimoni cultural que asseguren el compliment de les disposicions d'aquesta llei. Aquests òrgans estaran integrats pel personal especialitzat en la protecció del patrimoni cultural que dependrà funcionalment de la conselleria competent en matèria de cultura.

2. La inspecció autonòmica podrà sol·licitar de les administracions municipals totes les dades i els antecedents que foren necessaris per a l'exercici de les seues competències.

3. Les forces i els cossos de seguretat, en l'àmbit de les seues competències respectives, col·laboraran amb la funció inspectora, prestant-li auxili quan els siga sol·licitat.

4. El personal adscrit a la inspecció tindrà la consideració d'agent de l'autoritat i estarà capacitat per a demanar, amb el dit caràcter, tota la informació, documentació i ajuda material que necessite per a l'adequat compliment de les seues funcions. Este personal està facultat per a requerir i examinar qualsevol classe de documents relatius al planejament, comprovar l'adequació dels actes d'intervenció, edificació i ús a la normativa urbanística i patrimonial aplicable i obtindre la informació necessària per al compliment de les seues funcions. En la seua actuació se li haurà de facilitar el lliure accés a les finques, edificacions o locals on es realitzen les obres o usos que es pretenguen inspeccionar i que no tinguen la condició de domicili o de lloc assimilat a este.

5. De les actes d'inspecció es lliurarà una còpia a les persones afectades que ho sol·liciten per escrit.

6. Les actes de la inspecció gaudeixen de la presumpció de veracitat, i el seu valor i força probatoris només cediran quan en l'expedient que s'instruïsca com a conseqüència de estes s'acredite el contrari de manera inequívoca i indubtable.

TÍTOL II

De l'Inventari General del Patrimoni Cultural

Valencià i del règim de protecció dels béns inventariats

CAPÍTOL I

De l'Inventari General

*Article 15. Objecte i contingut de l'Inventari***13**

1. Es crea l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, adscrit a la conselleria competent en matèria de Cultura, com a instrument unitari de protecció dels béns mobles, immobles i immaterials del patrimoni cultural els valors dels quals hagen de ser especialment preservats i coneguts.

2. En l'Inventari s'inscriuran:

1r. Els béns mobles, immobles i immaterials, declarats d'interés cultural d'acord amb el que disposa el capítol III del títol II d'esta llei. Formaran la secció 1a de l'Inventari.

2n. Els béns immobles de rellevància local, inclosos amb este caràcter en els catàlegs de béns i espais protegits. S'inscriuran en la secció 2a de l'Inventari.

3r. Els béns mobles de rellevància patrimonial la inclusió dels quals en l'Inventari haja sigut ordenada segons el que preveu el títol II, capítol IV, secció 2a, d'esta llei. Integraran la secció 3a de l'Inventari.

4t. Els béns de naturalesa documental, bibliogràfica i audiovisual de rellevància patrimonial, els quals s'inscriuran en la secció 4a de l'Inventari, de conformitat amb el que preveu el títol V.

5t. Els béns immaterials de rellevància local, el valor i representativitat dels quals per als àmbits comarcals i locals faça convenient la seua inscripció en la secció 5a de l'Inventari.

6t. Els béns immaterials de naturalesa tecnològica de rellevància patrimonial, que constituïsquen manifestacions rellevants o fites de l'evolució tecnològica de la Comunitat Valenciana. S'inscriuran en la secció 6a de l'Inventari.

3. A l'efecte d'esta llei, es consideren béns immobles, a més dels enumerats en l'article 334 del Codi Civil, tots aquells elements que siguen consubstancials als edificis o immobles de què formen part o n'hagen format, encara que puguen ser separats d'estos com un tot perfecte i aplicats a altres construccions o a usos distints de l'original.

No obstant això, es consideraran béns mobles, a l'efecte de la seua inclusió com a tals en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, aquells objectes de rellevant valor cultural que estiguen incorporats a un immoble sense el dit valor o l'estat de ruïna del qual faça impossible la seua conservació.

4. És funció de l'Inventari la identificació i documentació sistemàtica dels béns que, d'acord amb esta llei, han de formar part d'este, a fi de fer possible l'aplicació a estos de les mesures de protecció i foment previstes en la llei, així com facilitar la investigació i la difusió del coneixement del patrimoni cultural.

*Article 16. Elaboració de l'inventari*

1. La Conselleria de Cultura, Educació i Ciència elaborarà i mantindrà, mitjançant la permanent actualització de les seues dades, l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, per a la qual cosa les administracions públiques i els particulars li prestaran la seua col·laboració en els termes establits en aquesta llei.

2. Sense perjudici del que s'estableix en la disposició addicional primera, la inclusió i exclusió de béns de l'Inventari es farà conforme al procediment previst en aquest títol per a cada una de les classes de béns inventariables.

3. Els propietaris o posseïdors de béns del patrimoni cultural valencià hauran de facilitar a les administracions públiques competents l'examen d'aquests béns, així com les informacions pertinents, per a incloure'ls, si escau, en l'Inventari.

4. Només a l'efecte de l'elaboració de l'Inventari General, els propietaris o posseïdors de béns mobles del patrimoni cultural, del valor i característiques que reglamentàriament es determinen, estan obligats a comunicar l'existència d'aquests a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència.

*Article 17. Publicitat*

1. L'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià tindrà caràcter públic, sense perjudici de les restriccions que aquesta mateixa llei estableix respecte del patrimoni arqueològic i paleontològic.

2. No obstant el que es disposa en l'apartat anterior, es requerirà consentiment exprés del titular per a la consulta de dades relatives a la propietat i valor dels béns inscrits, excepte els de titularitat pública, i a la localització quan es tracte de béns mobles.

3. La Generalitat Valenciana facilitarà l'accés a l'Inventari dels particulars i les entitats públiques mitjançant l'establiment d'una xarxa descentralitzada de transmissió de dades.

4. Reglamentàriament es determinaran les condicions i formes d'accés a les dades contingudes en l'Inventari.

CAPÍTOL II

Règim general de protecció

dels béns inventariats

*Article 18. Obligacions dels titulars***14**

1. Les persones propietàries i posseïdores per qualsevol títol de béns inclosos en l'Inventari general del patrimoni cultural valencià estan obligades a conservar-los i a mantindre la integritat del seu valor cultural.

2. Podran destinar els béns inventariats que siguen titulars als usos que tinguen per convenients, sempre que no siguen incompatibles amb les obligacions imposades en l'apartat anterior. No obstant això, qualsevol canvi d'ús haurà de ser comunicat prèviament, per escrit, a la conselleria competent en matèria de cultura. La no oposició d'esta en el termini d'un mes, a comptar de la recepció de la comunicació, suposarà l'aprovació del nou ús.

Com que es tracta de béns declarats d'interés cultural serà necessària l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura, en els termes dels articles 36.2 i 41.1 d'esta llei. Tanmateix, requerirà únicament una declaració responsable la celebració d'activitats recreatives o socioculturals, que siguen de caràcter ocasional, reversible, per temps limitat i que no suposen afecció sobre els béns declarats d'interés cultural.

3. Igualment, estan obligats a proporcionar a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència tota informació que aquesta els requerisca sobre l'estat de tals béns i l'ús que se'ls estiguera donant, així com a facilitar-ne la inspecció i examen als efectes previstos en aquesta llei. La mateixa obligació tindran respecte de l'ajuntament on es trobe el bé quan es tracte d'immobles o de béns mobles declarats d'interés cultural.

4. A més, hauran de permetre l'accés dels investigadors als béns inventariats, després de sol·licitud raonada. El compliment d'aquesta obligació podrà ser dispensat excepcionalment per la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència quan considere, per resolució motivada, que hi ha causa justificada per a això.

5. La transmissió per actes *inter vivos*  o *mortis causa*  o la formalització de qualsevol altre negoci jurídic, així com els trasllats i tots altres actes materials sobre els béns inventariats, hauran de ser comunicats a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència perquè ho anote en l'Inventari General. En cas de transmissió *inter vivos*  o de constitució de qualsevol dret real el transmissor estarà obligat a donar a conéixer a l'adquirent l'existència de la inscripció en l'Inventari.

*Article 19. Execució subsidiària*

1. La Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, quan els propietaris o posseïdors de béns inclosos en l'Inventari General no duguen a terme les actuacions necessàries per al compliment de l'obligació de conservació i manteniment establida en l'article 18, podrà, després del requeriment als interessats, ordenar que les execute subsidiàriament la mateixa administració, sent el cost íntegre d'aquestes actuacions a càrrec de l'obligat.

2. Les actuacions de conservació i manteniment dels béns inventariats realitzades voluntàriament pels titulars seran objecte de les ajudes previstes en el títol VI d'aquesta llei.

*Article 20. Prohibició d'enderrocament*

Els béns mobles inclosos en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià no podran enderrocar-se, total o parcialment, mentre estiga en vigor la inscripció en l'Inventari. Si aquesta queda sense efecte, només podrà atorgar-se llicència de demolició, d'acord amb allò establit en la legislació urbanística, després de l'exclusió de l'immoble del corresponent catàleg de béns i espais protegits.

*Article 21. Expropiació*

1. Constituirà causa d'interés social per a l'expropiació per la Generalitat dels béns inclosos en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià el perill de destrucció o deteriorament del bé, o el destí d'aquest a un ús incompatible amb els seus valors. Podran expropiar-se per igual causa els immobles que pertorben o impedisquen la contemplació d'un bé inclòs en l'Inventari General o siguen causa de risc o perjudici per a aquest, respectant la trama urbana de què forme part l'edifici.

2. Els ajuntaments podran acordar l'expropiació en els mateixos casos, quan es tracte de béns immobles inclosos en l'Inventari General que es troben en el seu terme municipal, havent de notificar el seu propòsit a la Generalitat, que podrà exercir amb caràcter preferent aquesta potestat iniciant el corresponent expedient dins dels dos mesos següents a la notificació.

*Article 22. Drets de tanteig i retracte***15**

1. Sense perjuí dels drets d'adquisició preferent que la Llei del patrimoni històric espanyol establix a favor de l'Administració de l'Estat, els qui es proposen la transmissió a títol onerós del domini o de drets reals d'ús i gaudi sobre un ben inclòs en la secció primera de l'Inventari general del patrimoni cultural valencià, o respecte del qual s'haja iniciat un expedient d'inclusió, ho hauran de notificar a la conselleria competent en matèria de cultura i a l'ajuntament en el terme municipal del qual es trobe el bé als efectes previstos en l'apartat següent, i indicar-hi la identitat de la persona adquirent i el preu, la forma de pagament i altres condicions de la transmissió que es pretén. Com que es tracta de béns immobles, s'identificarà amb precisió mitjançant l'aportació de pla de situació i identificació cadastral i registral, si és el cas. **16**

2. En el termini dels dos mesos següents a la notificació rebuda per la Conselleria competent en matèria de Cultura, La Generalitat podrà exercitar el dret de tanteig, per a si o per a altres entitats de dret públic o de caràcter cultural o benèfic declarades d'utilitat pública, obligant-se al pagament en idèntiques condicions que les pactades pels qui realitzen la transmissió. El tanteig podrà ser exercitat també pels ajuntaments, en el mateix termini, en relació amb els béns immobles situats en el seu terme municipal. L'exercici del dret de tanteig per La Generalitat tindrà en tot cas caràcter preferent.

3. Si el propòsit d'alienació no s'haguera notificat adequadament o la transmissió s'haguera realitzat en condicions diferents de les notificades, La Generalitat, i subsidiàriament l'ajuntament corresponent quan es tracte de béns immobles, podrà, en els mateixos termes establits per al tanteig, exercir el dret de retracte en el termini de sis mesos des que va tindre coneixement fefaent de la transmissió.

4. En qualsevol classe de subhastes públiques en què es pretenga l'alienació de béns inscrits en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, o respecte dels quals s'haguera incoat expedient d'inscripció, així com de béns mobles no inventariats que posseïsquen el valor i les característiques que reglamentàriament es determinaran, els subhastadors hauran de notificar la subhasta a la conselleria competent en matèria de Cultura amb una antelació no inferior a un mes, i hauran d'indicar el preu d'eixida a subhasta del bé, i el lloc i hora de celebració d'esta. La Conselleria comunicarà les subhastes relatives a béns immobles a l'ajuntament del lloc on es troben situats. La Generalitat, i subsidiàriament l'ajuntament corresponent quan es tracte de béns immobles, podrà, en els termes establits en l'apartat segon, exercir els drets de tanteig i retracte sobre els béns objecte de la subhasta pel preu d'eixida o de rematada respectivament.

5. El que disposa este article no s'aplicarà als immobles compresos en conjunts històrics que no hagen sigut objecte d'inscripció independent en l'Inventari.

*Article 23. Escriptures públiques***17**

No s'autoritzaran, ni s'inscriuran en el Registre de la Propietat o Mercantil escriptures públiques de transmissió del domini i de constitució o transmissió de drets reals d'ús i gaudi sobre els béns a què es refereix l'article anterior sense la justificació prèvia i fefaent que s'ha notificat a l'òrgan competent en matèria de Cultura el propòsit de transmissió per mitjà de l'aportació de la corresponent còpia segellada, testimoni de la qual s'incorporarà a l'escriptura.

*Article 24. Limitacions a la transmissió*

1. Els béns inclosos en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià de què siguen titulars les administracions públiques de la Comunitat Valenciana són inalienables i imprescriptibles, excepte les transmissions que puguen acordar-se entre les administracions públiques.

2. No obstant el que es disposa en l'apartat anterior i sense perjudici del règim jurídic del domini públic, les administracions públiques de la Comunitat Valenciana podran, per causa d'interés públic i amb autorització de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, oïda la Junta de Valoració de Béns del Patrimoni Cultural Valencià, acordar amb els particulars la permuta dels seus béns, mobles o immobles, inclosos en l'Inventari General, sempre que no estiguen declarats d'interés cultural, amb altres d'almenys igual valor cultural. La permuta no suposarà en cap cas l'exclusió dels béns alienats del règim de protecció dels béns inventariats.

3. Tractant-se de béns mobles podran, amb els mateixos requisits, acordar-ne la permuta també amb entitats públiques o particulars estrangers, després de l'obtenció de la preceptiva autorització d'exportació per l'administració de l'estat, d'acord amb allò previst en la legislació estatal sobre el patrimoni històric.

4. La transmissió dels béns inventariats de què siguen titulars les institucions eclesiàstiques es regirà per la legislació estatal.

*Article 25. Béns immaterials*

El règim de protecció dels béns immaterials que, segons allò previst en l'article 15, siguen inscrits en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià serà l'específicament previst per a aquests en la present llei.

CAPÍTOL III

Dels béns d'interés cultural valencià

Secció primera. Disposicions generals

*Article 26. Classes***18**

1. Els béns d'interés cultural seran declarats atenent a la classificació següent:

A) Béns immobles. Seran adscrits a alguna de les categories següents:

a) Monument. Es declararan com a tals les realitzacions arquitectòniques o d'enginyeria i les obres d'escultura colossal.

b) Conjunt històric. És l'agrupació de béns immobles, contínua o dispersa, clarament delimitable i amb entitat cultural pròpia i independent del valor dels elements singulars que la integren.

c) Jardí històric. És l'espai delimitat producte de l'ordenació per l'home d'elements naturals, complementat o no amb estructures de fàbrica i estimat per raons històriques o pels seus valors estètics, sensorials o botànics.

d) Espai etnològic. Construcció o instal·lació, o conjunt d'estes, vinculades a formes de vida i activitats tradicionals, que, per la seua especial significació siguen representatives de la cultura valenciana.

e) Lloc històric. És el lloc vinculat a esdeveniments del passat, tradicions populars o creacions culturals de valor històric, etnològic o antropològic.

f) Zona arqueològica. És el paratge on hi ha béns l'estudi dels quals exigeix l'aplicació preferent de mètodes arqueològics, hagen sigut o no extrets i es troben tant en la superfície com en el subsòl o davall les aigües.

g) Zona paleontològica. És el lloc on hi ha un conjunt de fòssils d'interés científic o didàctic rellevant.

h) Parc cultural. És l'espai que conté elements significatius del patrimoni cultural integrats en un medi físic rellevant pels seus valors paisatgístics i ecològics.

B) Béns mobles declarats individualment com a col·lecció o com a fons de museus i col·leccions museogràfiques.

C) Documents i obres bibliogràfiques, cinematogràfiques, fonogràfiques o audiovisuals declarades individualment com a col·lecció o com a fons d'arxius i biblioteques.

D) Béns immaterials. Poden ser declarats d'interés cultural les activitats, creacions, coneixements, pràctiques, usos i tècniques representatius de la cultura tradicional valenciana, així com aquelles manifestacions culturals que siguen expressió de les tradicions del poble valencià en les seues manifestacions musicals, artístiques o d'oci, i en especial aquelles que han sigut objecte de transmissió oral, les que mantenen i potencien l'ús del valencià, i els festejos taurins tradicionals de la Comunitat Valenciana. **19**

2. La declaració es farà mitjançant un decret del Consell, a proposta de la conselleria competent en matèria de Cultura, sense perjuí del que disposa l'article 6 de la Llei del Patrimoni Històric Espanyol, respecte dels béns adscrits a servicis públics gestionats per l'administració de l'Estat o que formen part del patrimoni nacional.

3. No podrà declarar-se d'interés cultural l'obra d'un autor viu sinó mitjançant autorització expressa del propietari i de l'autor, excepte en el cas de béns immaterials de naturalesa tecnològica, sempre que haja transcorregut un termini de cinc anys des de la seua creació, respecte a la legislació vigent en matèria de propietat intel·lectual.

*Article 27. Procediment***20**

1. La declaració d'un bé d'interés cultural es farà en la forma establida en l'article anterior, amb la prèvia incoació i tramitació del corresponent procediment per la conselleria competent en matèria de Cultura. La iniciació del procediment podrà realitzar-se d'ofici o a instància de qualsevol persona.

2. La sol·licitud d'incoació haurà de ser resolta en el termini de tres mesos. La denegació, si és el cas, haurà de ser motivada.

3. La incoació es notificarà a les persones interessades, si són conegudes, i a l'ajuntament del municipi en el qual es trobe el bé.

Sense perjuí de la seua eficàcia des de la notificació, la resolució acordant la incoació es publicarà en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*  i en el *Boletín Oficial del Estado*  i es comunicarà al Registre General de Béns d'Interés Cultural dependent de l'Administració de l'Estat per a la seua anotació preventiva. Tractant-se de monuments, jardins històrics i espais etnològics es comunicarà a més al Registre de la Propietat al mateix fi.

Es podrà substituir la notificació de la incoació a les persones interessades sense que això afecte les publicacions exigides en el paràgraf anterior, per la publicació de la incoació en el tauler d'anuncis de l'ajuntament del municipi on se situe este, conjuntament amb la publicació de la informació a través de les seus electròniques, portals o pàgines web tant del mateix ajuntament com de la Generalitat, quan l'elevat nombre de persones interessades, la concurrència de raons d'interés públic relacionades amb la urgència, perill de desaparició, dany o espoli als béns referits en la incoació, així ho aconsellen, amb declaració prèvia dels motius que porten a esta substitució en la resolució d'incoació. **21**

4. La incoació del procediment per a la declaració d'un bé d'interés cultural determinarà l'aplicació immediata al bé afectat del règim de protecció previst per als béns ja declarats.

5. El procediment que s'instruïsca haurà de comptar amb els informes favorables a la declaració almenys de dos de les institucions consultives a què es refereix l'article 7 d'esta llei. Els informes podran ser sol·licitats tan per l'administració que tramita el procediment com per qui, si és el cas, va instar la incoació.

Transcorreguts tres mesos des de la sol·licitud de l'informe sense que este s'haja emés s'entendrà que és favorable. No obstant això, si en l'expedient consta algun informe contrari a la declaració serà necessària l'existència de dos informes favorables expressos.

Quan es tracte de béns immaterials de naturalesa tecnològica a què es refereix l'article 26.1.D. d'esta llei, s'haurà de demanar informe de l'òrgan de l'administració de La Generalitat competent en matèria de Noves Tecnologies.

6. Tractant-se de béns immobles es donarà audiència a l'ajuntament interessat i s'obrirà un període d'informació pública d'un mes. En cas de béns immaterials, es donarà audiència a les entitats públiques i privades més estretament vinculades a l'activitat proposada per a la declaració.

7. El procediment haurà de resoldre's en el termini d'un any si es refereix a un bé moble, de dos anys en el cas de béns immaterials i de quinze mesos si es tracta d'immobles, a comptar de la data de la incoació. Si el procediment es refereix a declaració de conjunts històrics o zones arqueològiques o paleontològiques o parcs culturals o d'immobles que exigisquen un estudi complementari o que comporten la inscripció d'elements en altres seccions de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià el termini serà de vint mesos. En este últim supòsit, no s'aplicaran els terminis que per a cada procediment concret d'inscripció en l'Inventari s'estableixen en esta llei. Una vegada caducat el procediment, no podrà tornar a iniciar-se en els tres anys següents, excepte a instància de la propietat o d'alguna de les institucions consultives a què es refereix l'article 7 d'aquesta llei..

*Article 28. Contingut de la declaració***22**

1. El decret que declara un bé d'interés cultural haurà de determinar amb claredat els valors del bé que justifiquen la declaració i haurà de contindre una descripció detallada d'este, amb les parts que l'integren, que permeta una identificació precisa.

2. En el cas dels béns immobles haurà de determinar, a més:

a) El caràcter amb què són declarats, segons la classificació continguda en l'article 26 d'esta llei.

b) La delimitació de l'entorn de protecció quan es tracte de monuments i jardins històrics, en tot cas. En els espais etnològics i les zones arqueològiques i paleontològiques, l'entorn serà delimitat, tret dels casos en què es justifique la seua innecessarietat. L'entorn inclourà el subsòl, si és procedent, i assenyalarà els immobles que hagen de ser inscrits separadament en l'inventari com a béns de rellevància local, si no ho estigueren ja, i determinar, a estos efectes, l'obligació per als ajuntaments d'inscriure'ls en els seus respectius catàlegs de béns i espais protegits, tal com determina l'article 46.1.

c) La delimitació de l'àmbit afectat per la declaració, quan es tracte de conjunts històrics, llocs històrics i parcs culturals, que no compten amb entorn de protecció. La declaració haurà de determinar els immobles compresos en l'àmbit que es declaren per si mateixos béns d'interés cultural o béns de rellevància local, amb els seus corresponents entorns de protecció, quan siga procedent.

d) La relació de les pertinences o accessoris històricament incorporats al monument, jardí històric o espai etnològic, amb l'adscripció en la secció de l'Inventari General que millor s'acomode a la seua naturalesa i valor cultural. Així mateix, s'ha d'identificar la possible existència de béns immaterials associats a este.

e) Les normes de protecció del bé d'acord amb les particularitats detallades en els apartats anteriors. En el cas que, d'acord amb el que disposa esta llei, siga preceptiva l'aprovació d'un pla especial de protecció, regiran provisionalment fins a l'aprovació d'este instrument d'ordenació.

3. Si es tracta de col·leccions de béns mobles, la declaració enumerarà i descriurà cada un dels elements que integren la col·lecció. En el cas dels fons de museus, col·leccions museogràfiques, arxius i biblioteques, caldrà ajustar-se al que disposen els articles 72 i 79 d'esta llei.

4. En el cas dels béns immaterials, s'haurà de definir, a més, l'àmbit espacial i temporal.

*Article 29. Inscripció i publicitat***23**

1. El decret en què es declare un bé d'interés cultural ordenarà la inscripció d'este en la secció 1a de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià. Així mateix, determinarà la inscripció de la resta de béns continguts en la declaració en la secció de l'inventari que corresponga.

2. La declaració es comunicarà al Registre General de Béns d'Interés Cultural, dependent de l'administració de l'Estat, a l'efecte de la inscripció prevista en la Llei del Patrimoni Històric Espanyol.

3. En el cas de conjunts històrics, la declaració es notificarà únicament a l'ajuntament del municipi en el qual se situe. Per a la resta dels béns, declarats de manera individual, es comunicarà a les persones titulars del bé, així com a l'ajuntament. A més, en tots els casos es publicarà en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*  i en el *Boletín Oficial del Estado*. **24**

4. Quan es tracte de monuments i jardins històrics, la conselleria competent en matèria de Cultura instarà, d'ofici, la inscripció gratuïta de la declaració d'interés cultural en el Registre de la Propietat. En cas de conjunts històrics es farà la inscripció respecte dels immobles compresos en el conjunt que es declaren per si mateixos bé d'interés cultural.

*Article 30. Extinció de la declaració de bé d'interés cultural*

1. La declaració d'un bé d'interés cultural només podrà deixar-se sense efecte en virtut d'un decret del Govern Valencià, després de la tramitació d'un expedient, incoat d'ofici o a instància del titular d'un interés legítim i directe, amb els mateixos requisits i garanties exigits per a la declaració, llevat del que disposa l'article 72.2 en relació amb els fons de museus i col·leccions museogràfiques permanents. Els informes a què es refereix l'article 27.5 hauran de ser sempre expressos.

2. No podran invocar-se com a causes per a deixar sense efecte la declaració d'un bé d'interés cultural les que es deriven de l'incompliment de les obligacions establides en aquesta llei.

3. La resolució que deixe sense efecte una declaració d'interés cultural donarà lloc a la cancel·lació de la corresponent inscripció en la secció 1.ª de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, sense perjudici que, si així es disposa, es mantinga la inclusió del bé en qualsevol de la resta de seccions de l'Inventari.

4. De la resolució dictada se'n donarà compte a l'administració de l'estat perquè produïsca els seus efectes en el Registre General de Béns d'Interés Cultural que depén d'aquesta.

5. Tractant-se de monuments i jardins històrics, la resolució que deixe sense efecte la declaració d'interés cultural es comunicarà també al registre de la propietat perquè hi conste.

*Article 31. Programes d'actuacions de conservació*

A l'efecte de l'aplicació de les mesures de foment previstes en aquesta llei, els titulars de béns declarats d'interés cultural podran presentar a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència programes de conservació i manteniment d'aquests béns, en què s'assenyalaran les actuacions necessàries per a l'adequada conservació i el cost estimat d'aquestes.

*Article 32. Règim de visites*

1. Per a fer possible l'adequat coneixement i difusió pública dels béns del patrimoni cultural valencià, els propietaris i posseïdors per qualsevol títol de béns immobles declarats d'interés cultural hauran de facilitar la visita pública d'aquests, almenys, durant quatre dies al mes, en dies i horari predeterminats, que es faran públics amb la difusió adequada tant en mitjans de comunicació com en centres d'informació turística i cultural. El règim de visites que s'establisca haurà de garantir degudament el respecte al dret a la intimitat personal i familiar.

Sense perjudici de la contribució pública al règim de visites prevista en l'article 92 d'aquesta llei, la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència prestarà als titulars dels béns, en la forma que reglamentàriament es determine, l'assistència necessària per al compliment d'aquesta obligació en la condicions adequades.

L'observança d'aquesta norma podrà ser dispensada, en tot o en part, per la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència per causa justificada.

2. En el cas de béns mobles que no estiguen habitualment exposats al públic, els titulars d'aquests estaran obligats a cedir-los temporalment a exposicions organitzades per entitats o institucions públiques, després de l'autorització de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, d'acord amb el desplegament reglamentari.

Secció segona.

Règim dels béns immobles d'interés cultural

*Article 33. Suspensió i revisió de llicències***25**

1. La incoació d'un procediment per a la declaració d'un immoble com a bé d'interés cultural determinarà la suspensió de l'atorgament de llicències municipals de parcel·lació, urbanització, construcció, demolició, activitat i la resta d'actes d'edificació i ús del sòl que afecten l'immoble i el seu entorn de protecció, així com de les dites actuacions quan siguen dutes a terme directament per les entitats locals; quedaran també suspesos els efectes de les llicències ja atorgades. La suspensió dependrà de la resolució o la caducitat de l'expedient.

No obstant això, la conselleria competent en matèria de Cultura autoritzarà les actuacions mencionades quan, a la vista dels criteris d'aplicació directa disposats en la present llei i de la normativa específica de protecció, si n'hi haguera, s'aprecie que no perjudiquen els valors del bé que van motivar la incoació del procediment.

2. Declarat un immoble com a bé d'interés cultural, la conselleria competent en matèria de Cultura, en el termini de tres mesos i amb audiència de l'ajuntament corresponent, emetrà un informe vinculant sobre les llicències, o els seus efectes, i les actuacions urbanístiques suspeses com a conseqüència de la incoació del procediment, i podrà proposar les modificacions necessàries per a la seua adequació al contingut de la declaració i a les disposicions d'esta llei. Transcorregut el dit termini sense haver-se emés l'informe, s'entendrà alçada la suspensió de totes aquelles actuacions que no entren en contradicció amb les normes de protecció aprovades.

3. Si com a conseqüència d'este informe l'ajuntament haguera d'anul·lar o de modificar una llicència atorgada de conformitat amb la normativa vigent en el moment de la seua concessió, La Generalitat es farà càrrec de la indemnització que, si és el cas, corresponga, conforme als criteris establits en la legislació urbanística.

*Article 34. Planejament urbanístic***26**

1. Els plans d'ordenació previstos en la legislació urbanística que afecten béns immobles declarats d'interés cultural s'ajustaran als termes de la declaració. La declaració sobrevinguda a l'aprovació dels plans determinarà la modificació d'estos si fóra necessària per a la seua adaptació al contingut de la declaració.

En tot cas, els béns immobles així declarats, els entorns de protecció que puguen correspondre'ls, i els seus corresponents instruments de regulació urbanística formaran part de l'ordenació estructural del planejament municipal.

2. La declaració d'un immoble com a bé d'interès cultural determinarà per a l'ajuntament corresponent l'obligació d'aprovar provisionalment un pla especial de protecció del bé o un altre instrument urbanístic, d'anàleg contingut, que atenga les previsions contingudes en l'article 39 i trametre'l a l'òrgan urbanístic competent per a l'aprovació definitiva, en el termini d'un any des de la publicació de la declaració. L'aprovació provisional haurà de comptar amb informe previ de la conselleria competent en matèria de cultura. Aquest informe s'emetrà, en el termini de sis mesos, sobre la documentació que vaja a ser objecte d'aprovació provisional i tindrà caràcter vinculant.

3. Seran nuls de ple dret els instruments urbanístics aprovats amb incompliment del que disposa l'apartat anterior.

4. Si al moment de la declaració hi ha ja aprovat un pla especial de protecció de l'immoble, o un altre instrument de planejament amb esta finalitat, l'ajuntament podrà sotmetre'l a informe de la conselleria competent en matèria de Cultura, per a la seua convalidació, si és procedent, a l'efecte d'este article.

5. Fins que es produïsca l'aprovació definitiva del corresponent pla especial regiran transitòriament les normes de protecció contingudes en el decret de declaració, d'acord amb el que preveu l'article 28 d'esta llei.

6. Si es tracta de monuments i jardins històrics, l'obligatorietat de redactar el pla especial de protecció s'entendrà referida únicament a l'entorn del bé. No obstant això, la declaració podrà eximir l'ajuntament competent de l'obligació de redactar el mencionat pla especial quan es considere suficient la incorporació al planejament de les normes de protecció de l'entorn contingudes en la mateixa declaració, que en este cas regiran amb caràcter definitiu.

7. En el cas dels espais etnològics l'exigència de la necessitat o no de delimitació i regulació d'entorn de protecció serà determinada per la declaració.

8. La declaració d'interés cultural d'un immoble determinarà per a l'ajuntament on es trobe el bé l'obligació d'incloure'l en l'ordenació estructural del seu planejament i en el corresponent catàleg de béns i espais protegits amb el grau de protecció adequat al contingut d'esta llei i al decret de declaració.

9. La Generalitat prestarà als ajuntaments l'assistència tècnica i econòmica necessària per a l'elaboració dels plans especials de protecció dels béns immobles declarats d'interés cultural.

*Article 35. Autorització d'intervencions***27**

1. Les intervencions en immobles i àmbits patrimonialment protegits s'ajustaran al règim següent:

a) Tota intervenció que afecte un monument, jardí històric o un espai etnològic haurà de ser autoritzada per la conselleria competent en matèria de cultura, prèviament a la concessió de la llicència municipal, quan siga preceptiva, o al dictat de l'acte administratiu corresponent per a posar-lo en pràctica. Les intervencions en llocs històrics, zones arqueològiques i paleontològiques i parcs culturals es regiran pel que disposa la normativa que conté la declaració i els instruments d'ordenació que la despleguen.

b) Fins a l'aprovació o la convalidació definitiva del corresponent pla especial de protecció o document assimilable, en els conjunts històrics i en els entorns de protecció dels béns d'interés cultural requeriran l'autorització per part de la conselleria competent en matèria de cultura les actuacions de transcendència patrimonial que així determinen la normativa provisional de protecció que conté la declaració, quan n'hi haja, i que en tot cas inclouen les relatives a obres de nova planta, de demolició, d'ampliació d'edificis existents, i les que comporten l'alteració, el canvi o la substitució de l'estructura portant i/o arquitectònica i del disseny exterior de l'immoble, incloses les cobertes, les façanes i els elements artístics i acabats ornamentals. També requeriran autorització les actuacions d'urbanització dels espais públics que sobrepassen la seua mera conservació i/o reposició, i la instal·lació d'antenes i dispositius de comunicació.

c) Reglamentàriament, es podran establir les actuacions d'entre les que es puguen proposar sobre béns immobles protegits pel seu valor cultural o en els seus entorns de protecció que no requerixen autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de cultura per no suposar cap afecció o per no tindre transcendència patrimonial.

d) Excepcionalment, els ajuntaments que per raó de població o capacitat de gestió compten amb una comissió tècnica municipal de caràcter multidisciplinari integrada per personal funcionari o laboral amb titulació tècnica i/o superior competent per a avaluar l'adequada protecció dels valors arquitectònics, arqueològics i històrics de l'àmbit protegit, i en la qual hi haja representació de la conselleria competent en matèria de cultura, podran sol·licitar la delegació de l'exercici de les competències que assenyala la lletra b del present apartat. La resolució de la conselleria per la qual es produïsca esta delegació inclourà els àmbits o les actuacions exceptuades d'esta i l'obligació de comunicar les autoritzacions o les llicències concedides en el termini màxim de deu dies des del seu atorgament. **28**

2. Les autoritzacions que es concedisquen en virtut del que disposa este article s'han d'ajustar a la normativa provisional de protecció i, si no n'hi ha i depenent de l'àmbit, als criteris d'aplicació directa disposats en els articles 38 i 39 d'esta llei. Les autoritzacions s'entendran denegades una vegada transcorreguts tres mesos des que es van sol·licitar sense que haja recaigut una resolució expressa.

3. Una vegada aprovat definitivament el pla especial de protecció o instrument anàleg, no serà necessària l'esmentada autorització prevista en l'apartat 1.b excepte per a aquelles intervencions i per a aquells àmbits que l'informe esmentat en l'apartat 2 de l'article anterior així ho considere expressament per la seua especial transcendència. En el cas de les zones arqueològiques o paleontològiques, caldrà ajustar-se al que disposa l'article 62 en relació amb la necessitat d'actuacions arqueològiques o paleontològiques prèvies a l'execució de les obres. Les llicències i aprovacions municipals hauran d'ajustar-se estrictament a les determinacions del pla.

4. Els projectes d'intervenció en béns immobles declarats d'interés cultural han de contindre un estudi sobre els valors històrics, artístics, arquitectònics o arqueològics de l'immoble, l'estat actual d'este i les deficiències que presente, la intervenció proposada i els efectes d'esta sobre els valors esmentats. L'estudi serà redactat per un equip de tècnics competents en cada una de les matèries afectades i indicarà, en tot cas, de forma expressa, el compliment dels criteris establits en l'article 38.

Dins del mes següent a la conclusió de la intervenció, el promotor del projecte presentarà davant de la conselleria competent en matèria de cultura una memòria descriptiva de l'obra realitzada i dels tractaments aplicats, amb la documentació gràfica del procés d'intervenció elaborada per la direcció facultativa.

S'exclouen del que disposa este apartat els immobles compresos en conjunts històrics que no tinguen per si mateixos la condició de béns d'interés cultural.

5. Totes les autoritzacions d'intervenció s'entendran atorgades en funció de les circumstàncies existents en el moment que es dicten, per la qual cosa podran ser modificades o deixades sense efecte en cas de concórrer circumstàncies sobrevingudes que facen perillar els valors protegits a l'empara d'esta llei. La modificació o privació d'efectes es produirà amb audiència prèvia dels interessats i, d'acord amb el que disposa l'article 10, podrà acordar-se la paralització cautelar, total o parcial, abans de dictar-se la resolució que resulte pertinent.

6. L'autorització s'entendrà caducada si transcorren dos anys sense haver-se iniciat les actuacions per a les quals va ser sol·licitada, sense perjuí que la seua vigència puga prorrogar-se, a sol·licitud de l'interessat, per una sola vegada i per un nou termini no superior a l'inicial. Esta caducitat haurà de ser declarada expressament de conformitat amb el que estableix l'article 42.1 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.

7. Les actuacions promogudes per l'òrgan competent en matèria de patrimoni cultural s'han d'ajustar al que disposa esta llei i s'entendran autoritzades amb l'aprovació del corresponent projecte.

*Article 36. Llicències municipals***29**

1. Els ajuntaments no podran atorgar llicències ni dictar actes equivalents, que habiliten actuacions d'edificació i ús del sòl relatives a immobles declarats d'interés cultural, o als seus entorns, sense haver-se acreditat per l'interessat l'obtenció de l'autorització de la conselleria competent en matèria de Cultura, quan siga preceptiva conforme al que disposa l'article 35.

2. També caldrà que el sol·licitant acredite haver obtingut l'autorització preceptiva de la conselleria competent en matèria de cultura per a la concessió de permisos o llicències d'activitat que suposen canvi en l'ús d'un bé immoble d'interès cultural, d'acord amb el que hi ha previngut en l'article 18.2. Aquesta autorització s'entendrà denegada una vegada transcorreguts tres mesos des que es va sol·licitar sense que haguera recaigut resolució expressa.

3. En cap cas es concediran llicències condicionades a la posterior obtenció de les autoritzacions exigides en els apartats anteriors.

4. Els ajuntaments comunicaran a la conselleria competent en matèria de Cultura, les llicències i permisos urbanístics i d'activitat que afecten béns subjectes a tutela patrimonial, dins dels deu dies següents a la seua concessió. Ja que es tracta de monuments i jardins històrics, immobles compresos en els seus entorns i béns de rellevància local la comunicació es farà de forma simultània a la notificació a l'interessat.

*Article 37. Obres il·legals***30**

1. Les obres realitzades sense autorització o que s'aparten del contingut d'esta es consideraran il·legals i l'ajuntament o, si és el cas, la conselleria competent en matèria de Cultura, prèvia audiència amb les persones interessades i amb expressa advertència d'execució subsidiària requerirà al promotor d'estes la restitució dels valors afectats, per mitjà de la remoció, demolició o reconstrucció del que s'ha fet. Si no fóra atés el requeriment, l'administració realitzarà aquella restitució a càrrec del responsable de la infracció. En cas que un acte municipal haja donat cobertura a les dites actuacions i l'Ajuntament no promoga les accions conduents per a la reparació de les seues conseqüències, l'execució subsidiària correspondrà a la conselleria competent en matèria de Cultura.

2. De les obres executades sense l'autorització de la conselleria competent en matèria de Cultura, quan siga preceptiva, s'haja concedit o no llicència municipal, seran responsables solidaris el promotor, el constructor i el tècnic director d'estes.

3. De la concessió de llicències municipals o altres actes que contravenen el que disposen els dos articles anteriors seran responsables els ajuntaments que els van dictar, en els termes establits en la legislació urbanística.

*Article 38. Criteris d'intervenció en monuments, jardins històrics i espais etnològics.***31**

1. Qualsevol intervenció en un monument, jardí històric o espai etnològic declarat d'interès cultural haurà d'anar encaminat a la preservació i l'acreixement dels interessos patrimonials que varen determinar aquest reconeixement i s'ajustarà als criteris següents:

a) La intervenció respectarà les característiques i els valors essencials de l'immoble. Es conservaran les seues característiques volumètriques, espacials, morfològiques i artístiques, així com les aportacions de diferents èpoques que hagen enriquit els seus valors originals.

En cas que s'autoritze alguna supressió, haurà de quedar degudament documentada.

b) Es preservarà la integritat de l'immoble i no s'autoritzarà la separació de cap de les seues parts essencials ni dels elements que en siguen consubstancials. Els béns mobles vinculats com a pertinences o accessoris a un immoble declarat d'interès cultural només podran separar-se'n en benefici de la protecció i de la difusió pública d'aquest, o quan es produesca un canvi d'ús i sempre amb l'autorització de la conselleria competent en matèria de cultura. Reglamentàriament es determinaran les condicions dels trasllats esmentats, perquè asseguren el compliment de les finalitats que els justifiquen.

c) Els béns immobles d'interès cultural són inseparables del seu entorn. No s'autoritzarà el desplaçament d'aquests, tret que resulte imprescindible per causa d'interès social o força major, mitjançant resolució de la conselleria competent en matèria de cultura i amb l'informe previ d'almenys dos de les institucions consultives a què es refereix l'article 7 d'aquesta llei.

d) Podran autoritzar-se, sempre que hi haja alguna pervivència d'elements originals o coneixement documental suficient d'allò perdut, les reconstruccions totals o parcials del bé. En tot cas, haurà de justificar-se documentalment el procés reconstructiu.

La reconstrucció procurarà, en la mesura que les condicions tècniques ho permeten, la utilització de procediments i materials originaris. El resultat haurà de fer-se comprensible a través de gràfics, maquetes, mètodes virtuals o qualsevol tècnica de representació que permeta la diferenciació entre els elements originals i els reconstruïts.

e) Queda prohibida la col·locació de rètols i cartells publicitaris, conduccions aparents i elements impropis en els espais etnològics, els jardins històrics i les façanes i cobertes dels monuments, així com de tots els elements que en menyscaben o impedesquen l'apreciació o la contemplació adequada.

f) La conselleria competent en matèria de cultura podrà autoritzar la instal·lació de rètols indicadors del patrocini dels béns i de l'activitat a la qual es destinen.

2. En cas que es trobe separat algun element original del monument, jardí històric o espai etnològic del qual formava part, la conselleria competent en matèria de cultura promourà la recuperació dels que tinguen especial rellevància artística o històrica.

*Article 39. Plans especials de protecció***32**

1. Els plans especials de protecció dels immobles declarats d'interés cultural establiran les normes de protecció que, des de l'esfera urbanística, donen una millor resposta a la finalitat d'aquelles provisionalment establides en la declaració, i regularan amb detall els requisits a què han de subjectar-se els actes d'edificació i ús del sòl i les activitats que afecten els immobles i el seu entorn de protecció.

La memòria justificativa dels dits documents de planejament donarà raó expressa del compliment de les determinacions establides en el present article, en funció de les particularitats urbanístiques i patrimonials de l'àmbit protegit.

2. Els plans especials de protecció dels conjunts històrics i les seues modificacions tindran en compte els criteris següents:

a) Es mantindrà l'estructura urbana i arquitectònica del conjunt, i les característiques generals de l'ambient i de la silueta paisatgística.

No es permetran modificacions d'alineacions, alteracions de l'edificabilitat, parcel·lacions ni agregacions d'immobles, llevat que contribuïsquen a la millor conservació general del conjunt.

b) No obstant el que disposa l'apartat anterior, amb caràcter excepcional, el Consell podrà autoritzar, oïts almenys dos dels organismes a què es refereix l'article 7 d'esta llei, que els plans especials de protecció dels conjunts històrics prevegen modificacions de l'estructura urbana i arquitectònica en cas que es produïsca una millora de la seua relació amb l'entorn territorial o urbà, o s'eviten els usos degradants per al mateix conjunt o es tracte d'actuacions d'interés general per al municipi, o de projectes singulars rellevants.

c) Justificadament, amb l'aprovació del pla, es podrà establir un perímetre continu o discontinu de més abast que el reconegut en la declaració. El perímetre així declarat passarà a integrar-se en el conjunt històric amb caràcter general.

d) Els plans especials articularan, respecte del patrimoni arqueològic del seu àmbit, les cauteles establides en la matèria per esta llei, de manera concorde amb el que disposen els articles 59 a 65 d'esta. Les dites cauteles tindran com a objecte aquelles actuacions que suposen remoció o alteració del subsòl, estiguen subjectes o no a llicència municipal

e) El planejament incentivarà operacions de rehabilitació urbana que faciliten la recuperació residencial de l'àrea i les activitats econòmiques tradicionals junt amb altres compatibles amb els valors del conjunt. Propiciarà igualment la implantació, en els edificis i espais que siguen aptes per a això, d'aquelles dotacions i usos públics que contribuïsquen a la rehabilitació immoble i a la posada en valor i gaudi social del conjunt.

f) El planejament tindrà com a objecte, amb caràcter general, la conservació dels immobles i la seua rehabilitació, exceptuant-ne aquells altres que no s'ajusten als paràmetres bàsics de les edificacions tradicionals de la zona i que, per esta raó, es qualifiquen expressament i justificadament pel Pla com a impropis, distorsionants o inharmònics.

Amb la finalitat de facilitar l'avaluació patrimonial i assegurar la continuïtat dels processos de renovació urbana, es garantirà l'edificació substitutòria en els derrocaments d'immobles, i es condicionarà la concessió de la llicència de derrocament a la valoració del corresponent projecte d'edificació. Idèntic criteri es practicarà en el desenrotllament de remodelacions urbanes previstes o permeses pel planejament.

Els immobles que siguen substituïts, conseqüència de la seua destrucció per qualsevol circumstància, prendran com a referència les tipologies arquitectòniques de la zona o àrea en què es troben ubicats, d'acord amb el que es desplega en la lletra j) del present apartat.

g) El pla especial haurà de contindre un catàleg de béns i espais protegits que definisca els diversos graus de protecció i tipus d'intervenció possibles. El catàleg, a més d'incloure els immobles culturalment o arquitectònicament destacats, comprendrà tots aquells relacionats amb els patrons caracteritzadors del conjunt que puguen ser objecte de conservació o rehabilitació.

El règim d'intervenció es determinarà en funció dels valors específics de cada immoble o del seu paper urbà, expressament assenyalats en el document. En cas d'edificis subjectes a possible remodelació o buidatge amb manteniment d'elements significatius, particularment la fatxada, el catàleg regularà les actuacions que s'hagen de realitzar, de manera que siguen congruents amb la seua tipomorfologia, respectant l'edificabilitat, la cota de trobada de forjats i cobertes i la disposició originària d'obertures.

Quan, per qualsevol circumstància, resulte destruït un bé catalogat, el terreny subjacent romandrà subjecte al règim propi de l'edificació precedent. En este supòsit, es procedirà a la restitució, en la mesura que es puga, dels valors de l'immoble, d'acord amb la seua caracterització original, i si no és possible, d'acord amb els paràmetres tipològics establits per a l'àmbit en què s'ubique.

En tot cas, els catàlegs deixaran constància, amb la denominació corresponent, de tots aquells immobles que formen part de l'Inventari de Patrimoni Cultural Valencià, amb indicació, si és el cas, dels respectius entorns de protecció.

h) El planejament especial declararà fora d'ordenació aquelles construccions i instal·lacions erigides amb anterioritat a la seua aprovació que siguen disconformes amb el règim de protecció exigit per esta llei, i establirà el règim específic d'intervenció admissible en estes.

i) Els plans especials procuraran l'adaptació morfològica d'aquells immobles que siguen dissonants respecte de la caracterització pròpia del conjunt, i proveiran les mesures d'ornament que hagen de regir en la conservació de fatxades i cobertes d'immobles no expressament catalogats.

j) A fi d'assegurar l'harmonització de noves edificacions amb l'ambient en què s'inserisquen, el planejament especial disposarà de normativa reguladora dels paràmetres tipològics, morfològics i materials exigibles a estes edificacions, diferenciada en funció de les característiques pròpies de cada zona homogènia, delimitada així per mitjà d'estudis historicoarquitectònics, urbanístics i paisatgístics, el nivell de detall dels quals pot arribar a detallar fronts urbans, eixos o trams viaris, illes i fins i tot llenços de fatxades d'estes.

Per a això es regularan, com a mínim, els paràmetres següents: escala i parcel·lació, relació orogràfica, relació entre pla de fatxada i alineació, secció general, perfil i cobertes, voltes i la seua disposició, relació massís-obertura, tipologia d'obertures, composició, materials, acabats, ornament, color i il·luminació.

El planejament podrà assenyalar causes o àmbits d'excepcionalitat en què les actuacions no queden subjectes, totalment o parcialment, a la present regulació, condicionant la seua autorització a la resolució expressa de la conselleria competent en matèria de Cultura.

k) El pla contindrà criteris relatius a l'ornament d'edificis, espais lliures i viaris en la seua relació amb l'escena o paisatge urbà, de manera que garantisca i acresca els seus valors i la percepció d'estos.

Pel que fa als immobles, regularà, amb caràcter limitador, l'establiment o la instal·lació d'accessoris com ara tendals, marquesines, dispositius lluminosos o qualssevol altres prominents o sobreposats a la seua envoltant arquitectònica. Igualment, assegurarà la recuperació de l'aspecte, l'ornament i el cromatisme característics de les edificacions, implantant, per a aquelles que no tinguen referents propis, que siguen remodelables o de nova construcció, la corresponent carta de color i repertori d'acabats als quals atindre's, i per a totes, en general, les prescripcions tècniques que condicionen la il·luminació d'exteriors.

Pel que fa a espais o vials, regularà la reposició o renovació de paviments, l'enjardinament i arbratge, el mobiliari urbà, les senyalitzacions, l'eliminació de barreres arquitectòniques, l'enllumenat i la resta d'elements ambientals. Així mateix, regularà l'assignació d'ús i ocupació, tenint particularment en consideració el manteniment de les pràctiques rituals o simbòliques tradicionals.

l) El pla prohibirà la publicitat exterior en qualsevol dels seus formats i suports de fixació (pals, tanques, panells, cartells, lones, tendals, etc.), així com aquella que utilitze mitjans acústics, de projecció o de generació d'imatges, excepte la d'activitats cíviques, culturals o esdeveniments festius que, de manera ocasional, reversible i per temps limitat puguen ser autoritzables a través del procediment que s'hi determine. Per mitjà d'una regulació estricta sobre presentació, grandària i ubicació, podrà exceptuar-se d'esta prohibició la publicitat que s'inserisca en mobiliari urbà de titularitat o concessió pública. Les lones o teixits protectors de les obres de rehabilitació, reforma o nova construcció de fatxades seran d'aspecte neutre i uniforme, de gramatge que permeta la major transparència possible, sense que siguen acceptables altres grafies o retolacions que les determinades per les ordenances municipals per a la identificació legal de les actuacions, llevat que reproduïsquen impreses en esta i a escala real, les fatxades que cobreixen, i en este cas la normativa del pla podrà permetre la incorporació, de manera discreta i en extensió inferior al 15 per cent de la superfície, d'identificacions o missatges publicitaris.

No es consideren publicitat, a l'efecte del present apartat, els indicadors i la retolació d'establiments que siguen identificatius de les marques corporatives i de l'activitat que s'hi desenrotlle. El pla establirà la normativa reguladora que garantisca la seua integració harmònica en els edificis i en el paisatge del conjunt.

m) El pla disposarà que tota instal·lació urbana elèctrica, telefònica o de qualsevol altra naturalesa es canalitze subterràniament, i quedarà expressament prohibida l'estesa de xarxes aèries o adossades a les fatxades. Les antenes de telecomunicació i dispositius semblants se situaran en llocs en què no perjudiquen la imatge urbana o de part del conjunt.

n) El planejament analitzarà l'estructuració viària per a articular normativament la jerarquització i funcionalitat de l'espai públic en relació amb l'ús, l'accessibilitat, i l'estacionament de vehicles. Prioritzarà l'ús de vianants, el transport públic i la dotació d'estacionaments per a residents, a fi d'evitar al màxim les afeccions del trànsit rodat.

o) El Pla establirà la documentació tècnica necessària que permeta avaluar la idoneïtat i transcendència patrimonial de cada intervenció. Amb este fi, exigirà estudis documentals de caràcter historicoartístic, urbà i arquitectònic que, amb suport gràfic, permeten l'anàlisi comparativa entre la situació de partida i la proposta.

p) Els plans preveuran instruments per a aconseguir un seguiment documental i una gestió integrada del conjunt històric, i, en tot cas, recolliran la creació d'una comissió mixta amb representació de la conselleria competent en matèria de Patrimoni de La Generalitat i de l'ajuntament en què es debatran, de manera puntual i per a la millor consecució de les finalitats perseguides per la norma, aquelles qüestions en què hi haja un marge d'interpretació. En última instància, en cas de discrepàncies interpretatives o de sobrevindre noves incidències patrimonials no previstes pel pla, resoldrà, oït el parer municipal, la conselleria competent en matèria de Cultura.

q) La Generalitat promourà la conservació dels béns d'interés cultural incloent l'adopció de mesures per al manteniment de les tradicions i les activitats culturals pròpies, evitant la pèrdua d'usos i costums que són part del nostre patrimoni immaterial"

3. En els plans especials de protecció i les seues modificacions, pel que fa a entorns de monuments, jardins històrics i, si és el cas, d'espais etnològics es tindrà en compte el següent:

a) A fi de proveir l'adequada protecció i valoració d'estos béns, l'entorn de protecció haurà de ser delimitat amb precisió pel mateix pla especial quan no s'haja fet en el moment de la declaració o no s'haja incorporat posteriorment en procediment exprés. Excepcionalment, el planejament podrà proposar, per motius justificats en la millora tutelar, reajustaments de l'àmbit de protecció prèviament reconegut. La delimitació així tramitada adquirirà vigència amb caràcter general a partir de l'entrada en vigor del corresponent planejament.

b) La delimitació s'ajustarà als criteris següents:

b.1) Per als que es troben en àmbits urbans:

- Parcel·les que limiten directament amb la que ocupa el bé, i en les quals qualsevol intervenció que es realitze puga afectar-lo visualment o físicament.

- Parcel·les que donen al mateix espai públic que el bé i que constitueixen l'entorn visual i ambiental immediat i en el qual qualsevol intervenció que es realitze puga suposar una alteració de les condicions de percepció del bé o del caràcter patrimonial de l'àmbit urbà en què s'ubica.

- Espais públics en contacte directe amb el bé i les parcel·les enumerades anteriorment i que constitueixen part del seu ambient immediat, accés i centre del gaudi exterior d'estes.

- Espais, edificacions o qualsevol element del paisatge urbà que, encara que no tinguen una situació d'immediatesa amb el bé, afecten de manera fonamental la seua percepció del mateix o constituïsquen punts clau de visualització exterior o del seu gaudi paisatgístic.

- Perímetres de presumpció arqueològica, susceptibles de troballes relacionades amb el bé d'interés cultural o amb la contextualització històrica de la seua relació territorial.

b.2) Per als que es troben en àmbits no urbans o periurbans:

- En la seua relació urbana atendran els mateixos criteris expressats anteriorment. En la seua restant relació territorial, a més dels perímetres de presumpció arqueològica abans mencionats, inclouran els àmbits confrontants, delimitats segons referents geogràfics, topogràfics, etnològics i paisatgístics, les components naturals i rurals dels quals conformen el seu paisatge consubstancial, així com els camins més pròxims des d'on és possible la seua contemplació.

c) Tret de determinació expressa de la declaració, serà també d'aplicació per a l'elaboració dels plans especials de protecció dels monuments, jardins històrics i, si escau, espais etnològics i els seus entorns, la regulació arbitrada per a conjunts històrics en l'apartat 2 d'aquest article, excepte el que es regula en els epígrafs b i p d'aquest article.

d) El pla establirà amb precisió, en desplegament del que disposa l'apartat 2 de l'article 35, aquelles intervencions que, pel seu àmbit d'incidència o per la seua transcendència patrimonial, requeriran l'autorització prèvia de la conselleria competent en matèria de Cultura.

e) Cap intervenció no podrà alterar el caràcter arquitectònic i paisatgístic de la zona ni pertorbar la contemplació del bé. La regulació urbanística procurarà a més la recuperació d'aquells valors arquitectònics i paisatgístics acreditats que s'hagen vist afectats amb anterioritat a la declaració.

f) En tot cas, s'arbitraren les mesures necessàries per a l'eliminació d'elements, construccions i instal·lacions que no complisquen una funció directament relacionada amb el destí o característiques del bé i suposen un deteriorament visual o ambiental d'este espai.

g) En àmbits rurals, el pla vetlarà perquè el tractament de la geomorfologia i orografia del terreny resulte d'acord amb la contextualització historicopaisatgística del bé, i prohibirà qualsevol moviment de terres que puga afectar la caracterització pròpia del lloc, així com qualsevol classe d'abocament.

4. Els llocs històrics, les zones arqueològiques i paleontològiques i els parcs culturals s'ordenaran així mateix mitjançant els plans especials de protecció corresponents o altres instruments d'ordenació que complesquen les exigències establertes en aquesta llei.

*Article 40. Ruïna*

1. Si, a pesar del que es disposa en l'article 18 d'aquesta llei, arriba a incoar-se un expedient per a la declaració de la situació legal de ruïna d'un immoble declarat d'interés cultural, la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència intervindrà com a interessada en aquest expedient, la incoació del qual haurà de ser-li notificada. L'expedient haurà de ser també sotmés a informació pública per termini d'un mes a fi de fer possible el compliment del que es disposa en l'article 5.3 d'aquesta llei. La incoació de l'expedient podrà donar lloc a l'expropiació de l'immoble en els termes establits en l'article 21.

De conformitat amb el que s'estableix en l'article 30.2, la situació de ruïna d'un immoble declarat d'interés cultural que siga conseqüència de les obligacions establides en la present llei, no podrà mai servir de causa per a deixar sense efecte la dita declaració i determinarà per al propietari l'obligació de realitzar al seu càrrec les obres de restauració i conservació necessàries, sense que siga aplicable en aquest cas el límit del deure normal de conservació que estableix la legislació urbanística.

2. Quan, a conseqüència del mal estat de conservació d'un immoble declarat d'interés cultural, l'ajuntament corresponent, per a evitar danys a tercers, haja d'adoptar mesures que puguen afectar elements de l'edificació, ho comunicarà immediatament a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, que haurà de resoldre amb la urgència necessària i en tot cas en el termini de 72 hores, assenyalant les condicions a què haja de subjectar-se la intervenció.

3. Quan, per qualsevol circumstància, resulte destruïda una construcció o edifici declarat d'interés cultural, caldrà aplicar, pel que fa al règim del terreny subjacent i l'aprofitament subjectiu del propietari, allò disposat en la legislació urbanística en relació amb la pèrdua o destrucció d'elements catalogats.

4. En el cas que un immoble siga derruït i forme part d'un entorn o conjunt inscrit en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, la nova construcció s'ajustarà a la tipologia i a l'estil de l'entorn o conjunt urbanístic.

Secció tercera.

Règim dels béns mobles d'interés cultural

*Article 41. Ús i conservació***33**

1. Els béns mobles declarats d'interés cultural no podran ser sotmesos a cap tractament, ni a canvi en l'ús que se n'estiguera fent, sense autorització de la conselleria competent en matèria de cultura. S'entendrà concedida pel transcurs de tres mesos des que es va sol·licitar sense que s'haja dictat resolució.

2. La sol·licitud d'autorització haurà d'anar acompanyada, almenys, de la documentació següent:

a) Memòria de l'estat de conservació del bé i estudi relatiu dels valors històrics i culturals redactats per un tècnic competent.

b) Projecte d'intervenció en què s'indiquen les tècniques, els materials i els processos a utilitzar i el lloc on s'efectuarà aquella.

c) Acreditació de la capacitat tècnica i professional de les persones que hagen de dirigir i dur a terme la intervenció.

3. La conselleria competent en matèria de cultura podrà inspeccionar en tot moment les intervencions que es realitzen sobre els béns mobles d'interés cultural i ordenarà la suspensió immediata d'estes quan no s'ajusten a l'autorització concedida o s'estime que les actuacions professionals no tenen el nivell adequat.

4. Si durant el transcurs de les intervencions aparegueren signes o elements desconeguts que pogueren suposar l'atribució d'una autoria diferent a l'establerta fins aquell moment, o un canvi significatiu en l'obra original, se suspendria la intervenció i es retria compte immediat a la conselleria competent en matèria de cultura que va concedir l'autorització, perquè es permetre o no la continuació de la intervenció i establirà, si ho considerava oportú, les condicions adequades.

5. Dins del mes següent a la conclusió de la intervenció, el promotor del projecte presentarà davant la conselleria competent en matèria de cultura una memòria descriptiva dels treballs realitzats i dels tractaments aplicats, amb la documentació gràfica del procés d'intervenció elaborada per qui haja realitzat l'actuació.

*Article 42. Depòsit i exposició*

1. La Conselleria de Cultura, Educació i Ciència podrà, després de la instrucció del corresponent expedient contradictori, acordar el depòsit provisional del béns mobles d'interés cultural en centres de titularitat pública quan perille la seguretat o la conservació d'aquells béns.

2. Els propietaris i posseïdors legítims dels dits béns podran acordar amb les administracions públiques de la Comunitat Valenciana la cessió en depòsit d'aquests. Aquesta cessió comportarà el dret de l'administració a exposar al públic els béns depositats, excepte causa en contrari degudament justificada.

*Article 43. Trasllats*

Els trasllats de béns mobles d'interés cultural hauran de fer-se amb les garanties suficients per a evitar que se'ls puga causar dany i es comunicaran, amb una antelació mínima de 15 dies, a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, que assenyalarà les condicions tècniques a què s'haja d'ajustar el trasllat. La comunicació indicarà l'origen i el destí del bé i si el trasllat és de caràcter temporal o definitiu. Una vegada realitzat aquest, se'n donarà compte a la Conselleria perquè l'anote en l'Inventari.

En quedaran exclosos aquells béns mobles d'interés cultural que per la pròpia naturalesa són tradicionalment traslladats provisionalment en dates determinades o en festivitats, segons la tradició. Tot això, sense perjudici del control necessari per la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència.

*Article 44. Integritat de les col·leccions*

Les col·leccions de béns mobles declarades d'interés cultural no podran ser disgregades pels propietaris o posseïdors sense autorització prèvia de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, que haurà de disposar de l'informe favorable d'almenys dues de les institucions consultives a què es refereix l'article 7 de la present llei.

Secció quarta.

Règim dels béns immaterials d'interés cultural

*Article 45. Declaració i règim de protecció***34**

1. Les activitats, les creacions, els coneixements, les pràctiques, els usos i les tècniques que constitueixen les manifestacions més representatives i valuoses de la cultura i les formes de vida tradicionals dels valencians seran declarats béns d'interès cultural. Igualment podran ser declarats béns d'interès cultural els béns immaterials que siguen expressions de les tradicions del poble valencià en les manifestacions musicals, artístiques, gastronòmiques o de lleure, i en especial les que han estat objecte de transmissió oral, i les que mantenen i potencien l'ús del valencià.

2. El decret establirà les mesures de protecció i foment de la manifestació cultural objecte de la declaració que millor garantisquen la seua conservació. En qualsevol cas, s'ordenarà l'estudi i la documentació amb criteris científics de l'activitat o coneixement de què es tracte, incorporant els testimonis disponibles a suports materials que garantisquen la seua pervivència.

Els ajuntaments afectats per les diferents declaracions de béns d'interès cultural en rebran complida informació oficial. **35**

CAPÍTOL IV

De la resta de béns de l'Inventari General

Secció primera. Dels béns de rellevància local

*Article 46. Concepte***36**

1. Són béns immobles de rellevància local tots els béns immobles que, encara que no reuneixen els valors a què es refereix l'article 1 d'aquesta llei en grau tan singular que justifique la declaració com a béns d'interès cultural, tenen, no obstant això, significació pròpia, en l'àmbit comarcal o local, com a béns destacats de caràcter històric, artístic, arquitectònic, arqueològic, paleontològic o etnològic.

Aquests béns hauran d'incloure's en els catàlegs de béns i espais protegits corresponents, previstos en la legislació urbanística, amb la qualificació expressada de béns immobles de rellevància local i s'inscriuran en la secció 2a. de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià. Aquests béns i la normativa de protecció formaran part de l'ordenació estructural del planejament municipal, que es desenvoluparà de conformitat amb els criteris de planificació establerts per a les categories de béns d'interès cultural corresponents.

2. Els béns de rellevància local seran inscrits en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià atenent les categories següents:

a) Monument d'interés local.

b) Nucli històric tradicional.

c) Jardí històric d'interés local.

d) Espai etnològic d'interés local

e) Lloc històric d'interés local.

f) Espai de protecció arqueològica.

g) Espai de protecció paleontològica.

3. La inexistència, si és el cas, de béns immobles qualificats de rellevància local en un determinat catàleg de béns i espais protegits haurà de ser motivada en el mateix catàleg.

*Article 47. Formació dels catàlegs de béns i espais protegits***37**

1. Correspon als ajuntaments proposar justificadament, a través del Catàleg de Béns i Espais, la selecció dels immobles del seu terme municipal que aspiren al reconeixement de bé de rellevància local.

2. Sense perjuí del que disposa la legislació urbanística en relació amb l'elaboració dels catàlegs de béns i espais protegits, a l'efecte d'esta llei, tals documents hauran de comprendre, de manera succinta, l'estudi i avaluació de tots els camps d'interés patrimonial de naturalesa immoble que tinguen presència en el seu municipi, sent redactats per equips pluridisciplinaris en la composició dels quals participaran, necessàriament, titulats superiors en les disciplines d'arquitectura, arqueologia, història de l'art i etnologia o antropologia que garantisquen la solvència tècnica dels treballs.. En estos es destacaran els valors concrets, els diversos graus de protecció i tipus d'intervenció possibles, segons els criteris establits en els dos últims incisos de l'epígraf g) de l'apartat 2 de l'article 39 esta llei.

3. Els catàlegs de béns i espais protegits i les modificacions d'aquests hauran de ser objecte d'informació de la conselleria competent en matèria de cultura. Aquest informe s'emetrà, en el termini de sis mesos, sobre la documentació que haja de ser objecte de l'aprovació provisional. L'informe tindrà caràcter vinculant, tant pel que fa a l'aprovació provisional del document de planejament, com pel que fa a l'aprovació definitiva, i tindrà efectes vinculants en tot el que es refereix a la inclusió, l'exclusió i el règim de protecció dels béns qualificats de rellevància local. Reglamentàriament es determinaran els requisits patrimonials dels catàlegs urbanístics.

4. La conselleria competent en matèria de Cultura, quan aprecie l'existència d'immobles que hagen de ser inclosos en l'Inventari General del Patrimoni Cultural com a béns de rellevància local, i que no hagen sigut reconeguts a través del catàleg urbanístic, ho comunicarà a l'ajuntament, amb els efectes previstos en l'article 10, perquè, oïts els possibles interessats, es pronuncie en el termini d'un mes. En el termini del mes següent, la conselleria dictarà una resolució, podrà, si és el cas, iniciar el procediment per a la inscripció del bé en la secció segona del dit Inventari. Transcorregut este últim termini sense que hagués dictat una resolució, s'entendrà alçada la protecció cautelar i decaiguda la proposta.

5. L'anunci, segons el que preveu la legislació urbanística, de la informació pública dels catàlegs de béns i espais protegits o dels plans que els continguen, determinarà l'aplicació immediata:

a) Per als béns de rellevància local, de les mesures de protecció establides en estos catàlegs i el règim de protecció i les mesures de foment previstes en esta llei per als béns de l'Inventari general del patrimoni cultural valencià. A estos béns se'ls aplicarà el règim transitori que es preveja reglamentàriament. La resolució per la qual s'inicie el procediment per a la inscripció del bé serà objecte de publicació en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*  i determinarà l'aplicació cautelar del règim de protecció que s'hi indique.

b) Per a la resta d'elements inclosos en el catàleg, del règim de protecció establit en este, fins i tot després de l'alçament de la suspensió de llicències previst en la legislació urbanística. **38**

6. La conselleria competent en matèria de Cultura prestarà als municipis que ho requerisquen l'assistència tècnica necessària per a l'elaboració dels seus catàlegs de béns i espais protegits.

*Article 48. Inclusió en l'Inventari General***39**

1. L'aprovació o modificació definitiva dels catàlegs de béns i espais protegits que incloguen béns immobles qualificats de rellevància local determinarà la inscripció d'estos béns en la secció 2ª de l'Inventari General del Patrimoni Cultural. A este efecte, l'òrgan urbanístic que haja acordat l'aprovació definitiva comunicarà la seua resolució a la conselleria competent en matèria de Cultura i li remetrà un exemplar original del catàleg.

2. En els supòsits extraordinaris previstos en els articles 10 i 47.4, la inclusió en l'inventari es realitzarà mitjançant una resolució de la conselleria competent en matèria de Cultura, amb audiència prèvia als interessats i oïda, almenys, una de les institucions consultives a què es refereix l'article 7 de l'esta llei.

3. La inscripció de béns en la secció 2ª de l'Inventari General del Patrimoni Cultural serà objecte de publicació en el Diari Oficial de La Generalitat o *Diari Oficial de la Comunitat Valenciana*.

*Article 49. Inscripció en el registre de la propietat*

La inclusió d'un bé de rellevància local en l'Inventari General es comunicarà al registre de la propietat perquè hi conste.

*Article 50. Règim de protecció***40**

1. Els béns immobles de rellevància local estaran subjectes a les normes de protecció contingudes en el corresponent catàleg de béns i espais protegits, al règim general dels béns immobles de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià i al que disposa la legislació urbanística respecte dels béns catalogats.

2. Els catàlegs de béns i espais protegits establiran les mesures de protecció que, en funció dels valors reconeguts, n'asseguren l'adequada conservació i apreciació. En relació amb els béns immobles de rellevància local hauran de contindre, com a mínim, les determinacions següents:

a) Situació i descripció detallada del bé i dels elements protegits.

b) Determinació dels valors patrimonials que justifiquen la qualificació de rellevància local.

c) Entorn d'afecció del bé, si és procedent.

d) Definició del grau de protecció i del règim d'intervenció autoritzat.

3. Els catàlegs prestaran l'adequada protecció, per mitjà de la seua qualificació com a béns immobles de rellevància local, a les mostres més representatives i valuoses de l'arquitectura popular i del patrimoni arquitectònic industrial del terme municipal, així com inclouran, amb esta consideració, als jaciments arqueològics i els paleontològics d'especial valor existents en este àmbit territorial, amb la qualificació d'espais de protecció arqueològica o paleontològica. Així mateix podran proposar la qualificació com a béns de rellevància local els nuclis històrics tradicionals existents en el seu terme municipal, o una part d'estos, quan els seus valors patrimonials així ho meresquen.

4. Les llicències municipals d'intervenció en els béns immobles de rellevància local, els actes d'anàloga naturalesa i les ordes d'execució d'obres de reparació, conservació i rehabilitació, s'han d'ajustar estrictament a les determinacions establides en els catàlegs. Els ajuntaments, en els termes que s'establisquen reglamentàriament, hauran de comunicar a la conselleria competent en matèria de cultura, simultàniament a la notificació a l'interessat, les actuacions que ells mateixos realitzen, les llicències d'intervenció concedides i les ordes d'execució que dicten sobre estos béns.

5. Respecte a les llicències d'excavacions o remocions de terra amb fins arqueològics o paleontològics, caldrà ajustar-se al que disposa l'article 60.5.

6. En els termes que s'establisquen reglamentàriament, serà aplicable als projectes d'intervenció en béns immobles de rellevància local el que disposa l'article 35.4 d'esta llei.

7. Quant a la declaració de ruïna dels béns immobles de rellevància local, serà aplicable el que preceptuen els apartats 1 i 3 de l'article 40 d'esta llei.

Secció segona.

Dels béns mobles de rellevància patrimonial **41**

*Article 51. Concepte***42**

Els béns mobles que posseïsquen algun dels valors assenyalats en l'article 1 d'esta llei en grau rellevant, encara que sense la singularitat pròpia dels béns declarats d'interés cultural, seran inclosos en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, amb la qualificació de béns mobles de rellevància patrimonial, a l'efecte de la seua adequada protecció, conservació, estudi i coneixement públic. La inclusió podrà fer-se a títol individual, com a col·lecció o en concepte de fons de museus, arxius, biblioteques i la resta de centres de depòsit cultural previstos en esta llei.

*Article 52. Procediment***43**

1. La inclusió de béns mobles en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià es farà mitjançant una resolució de la conselleria competent en matèria de Cultura, amb la tramitació prèvia del corresponent procediment, d'ofici o a instància dels seus propietaris o posseïdors legítims o de l'ajuntament on es trobe situat el bé o amb el coneixement d'este. L'expedient haurà de ser resolt en el termini de sis mesos des de la sol·licitud o la incoació d'ofici. La denegació, si és el cas, de la sol·licitud d'incoació haurà de ser motivada.

2. La incoació del procediment determinarà l'aplicació immediata del règim de protecció previst en esta llei per als béns mobles de rellevància patrimonial.

3. La resolució donarà lloc a la inscripció del bé en la secció 3a de l'Inventari, excepte en cas de béns del patrimoni documental, bibliogràfic o audiovisual de rellevància patrimonial la inscripció del qual es farà en la secció 4a, i es notificarà a l'administració de l'estat a l'efecte de la corresponent inscripció en l'Inventari General de Béns Mobles del Patrimoni Històric Espanyol.

*Article 53. Règim de protecció***44**

S'aplicarà als béns mobles de rellevància patrimonial el que disposa l'article 41 sobre ús i conservació dels béns mobles d'interés cultural, així com la prohibició de disgregació de col·leccions establida en l'article 44.

*Article 54. Exclusió de béns mobles de l'Inventari*

L'exclusió de béns mobles de l'Inventari General es farà pel mateix procediment previst per a la inclusió i produirà la cancel·lació de la inscripció.

Secció tercera.

Dels béns immaterials de rellevància local. **45**

*Article 55. Concepte***46**

Sense perjuí del que disposa l'article 45 d'esta llei, s'inclouran en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, amb la qualificació de béns immaterials de rellevància local, aquelles creacions, coneixements, pràctiques, tècniques, usos i activitats més representatives i valuoses de la cultura i les formes de vida tradicionals valencianes. Igualment s'inclouran els béns immaterials que siguen expressions de les tradicions del poble valencià en les seues manifestacions musicals, artístiques, gastronòmiques o d'oci, i en especial aquelles que han sigut objecte de transmissió oral i les que mantenen i potencien l'ús del valencià.

*Article 56. Procediment***47**

1. La inclusió en l'Inventari dels Béns Immaterials, quan no siguen objecte de declaració com a béns d'interés cultural, es farà mitjançant una resolució de la conselleria competent en matèria de Cultura, amb la tramitació prèvia del corresponent procediment, iniciat d'ofici o a instància de qualsevol persona. La incoació, la denegació de la qual haurà de ser motivada, es notificarà a les entitats, públiques o privades, directament relacionades amb la pràctica o coneixement de què es tracte.

2. La resolució es dictarà en el termini d'un any des de la sol·licitud o la incoació d'ofici i donarà lloc a la inscripció del bé en la secció 5a de l'Inventari.

3. En el procediment per a la inclusió en l'Inventari de Béns Immaterials de naturalesa tecnològica de rellevància patrimonial a què es refereix l'article 26.1.D. d'esta llei, s'haurà de demanar informe de l'òrgan de l'administració de La Generalitat competent en matèria de Noves Tecnologies.

*Article 57. Règim de protecció***48**

La resolució per la qual s'incloga en l'Inventari un bé immaterial establirà les mesures que garantisquen la preservació i difusió del seu coneixement, per mitjà de la seua investigació i documentació en els termes disposats en l'article 45.2 d'esta llei.

Els ajuntaments afectats per les declaracions de béns immaterials del patrimoni de tot tipus en rebran complida informació oficial.

TÍTOL III

Del patrimoni arqueològic i paleontològic

*Article 58. Concepte***49**

1. Formen part del patrimoni arqueològic valencià els béns immobles, objectes, vestigis i qualssevol altres senyals de manifestacions humanes que tinguen els valors propis del patrimoni cultural i el coneixement dels quals requerisca l'aplicació de mètodes arqueològics, tant si es troben en la superfície com en el subsòl o davall les aigües i hagen sigut o no extrets. També formen part del patrimoni arqueològic els elements geològics relacionats amb la història de l'ésser humà, els seus orígens i antecedents.

2. Integren el patrimoni paleontològic valencià els béns mobles i els jaciments que continguen fòssils d'interés rellevant.

3. Els ajuntaments, a través del planejament urbanístic, hauran de delimitar les àrees existents en el seu terme municipal que puguen contindre restes arqueològiques o paleontològiques. La delimitació serà efectuada pel servici municipal d'arqueologia i paleontologia o per tècnics competents i qualificats en les esmentades matèries, i s'elevarà a la conselleria competent en matèria de Cultura per a l'aprovació. En cas de ser aprovada, l'àrea o les àrees delimitades, s'inclouran en el catàleg de béns i espais protegits del municipi com a àrees de vigilància arqueològica o paleontològica, la norma de protecció urbanística del qual assegurarà la seua subjecció al que disposa l'article 62 d'esta llei.

4. Excepcionalment, quan l'Ajuntament no delimite les mencionades àrees i existisca perill per al patrimoni arqueològic o paleontològic, la conselleria competent en matèria de cultura podrà, subsidiàriament, procedir a la seua delimitació.

5. De conformitat amb allò que s'ha preceptuat en esta llei, les àrees de vigilància arqueològica i paleontològica d'especial valor hauran de ser incloses en els catàlegs de béns i espais protegits amb la qualificació de béns de rellevància local i seran inscrites en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià amb la denominació d'espais de protecció arqueològica o paleontològica. Si és el cas, en funció dels seus valors, podran accedir a la declaració de bé d'interés cultural, com a zona arqueològica o paleontològica.

6. Sense perjuí de les disposicions especials contingudes en el present títol, les restes materials de valor cultural el descobriment de les quals siga producte d'actuacions arqueològiques, així com les restes o vestigis fòssils, seran inclosos en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, individualment o com a col·lecció arqueològica o paleontològica, d'acord amb el que preveu esta llei.

7. A l'efecte d'esta Llei, s'entén per servicis municipals d'arqueologia i paleontologia aquells departaments o institucions municipals, amb arqueòlegs o paleontòlegs titulats, encarregats de l'execució i supervisió tècnica de les intervencions arqueològiques o paleontològiques que es realitzen en el seu terme municipal. Reglamentàriament es determinaran les seues competències i funcions. La conselleria competent en matèria de Cultura o altres institucions supramunicipals podran gestionar este servici en aquells municipis amb què així es convenie.

*Article 59. Actuacions arqueològiques i paleontològiques***50**

1. A l'efecte d'aquesta llei, es consideren actuacions arqueològiques:

a) Les prospeccions arqueològiques, es a dir, les exploracions superficials, subterrànies o subaquàtiques, sense remoció del terreny, dirigides al descobriment, l'estudi i la investigació de tota classe de restes històriques, així com dels elements geològics que hi estiguen relacionats. S'hi inclouen també les tècniques d'observació i reconeixement del subsòl per mitjà de l'aplicació d'instruments geofísics, electromagnètics i altres dissenyats a l'efecte.

b) Les excavacions arqueològiques, es a dir, les remocions en la superfície, en el subsòl o en els medis subaquàtics realitzades amb les finalitats assenyalades en l'apartat anterior.

c) Els estudis directes d'art rupestre, constituïts pels treballs de camp orientats al descobriment, l'estudi, la documentació gràfica i la reproducció d'aquesta classe de vestigis humans, així com els mateixos treballs referits a la musivària i l'epigrafia.

d) Els treballs relatius a arqueologia de l'arquitectura, es a dir, les actuacions que tenen com a finalitat documentar tots els elements constructius que configuren un edifici o un conjunt d'edificis i l'evolució històrica d'aquests.

2. Són actuacions paleontològiques les esmentades en els apartats a) i b) del número anterior, quan es referesquen a elements paleontològics de valor cultural significatiu.

3. També tindran la consideració d'actuacions sotmeses al règim d'autoritzacions previst en l'article 60 i següents:

a) Les actuacions que impliquen manipulació amb tècniques analítiques de materials arqueològics o paleontològics destinades a l'estudi de béns d'aquesta naturalesa que necessiten la destrucció o l'alteració d'una part d'aquests.

b) Les actuacions relatives a la protecció, la consolidació i la restauració arqueològiques o paleontològiques, es a dir, les intervencions en jaciments arqueològics o paleontològics encaminades a afavorir la conservació d'aquests i que, consegüentment, en permeten el gaudi i l'ús social. Tindran aquesta consideració els treballs de tancaments, tancat, senyalització i neteja d'aquests jaciments, de conservació preventiva d'art rupestre, així com el terraplenat de restes arqueològiques o paleontològiques. També tindran aquesta consideració les actuacions de muntatge d'estructures subaquàtiques per a la protecció de derelictes.

c) L'estudi i, si escau, la documentació gràfica o de qualsevol altre tipus, dels jaciments arqueològics o paleontològics, així com dels materials pertanyents a aquests que es troben dipositats en museus, institucions o altres centres públics sitis a la Comunitat Valenciana.

*Article 60. Autorització d'actuacions***51**

1. Les actuacions arqueològiques o paleontològiques hauran de ser autoritzades expressament per la conselleria competent en matèria de cultura. La sol·licitud d'autorització haurà de contindre un pla en el qual es determinen amb precisió els límits de la zona objecte de l'actuació, la identificació de la persona o les persones propietàries dels terrenys i un programa detallat dels treballs que justifique la seua conveniència i interés científic i la qualificació professional, determinada reglamentàriament, de la direcció i equip tècnic encarregats d'estos. Tant l'autorització com la seua denegació hauran de ser motivades. Les autoritzacions concedides hauran de ser comunicades a l'ajuntament corresponent immediatament.

S'exceptuen de la necessitat d'autorització prèvia, sempre que es tracte d'actuacions arqueològiques de caràcter preventiu que no afecten béns d'interés cultural, la realització de:

a) Les prospeccions arqueològiques relacionades amb els articles 11, 47 i 58 de la present llei; i els treballs relatius a l'arqueologia de l'arquitectura;

b) Els treballs de manteniment i conservació; i l'estudi i la documentació gràfica o de qualsevol tipus, dels jaciments arqueològics o paleontològics, així com dels materials pertanyents a estos, definides en el punt 3, apartats b) i c) de l'article 59.

Les actuacions exceptuades d'autorització estaran subjectes, amb caràcter previ al seu inici, a declaració responsable. En cap cas, esta declaració responsable eximirà de complir amb les obligacions legals i reglamentàries referides al desenvolupament de l'actuació arqueològica i a la comunicació sobre els resultats d'esta a l'òrgan amb competència en matèria de patrimoni cultural.

Juntament amb esta declaració, per a la qual la conselleria competent en matèria de cultura posarà a la disposició de les persones interessades models normalitzats amb indicació de la documentació a aportar, s'adjuntarà, com a mínim:

a) la descripció de l'actuació, i

b) la identificació de la direcció tècnica arqueològica que haurà de complir amb els requisits legals i reglamentaris previstos.

Reglamentàriament, s'establiran els documents addicionals que es requerisca aportar amb les declaracions responsables en consideració al tipus d'actuació que es porte a efecte. **52**

2. Si l'actuació s'ha de realitzar en terrenys privats, el sol·licitant, prèviament a l'autorització, haurà d'acreditar la conformitat del propietari o promoure l'expedient corresponent per a l'afectació i ocupació dels terrenys en els termes previstos en la legislació sobre expropiació forçosa.

Quan es tracte de prospeccions arqueològiques o paleontològiques el desenvolupament de les quals no implique afecció a les facultats inherents a la propietat no serà necessari acreditar la conformitat del propietari dels terrenys afectats.

3. La Conselleria competent en matèria de cultura establirà reglamentàriament els procediments d'inspecció oportuns per a comprovar que els treballs es desenvolupen segons el programa autoritzat i n'ordenarà la suspensió immediata quan no s'ajusten a l'autorització concedida o es considere que les actuacions professionals no assoleixen el nivell adequat.

4. Una vegada conclosa l'actuació arqueològica o paleontològica i, dins del termini que en l'autorització o amb posterioritat a aquesta fixe l'administració, o en defecte d'açò, el de dos anys, el promotor, a càrrec seu, sense perjudici del que disposa l'article 64.2, haurà de presentar a la Conselleria competent en matèria de cultura una memòria científica dels treballs desenvolupats, subscrita per l'arqueòleg o paleontòleg director d'aquests.

5. No s'atorgaran llicències municipals per a excavacions o remocions de terra amb finalitats arqueològiques o paleontològiques, quan la llicència siga preceptiva de conformitat amb la legislació urbanística, sense haver-se acreditat prèviament l'autorització a què es refereix l'apartat primer d'aquest article. L'atorgament de la llicència es comunicarà a la Conselleria competent en matèria de cultura simultàniament a la notificació a l'interessat.

6. Serà il·lícita tota actuació arqueològica o paleontològica que es realitze sense l'autorització corresponent, o sense subjecció als termes d'aquesta, així com les obres de remoció de terra, de demolició o qualsevol altres realitzades amb posterioritat en el lloc on s'haja produït una troballa casual de béns arqueològics o paleontològics, que no s'haja comunicat immediatament a l'administració competent. La Conselleria competent en matèria de cultura ordenarà la paralització immediata de l'actuació o de l'obra i confiscarà tots els objectes i els béns trobats, sense perjudici de les sancions que procedesquen, d'acord amb el que disposa aquesta llei.

*Article 60 bis. Ús de detectors de metalls i altres instruments d'anàloga naturalesa.***53**

1. L'ús de detectors de metalls o altres eines o tècniques anàlogues que permeten localitzar restes de naturalesa arqueològica o paleontològica, fins i tot sense ser aquesta la seua finalitat, haurà de ser autoritzat per la conselleria competent en matèria de cultura.

2. Reglamentàriament es determinaran les condicions de l'autorització, que en tot cas requerirà l'autorització del propietari del terreny, tindrà caràcter personal i indicarà el seu àmbit territorial i temporal. Així mateix, es podran determinar usos i àmbits exempts de la necessitat d'autorització administrativa.

3. Els objectes i restes materials trobats amb la utilització d'aquests dispositius que posseïsquen els valors que són propis del patrimoni arqueològic o paleontològic queden subjectes al que disposa l'article 64, i no es consideraran en cap supòsit trobats per atzar.

*Article 61. Execució d'actuacions arqueològiques i paleontològiques per l'administració*

La Conselleria de Cultura, Educació i Ciència podrà realitzar actuacions arqueològiques o paleontològiques en qualsevol lloc en què es conega o pressupose amb fonament l'existència de restes arqueològiques o paleontològiques, ajustant-se al principi del menor perjudici per als particulars. Aquestes actuacions es notificaran als ajuntaments interessats, que podran també realitzar-les després de l'autorització de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, atorgada en els termes previstos en l'article 60. La determinació de la indemnització que, si és el cas, siga procedent per causa d'aquestes actuacions es farà conforme al que es disposa en la legislació sobre expropiació forçosa.

*Article 62. Actuacions arqueològiques o paleontològiques prèvies a l'execució d'obres***54**

1. Per a la realització d'obres o un altre tipus d'intervencions o activitats que impliquen remoció de terres, siguen públiques o privades, en zones, espais de protecció, i àrees de vigilància arqueològiques o paleontològiques, així com, en absència de catàleg aprovat segons els requisits d'esta llei, en tots aquells àmbits en què es conega o presumisca fundadament l'existència de restes arqueològiques o paleontològiques d'interés rellevant, el promotor haurà d'aportar davant de la conselleria competent en matèria de Cultura un estudi previ subscrit per un tècnic competent sobre els efectes que estes puguen causar en les restes d'esta naturalesa. En cas que per a l'elaboració de l'estudi previ siga necessari escometre alguna de les actuacions previstes en l'article 59 estes seran autoritzades en els termes dels articles 60 i 64.

2. L'ajuntament competent per a atorgar la llicència o, si és el cas, l'entitat pública responsable de l'obra, intervenció o activitat remetrà un exemplar de l'estudi mencionat en l'apartat anterior a la conselleria competent en matèria de Cultura, que, a la vista d'este, determinarà la necessitat o no d'una actuació arqueològica o paleontològica prèvia a càrrec del promotor, a qui s'aplicarà el que disposen els articles 60 i 64 d'esta llei. Una vegada realitzada l'actuació arqueològica o paleontològica la conselleria determinarà, a través de la corresponent autorització administrativa, les condicions a què haja d'ajustar-se l'obra, intervenció o activitat a realitzar.

3. Els ajuntaments no concediran cap llicència o permís en els casos assenyalats en l'apartat anterior sense que s'haja aportat el corresponent estudi previ arqueològic i paleontològic i s'haja obtingut l'autorització de la conselleria competent en matèria de Cultura esmentada també en l'apartat anterior.

4. Tot acte realitzat que contravinga el que disposa este article es considerarà il·legal i se li aplicarà el que disposa l'article 37 d'esta llei.

*Article 63. Actuacions arqueològiques o paleontològiques en obres ja iniciades*

1. Si amb motiu de la realització de reformes, demolicions, transformacions o excavacions en immobles no compresos en zones arqueològiques o paleontològiques o en espais de protecció o àrees de vigilància arqueològica o paleontològica apareixen restes d'aquesta naturalesa o indicis de la seua existència, el promotor, el constructor i el tècnic director de les obres estaran obligats a suspendre immediatament els treballs i a comunicar la troballa en el termes preceptuats en l'article 65, el règim del qual s'aplicarà íntegrament.

2. Tractant-se de béns mobles, la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, en el termini de 10 dies des que va tenir coneixement de la troballa, podrà acordar la continuació de les obres, amb la intervenció i vigilància dels serveis competents, establint el pla de treball a què en endavant hagen d'ajustar-se. O bé, quan ho considere necessari per a la protecció del patrimoni arqueològic o paleontològic i, en tot cas, quan la troballa es referisca a restes arqueològiques de construccions històriques o artístiques o a restes i vestigis fòssils de vertebrats, prorrogarà la suspensió de les obres i determinarà les actuacions arqueològiques o paleontològiques que s'hagueren de realitzar. En qualsevol cas, donarà compte de la resolució a l'ajuntament corresponent. La suspensió no podrà durar més del temps imprescindible per a la realització de les mencionades actuacions. Caldrà aplicar les normes generals sobre responsabilitat de les administracions públiques per a la indemnització, si és el cas, del perjudicis que la pròrroga de la suspensió poguera ocasionar.

Caldrà aplicar al producte d'aquestes actuacions el que es disposa en l'article 64.

3. La Generalitat participarà en el finançament de les mencionades actuacions segons els crèdits que a l'efecte es consignen anualment en la llei de pressupostos de la Generalitat Valenciana.

*Article 64. Titularitat i destí del producte de les actuacions arqueològiques i paleontològiques***55**

1. Els béns que, d'acord amb l'article 44 de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del patrimoni històric espanyol, tenen la consideració de domini públic i són descoberts a la Comunitat Valenciana s'integren en el patrimoni de la Generalitat.

2. L'autorització de qualsevol classe d'actuacions arqueològiques o paleontològiques determinarà per als beneficiaris l'obligació de comunicar els seus descobriments a la conselleria competent en matèria de cultura en el termini de trenta dies i a lliurar els objectes obtinguts al museu o institució que assenyale la mateixa conselleria, de conformitat amb el que reglamentàriament s'establesca. Per a la determinació del centre on hagen de dipositar els objectes s'atendrà prioritàriament la millor conservació i funció cultural i científica i, en segon lloc, a la proximitat al lloc on s'haja realitzat l'activitat arqueològica o paleontològica o s'haja produït la troballa casual.

Si es tracta del descobriment de manifestacions d'art rupestre, aquest haurà de comunicar-se a la conselleria competent en matèria de cultura o a l'ajuntament corresponent en els mateixos terminis i amb la mateixa obligació de reserva que els establerts en l'article 65.3 per a les troballes casuals.

3. No s'aplicarà als descobriments a què es refereix l'apartat anterior el que estableix l'article 65.4 d'aquesta llei.

*Article 65. Troballes casuals*

1. Són, així mateix, béns de domini públic de la Generalitat els objectes i restes materials que posseïsquen els valors propis del patrimoni cultural, així com les restes i vestigis fòssils de vertebrats, quan siguen producte de troballes casuals i no conste la seua legítima pertinença.

2. A l'efecte d'aquesta llei es consideren troballes casuals els descobriments dels béns a què es refereix l'apartat anterior quan es produïsquen per atzar o com a conseqüència d'excavacions, remocions de terra o altres obres de qualsevol índole, fetes a llocs on no poguera presumir-se l'existència d'aquells béns.

3. El descobridor, en el termini de 48 hores, haurà de comunicar la troballa i entregar els objectes trobats a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència o a l'ajuntament en el terme municipal del qual s'haja produït aquella, qui al seu torn donarà compte de la troballa a la Conselleria dins dels dos dies hàbils següents. S'exceptuen d'aquesta obligació d'entrega aquells objectes l'extracció dels quals requerisca remoció de terres, i les restes subaquàtiques, que quedaran en el lloc on es troben fins que la Conselleria acorde el que siga procedent. Una vegada comunicat el descobriment, i fins que els objectes siguen entregats al centre o museu que designe la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, el descobridor quedarà subjecte a les normes del depòsit necessari, conforme al que es disposa en el Codi Civil, llevat que els entregue a un museu públic. Per a l'elecció del centre on hagueren de quedar els béns, s'establiran els criteris assenyalats en l'article 64.

4. No obstant el que es disposa en l'apartat primer, el descobridor i el propietari del lloc on haguera sigut trobat l'objecte tenen dret a una recompensa en metàl·lic, l'import de la qual es repartirà a parts iguals entre ambdós, equivalent a la meitat del valor que en taxació legal se li atribuïsca. Si són dos o més els descobridors o els propietaris del terreny, es mantindrà la mateixa proporció.

5. L'incompliment de qualsevol de les obligacions establides en l'apartat tercer d'aquest article privarà el descobridor i, si és el cas, el propietari del terreny del dret a cap premi i la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència prendrà possessió immediata dels objectes trobats, sense perjudici de les responsabilitats que pertoquen i les sancions que siguen procedents.

6. El descobridor no tindrà en cap cas dret de retenció sobre els béns trobats.

*Article 66. Àrees de reserva arqueològica*

La Conselleria de Cultura, Educació i Ciència podrà establir als jaciments declarats zones arqueològiques àrees de reserva arqueològica, entenent com a tals aquelles parts dels jaciments en què es considere convenient, d'acord amb criteris científics, prohibir les intervencions actuals a fi de preservar-ne l'estudi per a èpoques futures. L'establiment d'àrees de reserva arqueològica es farà constar en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià.

*Article 67. Restriccions a la publicitat de les dades de l'Inventari referides a jaciments arqueològics i paleontològics*

Serà necessària l'autorització de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència per a la consulta de les dades contingudes en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià relatives a la situació dels jaciments arqueològics o paleontològics que no estiguen oberts a la visita pública.

TÍTOL IV

Dels museus i les col·leccions

museogràfiques permanents

*Article 68. Museus: concepte i funcions*

1. Són museus les institucions sense finalitat de lucre, obertes al públic, l'objecte de les quals siga l'adquisició, conservació, restauració, estudi, exposició i divulgació de conjunts o col·leccions de béns de valor històric, artístic, científic, tècnic, etnològic o de qualsevol altra naturalesa cultural amb fins d'investigació, gaudi i promoció científica i cultural.

2. Són funcions dels museus:

a) Conservar, catalogar, restaurar i exhibir de forma ordenada les seues col·leccions, segons criteris científics, estètics i didàctics.

b) Investigar i promoure la investigació respecte de les seues col·leccions o de l'especialitat a què el museu estiga dedicat.

c) Organitzar periòdicament exposicions científiques i divulgatives d'acord amb el seu objecte.

d) Elaborar i publicar catàlegs i monografies dels seus fons.

e) Desenvolupar una activitat didàctica respecte del contingut i funcions pròpies.

f) Qualsevol altra que en les seues normes estatutàries o per disposició legal o reglamentària se'ls atribuïsca.

*Article 69. Col·leccions museogràfiques permanents*

Són col·leccions museogràfiques permanents aquelles que reuneixen béns de valor històric, artístic, científic, tècnic o de qualsevol altra naturalesa cultural i que, per tenir fons reduïts, escassesa de recursos o manca de tècnic competent al seu càrrec, no puguen desenvolupar les funcions atribuïdes als museus, sempre que els seus titulars garantisquen almenys la visita pública, en horari adequat i regular, l'accés dels investigadors als fons i les condicions bàsiques de conservació i custòdia d'aquests.

*Article 70. Sistema Valencià de Museus*

1. Es crea el Sistema Valencià de Museus, en què s'integraran tots aquells de què siga titular la Generalitat i els de titularitat estatal la gestió dels quals tinga encomanada, així com els museus i col·leccions museogràfiques, de titularitat pública o privada, que a aquest efecte reconega la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència conforme al que es preveu en aquesta llei.

2. Correspon a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència la inspecció i tutela de tots els museus i col·leccions museogràfiques que s'integren en el Sistema Valencià de Museus, així com l'establiment dels mitjans de comunicació i coordinació entre ells que asseguren el millor compliment de les seues finalitats.

3. Els concursos d'ajudes per al manteniment i millora de museus i col·leccions museogràfiques establiran la preferència dels integrats en el Sistema Valencià de Museus.

*Article 71. Creació i reconeixement de museus i col·leccions museogràfiques*

1. La creació de museus per la Generalitat Valenciana, així com el reconeixement, a l'efecte de la integració en el Sistema Valencià de Museus, de col·leccions museogràfiques i museus de què siguen titulars altres ens públics o els particulars, es farà per resolució de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, després de la tramitació del corresponent expedient, incoat d'ofici o a instància dels organismes públics o els particulars interessats.

Reglamentàriament es determinarà el contingut d'aquest expedient, en què haurà de constar, com a mínim, la documentació i l'inventari dels fons i el patrimoni que es posen a disposició del museu o col·lecció, així com el projecte museogràfic, que inclourà un estudi de les instal·lacions i dels mitjans materials i personals.

2. Quan així ho aconselle l'augment significatiu del volum o la qualitat dels fons d'un museu o col·lecció museogràfica integrats en el Sistema Valencià de Museus, la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, d'ofici o a sol·licitud de part interessada, promourà un expedient per a l'adaptació del museu o col·lecció a les noves circumstàncies, en què s'avaluarà la capacitat de la institució museística per al compliment dels fins propis en relació amb aquests fons.

Si la resolució d'aquest expedient és negativa, s'adoptaran les mesures necessàries per a l'exposició pública i l'adequada custòdia i conservació dels fons que excedisquen les possibilitats materials o tècniques del museu o la col·lecció museogràfica.

*Article 72. Inclusió en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià*

1. Els fons dels museus i col·leccions museogràfiques integrats en el Sistema Valencià de Museus seran inclosos en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià per efecte de la resolució que acorde aquesta integració i després de la formació de l'inventari dels béns que els componen, i s'inscriurà en la secció 3.ª de l'Inventari General.

La incoació de l'expedient per a la integració d'un museu o col·lecció museogràfica en el Sistema Valencià de Museus determinarà l'aplicació als seus fons de les normes d'aquest títol i de les altres establides en aquesta llei per als béns mobles inventariats.

Els béns que passen a formar part dels fons de museus o col·leccions museogràfiques amb posterioritat a la integració d'aquests en el Sistema Valencià de Museus tindran, des del moment de l'adquisició, la condició de béns inventariats a l'efecte de l'aplicació del règim previst per a ells en aquesta llei, sense perjudici de la pràctica de la corresponent inscripció en l'Inventari General.

2. D'acord amb el que s'estableix en l'article 26.1.B, els fons dels museus i col·leccions museogràfiques permanents que formen part del Sistema Valencià de Museus i tinguen singular rellevància per al patrimoni cultural valencià podran ser declarats bé d'interés cultural segons el procediment establit en l'article 27. No obstant això, quan així ho exigisca la protecció dels fons d'un determinat museu o col·lecció museogràfica, podrà iniciar-se el procediment per a la declaració d'aquests fons com a bé d'interés cultural simultàniament a la incoació de l'expedient per a la integració en el Sistema Valencià de Museus i encara que no s'haguera format prèviament l'inventari dels fons, havent-se d'aplicar en tot cas als béns que formen part dels dits fons el que es disposa en l'apartat quart de l'article 27.

El decret que declare d'interés cultural els fons d'un museu o col·lecció museogràfica precisarà els béns integrants d'aquests fons que tenen per si mateixos la condició de bé d'interés cultural. Excepte aquests últims, la condició dels quals no s'extingirà sinó mitjançant el procediment previst en l'article 30, els béns integrants de fons de museus o col·leccions declarats d'interés cultural perdran aquesta condició quan isquen amb caràcter definitiu del museu o col·lecció de què es tracte, excepte quan siga per a passar a formar part d'altres fons museístics declarats també d'interés cultural.

*Article 73. Depòsit i eixida de fons*

1. Els museus i col·leccions museogràfiques que formen part del Sistema Valencià de Museus podran admetre en depòsit béns de propietat privada o d'altres administracions públiques. Els béns depositats, mentre dure el depòsit, s'integraran a tots els efectes en els fons del museu o col·lecció i estaran subjectes al mateix règim jurídic d'aquests.

2. Les eixides temporals dels museus i col·leccions museogràfiques permanents dels fons que s'hi custodien, requeriran autorització prèvia i expressa de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, que assenyalarà la duració, finalitat i condicions de seguretat a què s'ajustarà l'eixida. Tractant-se d'objectes en depòsit caldrà seguir allò pactat al constituir-se aquest.

3. Excepcionalment i després de la instrucció de l'oportú expedient administratiu, la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència podrà disposar el depòsit dels fons d'un museu o col·lecció museogràfica integrats en el Sistema Valencià de Museus, en un altre o altres centres quan raons urgents de conservació, seguretat o accessibilitat dels béns així ho aconsellen i mentre no desapareguen les causes que van originar aquest trasllat.

4. En cas de dissolució o clausura d'un museu que forme part del Sistema Valencià de Museus, els seus fons seran depositats en un altre centre integrant d'aquest Sistema que siga adequat a la naturalesa dels béns exposats, tenint en compte la proximitat territorial d'ambdós centres entre si i oïdes les parts interessades. Els fons es reintegraran al museu d'origen en cas de reobertura d'aquest.

5. Caldrà aplicar als fons de museus i col·leccions museogràfiques integrades en el Sistema Valencià de Museus el que es disposa en l'article 44 respecte de la integritat de les col·leccions.

6. Tractant-se de museus de titularitat estatal la gestió dels quals tinga encomanada la Generalitat, caldrà ajustar-se, en relació amb el que disposa aquest article, al que establisca el conveni de gestió corresponent.

*Article 74. Accés als museus*

La Generalitat Valenciana garantirà i promourà l'accés de tots els ciutadans als museus i col·leccions museogràfiques integrants del Sistema Valencià de Museus en les condicions que reglamentàriament es determinen.

TÍTOL V

Del patrimoni documental, bibliogràfic,

audiovisual i informàtic

*Article 75. Concepte i règim jurídic*

1. Forma part del patrimoni cultural valencià el patrimoni documental, bibliogràfic i audiovisual, constituït per tots els béns d'aquesta naturalesa, reunits o no en arxius, biblioteques o altres centres de depòsit cultural, que es declara en aquest títol que l'integren.

2. El patrimoni documental, bibliogràfic i audiovisual valencià es regirà per les normes contingudes en el present títol i, en el que no s'hi preveu, per les disposicions d'aquesta llei que s'hagen d'aplicar als béns mobles.

*Article 76. Béns integrants del patrimoni cultural*

1. Integren el patrimoni documental valencià:

a) Els documents de qualsevol època produïts, conservats o reunits en l'exercici de la seua funció per qualsevol entitat, organisme o empresa públiques amb seu a la Comunitat Valenciana i per les persones privades, físiques o jurídiques, gestores de serveis públics en l'àmbit d'aquesta.

b) Els documents amb antiguitat superior a 40 anys que hagen sigut produïts, conservats o reunits en l'exercici de les seues activitats per entitats i associacions de caràcter polític, econòmic, empresarial, sindical o religiós i per les entitats, fundacions i associacions culturals i educatives de caràcter privat establides a la Comunitat Valenciana.

c) Els documents amb antiguitat superior a 100 anys que es troben a la Comunitat Valenciana i hagen sigut produïts, conservats o reunits per qualsevol altra entitat privada o persona física.

d) Aquells documents que, sense reunir els requisits assenyalats en l'apartat anterior, meresquen amb fonament aquesta consideració mitjançant la inclusió, per resolució de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, en el Cens del Patrimoni Documental Valencià.

2. S'entén per document, a l'efecte d'aquesta llei, tota expressió en llenguatge natural o codificat i qualsevol altra expressió gràfica, sonora o en imatge, recollides en qualsevol tipus de suport, inclòs l'informàtic. Se n'exclouen els exemplars no originals d'edicions bibliogràfiques i publicacions.

*Article 77. Béns integrants del patrimoni bibliogràfic i audiovisual***56**

Integren el patrimoni bibliogràfic i audiovisual valencià:

a) Els fons de biblioteques i hemeroteques i les col·leccions bibliogràfiques i hemerogràfiques de titularitat pública existents a la Comunitat Valenciana.

b) Les obres literàries, històriques, científiques o artístiques de caràcter unitari o seriat, en escriptura manuscrita o impreses, originals en format analògic o digital i en suport físic o electrònic, existents a la Comunitat Valenciana o relacionades per qualsevol motiu amb l'àmbit lingüístic o cultural valencià de les quals no conste l'existència d'almenys tres exemplars en bon estat de conservació a les biblioteques o servicis públics radicats a la Comunitat.

c) Els exemplars producte d'edicions d'obres fotogràfiques, fonogràfiques, audiovisuals, multimèdia, originals en format analògic o digital i en suport físic o electrònic, existents a la Comunitat Valenciana o relacionades per qualsevol motiu amb l'àmbit lingüístic o cultural valencià de les quals no conste l'existència d'almenys un exemplar en bon estat de conservació als seus centres de depòsit cultural o servicis públics.

d) Els fons i les obres bibliogràfiques, fotogràfiques, fonogràfiques, audiovisuals, multimèdia, originals en format analògic o digital i en suport físic o electrònic, que, sense complir els requisits indicats en este article i pel seu valor cultural, s'incloguen, per resolució de la conselleria competent en matèria de biblioteques, en el Catàleg del Patrimoni Bibliogràfic i Audiovisual Valencià com a integrants del dit patrimoni.

*Article 78. Cens i catàleg*

1. La Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, en col·laboració amb les altres administracions públiques, elaborarà el Cens del Patrimoni Documental Valencià i el Catàleg del Patrimoni Bibliogràfic i Audiovisual Valencià, amb la qual finalitat podrà demanar dels titulars de drets sobre els béns que l'integren l'examen d'aquests i les informacions pertinents.

2. L'exclusió de béns del patrimoni documental, bibliogràfic i audiovisual valencià del Cens o del Catàleg a què es refereix l'apartat anterior es farà per resolució de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, d'ofici o a sol·licitud dels propietaris o posseïdors.

*Article 79. Inclusió en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià***57**

1. Els fons i les obres del patrimoni documental, bibliogràfic i audiovisual valencià de rellevant valor cultural que estiguen inclosos en els corresponents censos o catàlegs seran inscrits mitjançant una resolució de la conselleria competent en matèria de Cultura, amb la tramitació prèvia del procediment previst en l'article 52, en la secció 4a de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, i gaudiran del règim de protecció que esta llei preveu per als béns mobles de rellevància patrimonial.

2. Els béns esmentats en l'apartat anterior que per la personalitat del seu autor o compilador, el seu interés històric o els seus valors intrínsecs tinguen especial importància per al patrimoni cultural valencià, podran ser declarats béns d'interés cultural conforme al procediment establit en l'article 27 d'esta llei.

3. Excepcionalment, quan així ho exigisca la protecció de determinats béns o col·leccions documentals, bibliogràfiques o audiovisuals, podrà iniciar-se el procediment per a la declaració com a bé d'interés cultural sense estar inclosos en els corresponents censos o catàlegs.

4. S'exceptuen del que disposa este article els fons dels arxius i biblioteques de titularitat estatal, que es regiran per la legislació de l'Estat sense perjuí, si és el cas, de la seua gestió per La Generalitat.

*Article 80. Arxius i biblioteques***58**

1. Són arxius els conjunts orgànics de documents, o l'agrupació d'estos, reunits per les entitats públiques i pels particulars en l'exercici de les seues activitats, la utilització dels quals està dirigida a la investigació, la cultura, la informació o la gestió administrativa. S'entén així mateix per arxius les institucions culturals l'objecte de les quals és la reunió, conservació, classificació, ordenació i divulgació, amb fins d'esta naturalesa, dels mencionats conjunts orgànics. Una llei de les Corts Valencianes regularà l'exercici de les competències de la Generalitat en matèria d'arxius.

2. Són biblioteques les institucions culturals on es reuneixen, conserven, cataloguen, classifiquen i divulguen col·leccions o conjunts de llibres, manuscrits i altres materials bibliogràfics, hemerogràfics o reproduïts per qualsevol mitjà per a la seua consulta en sala pública o a través de préstec temporal, amb fins d'investigació, educació, informació i difusió cultural.

3. La Generalitat establirà centres de depòsit cultural destinats als béns del patrimoni audiovisual valencià, amb fins semblants als assenyalats per als arxius i biblioteques i amb els mitjans adequats a l'especial naturalesa dels suports a què dits béns estan incorporats. S'aplicarà a estos el règim general establit en este títol per als arxius i biblioteques.

*Article 81. Sistema Arxivístic Valencià i Sistema Bibliotecari Valencià*

1. Es crea el Sistema Arxivístic Valencià que formarà juntament amb el Sistema Bibliotecari Valencià el marc de cooperació de les institucions que integren cada un d'ambdós sistemes i d'aquests entre si, amb la finalitat de planificar i coordinar-ne l'organització, les activitats i els serveis.

2. Integren els respectius sistemes els arxius i les biblioteques que pertanyen a entitats públiques de la Comunitat Valenciana, així com aquells altres de titularitat privada la integració dels quals s'acorde per resolució de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, mitjançant el procediment que reglamentàriament s'establisca.

3. Els  arxius i biblioteques que formen part dels seus corresponents sistemes estaran subjectes a la inspecció, tutela i coordinació de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, la qual adoptarà les mesures necessàries per a assegurar el compliment de les finalitats que els són pròpies.

4. La Conselleria de Cultura, Educació i Ciència establirà les condicions mínimes de seguretat i conservació dels edificis destinats a arxius i biblioteques dels sistemes respectius i arbitrarà les mesures necessàries, amb la inclusió de depòsits cautelars, quan hi haja deficiències d'instal·lació que posen en perill la seguretat i la conservació dels béns del patrimoni documental o del patrimoni bibliogràfic i audiovisual.

*Article 82. Depòsit i eixida de fons*

1. Els arxius i les biblioteques que pertanyen a entitats públiques de la Comunitat Valenciana podran admetre en depòsit béns de propietat privada o d'unes altres administracions públiques.

2. Els béns del patrimoni documental, bibliogràfic o audiovisual valencià custodiats en arxius i biblioteques de titularitat pública no podran eixir d'aquests sense autorització administrativa prèvia, sense perjudici del règim de préstecs públics que, si s'escau, puga establir-se. Quan es tracte de béns en depòsit caldrà atendre allò pactat en el moment de constituir-se.

*Article 83. Accés públic*

La Generalitat facilitarà l'accés dels ciutadans als arxius i biblioteques que pertanyen als seus respectius sistemes, sense perjudici de les restriccions que per raó de la seua titularitat, de la conservació dels béns que hi custodien o de la funció de la pròpia institució puguen establir-se i sense perjudici així mateix de la normativa sobre protecció de dades de caràcter personal.

*Article 84. Règim dels documents de les administracions públiques*

1. Reglamentàriament es determinaran el termini de vigència administrativa i totes altres normes relatives a la circulació, conservació i qualificació dels documents de les distintes administracions públiques de la Comunitat Valenciana, així com a la destrucció dels no reservats a la seua conservació permanent.

2. En cap cas es podran destruir els documents en poder de les administracions públiques mentre subsistisca el seu valor probatori de drets i obligacions de les persones o dels ens públics.

*Article 85. Junta Qualificadora de Documents Administratius*

Es crea la Junta Qualificadora de Documents Administratius, a la qual li correspondrà l'estudi i el dictamen de les qüestions relatives a la qualificació, utilització, integració en els arxius, exclusió d'aquests i inutilitat administrativa dels documents. La seua composició, funcionament i competències específiques es determinaran reglamentàriament.

*Article 86. Sobre el patrimoni informàtic i els béns immaterials de naturalesa tecnològica***59**

1. A efectes d'esta llei es consideren béns immaterials de naturalesa tecnològica aquelles realitzacions intel·lectuals que constitueixen aplicacions singulars de les tecnologies de la informació que, pels processos que desenrrotllen, els continguts que transmeten o el resultat que aconsegueixen, constitueixen manifestacions rellevants o fites de l'evolució tecnològica de la Comunitat Valenciana.

2. La inclusió en l'Inventari d'estos béns, quan no siguen objecte de declaració com a béns d'interés cultural, es farà per resolució del conseller competent en matèria de cultura, després de la tramitació del procediment corresponent, iniciat d'ofici o a instància de qualsevol persona. La incoació, la denegació de la qual haurà de ser motivada, es notificarà a les entitats, públiques i privades, directament relacionades amb l'ús i desenrotllament de la realització tecnològica de què es tracte i, si és procedent, a l'autor i al propietari.

3. La resolució es dictarà en el termini d'un any des de la sol·licitud o la incoació d'ofici i donarà lloc a la inscripció del bé en la secció 6ª de l'Inventari.

4. La resolució per la qual s'inclou un bé immaterial de naturalesa tecnològica en l'Inventari inclourà una descripció detallada dels elements tècnics definidors d'este, de manera que permeten la seua clara delimitació respecte d'altres elements i, si és procedent, el seu desenrotllament posterior.

5. En allò que no preveja este article, s'aplicarà a esta classe de béns el règim general previst en esta llei per als béns immaterials inventariats.

TÍTOL VI

De les mesures de foment del patrimoni cultural

*Article 87. Interés públic*

Es reconeix l'interés públic de totes les activitats de conservació i promoció del patrimoni cultural valencià i el seu caràcter de font de riquesa econòmica per a la col·lectivitat. Les administracions públiques de la Comunitat Valenciana hauran de cooperar en aquestes activitats, quan siguen desenvolupades per particulars, mitjançant la concessió de les ajudes materials i el reconeixement públic adequat, proporcionats a la utilitat social que reporten i a les càrregues que suposen per als propietaris.

*Article 88. Educació*

1. La Generalitat, reconeixent l'estima general cap al patrimoni cultural com a base imprescindible de tota política de protecció i foment d'aquest, el promourà mitjançant les adequades campanyes públiques de divulgació i formació.

2. La Conselleria de Cultura, Educació i Ciència inclourà en els plans d'estudi dels distints nivells del sistema educatiu obligatori el coneixement del patrimoni cultural valencià.

3. La Generalitat promourà l'ensenyament especialitzat i la investigació en les matèries relatives a la conservació i l'enriquiment del patrimoni cultural i establirà els mitjans de col·laboració adequats a aquesta finalitat amb les universitats i els centres de formació i investigació especialitzats, públics i privats.

4. Establirà així mateix les mesures necessàries per a assegurar que els funcionaris de totes les administracions públiques de la Comunitat Valenciana reben la formació específica sobre protecció del patrimoni cultural adequada a la naturalesa de les seues funcions.

*Article 89. Reconeixement oficial***60**

La Generalitat valenciana atorgarà anualment, mitjançant una ordre de la conselleria competent en l'àrea de cultura, el títol de protector o protectora del patrimoni a les persones, empreses, entitats privades i corporacions que es distingisquen en activitats de conservació, protecció i enriquiment del patrimoni cultural valencià. Les persones beneficiàries d'aquest reconeixement podran emprar aquest títol en totes les manifestacions pròpies de la seua activitat.

*Article 90. Us dels immobles de titularitat pública*

1. D'acord amb el principi establit en l'article 9.2 d'aquesta llei, l'administració de la Generalitat Valenciana, les administracions i entitats públiques de la Comunitat Valenciana procuraran destinar a una activitat pública que no desvirtue els seus valors artístics, històrics o culturals els edificis integrants del patrimoni cultural dels quals siguen titulars.

2. Tots els organismes de la Generalitat, i els ens de dret públic subjectes a la seua tutela, abans d'instal·lar noves dependències sol·licitaran un informe a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència sobre l'existència d'algun immoble adequat. Si n'hi ha i n'és possible racionalment l'ús, estaran obligats a utilitzar-lo amb preferència. La Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, en col·laboració amb l'òrgan competent sobre el patrimoni de la Generalitat, elaborarà i mantindrà actualitzat un programa sobre les possibilitats d'utilització per organismes públics dels immobles del patrimoni cultural dels quals aquesta siga titular.

3. Les administracions públiques, quan siga convenient per a la millor conservació, restauració i promoció dels béns immobles inclosos en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià dels quals siguen titulars, podran cedir l'ús d'aquests béns, fins i tot d'aquells que han sigut declarats d'interés cultural, a les persones o entitats que ho sol·liciten i garantisquen adequadament el compliment de les finalitats esmentades. Quan es tracte d'immobles que hagen sigut donats per particulars es donarà preferència als seus antics propietaris o als seus successors. La cessió requerirà en tots els casos l'informe previ de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència que tindrà caràcter vinculant. En l'expedient, que serà sotmés a informació pública, haurà de constar també l'informe favorable d'almenys dues de les institucions consultives a què fa referència l'article 7 d'aquesta llei.

La cessió es realitzarà mitjançant la subscripció del corresponent conveni amb el cessionari, que serà publicat en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*  i en el qual constaran la duració i les altres condicions de la cessió. En cas d'incompliment, la cessió serà immediatament revocada.

S'exceptuen del que s'ha establit en aquest apartat els béns declarats d'interés cultural l'especial significació històrica, social o religiosa dels quals siga incompatible amb el seu ús privat.

*Article 91. Ajuda directa a la conservació*

1. La Generalitat promourà la conservació del patrimoni cultural valencià mitjançant la concessió d'ajudes al finançament dels treballs de conservació, manteniment, restauració, rehabilitació, investigació i documentació respecte de béns inclosos en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià i de les actuacions arqueològiques i paleontològiques. A aquest efecte, la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència convocarà anualment els corresponents concursos públics per a la concessió d'aquestes ajudes, amb subjecció als objectius i criteris que es fixen en el programa específic que per al finançament d'aquelles actuacions ha d'incloure's cada any en la llei de pressupostos de la Generalitat Valenciana, segons el que s'estableix en l'article 93 i d'acord amb els crèdits que en aquest programa es consignen.

2. Quan es tracte d'intervencions en béns que siguen objecte d'aprofitament econòmic o als quals la intervenció aporte una plusvàlua significativa, l'ajuda podrà ser concedida, en tot o en part, amb el caràcter d'avançament reintegrable i s'anotarà, per al cas dels immobles, en el registre de la propietat.

3. La Conselleria de Cultura, Educació i Ciència podrà també, quan resulte imprescindible per a la restauració i conservació dels béns, realitzar a càrrec seu els treballs necessaris, i establirà amb els propietaris formes d'ús o explotació conjunta d'aquests béns que asseguren l'adequada rendibilitat social o econòmica de la inversió pública.

4. Sense perjudici del que s'estableix en l'article 94, la protecció del patrimoni immoble catalogat no inclòs en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià serà objecte preferent de la política específica de foment de la rehabilitació d'edificis, en el marc de les mesures de protecció pública a l'habitatge.

*Article 92. Contribució pública al règim de visites*

1. Els propietaris o titulars de drets reals d'ús i gaudi sobre béns immobles declarats d'interés cultural que complisquen l'obligació de facilitar la visita al públic establida en l'article 32, es beneficiaran de les ajudes econòmiques que, com a contribució pública al sosteniment d'aquesta càrrega, concedirà la Generalitat Valenciana, amb el requisits i les modalitats que reglamentàriament s'establisquen.

2. A aquest efecte, els interessats hauran de presentar anualment a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència una memòria valorada i justificada de l'ajuda que se sol·licita, en la qual s'expresse l'horari, la forma i els mitjans amb què ha de desenvolupar-se la visita pública de l'immoble i el cost previst d'aquesta i, si s'escau, es done compte del desenvolupament de l'activitat durant l'exercici anterior.

3. L'import de l'ajuda es graduarà d'acord amb el que reglamentàriament s'establisca, tenint en compte l'aprofitament econòmic de què fóra susceptible l'immoble.

4. El no-ús del bé en el supòsit establit en l'article 32.2 d'aquesta llei podrà donar lloc a la indemnització en els casos i segons els criteris que reglamentàriament es determinen.

*Article 93. Inversions culturals*

1. Els pressupostos de la Generalitat Valenciana inclouran anualment una quantitat equivalent, com a mínim, a l'1% del crèdit total consignat per a inversions reals en el capítol VI de l'estat de despeses dels pressupostos de l'exercici anterior, amb destinació al finançament de programes d'investigació, conservació, restauració i rehabilitació, acreixement i promoció del patrimoni cultural valencià, gestionats per la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència.

A aquest efecte, la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència elaborarà cada any, per a l'exercici següent, el pla anual de conservació i enriquiment del patrimoni cultural valencià, comprensiu dels esmentats programes i caldrà que expresse de manera clara els seus objectius i els criteris per a aplicar-los i per a la concessió d'ajudes al seu càrrec.

2. La Conselleria de Cultura, Educació i Ciència proposarà a l'administració de l'estat els béns o sectors del patrimoni cultural valencià en què considere prioritària la realització de treballs de conservació o enriquiment amb càrrec a l'1% dels fons d'aportació pública a les obres de l'estat previst en al Llei del Patrimoni Històric Espanyol.

*Article 94. Crèdit oficial*

El finançament de les obres i actuacions esmentades en l'apartat primer de l'article 91, així com l'adquisició de béns per a l'execució immediata d'aquestes o per a destinar-les a un ús públic, tindran accés preferent al crèdit oficial o reforçat amb subsidis de fons públics. Si es tracta de béns immobles l'accés serà en condicions iguals, almenys, a les més avantatjoses previstes per a l'adquisició d'habitatges de nova construcció en la normativa sobre actuacions protegibles en matèria d'habitatge. El mateix s'aplicarà a aquells altres béns que, sense ser objecte d'inscripció independent en l'Inventari, estiguen compresos en conjunts o llocs històrics, zones arqueològiques o paleontològiques o parcs naturals i als entorns de protecció d'immobles declarats d'interés cultural que es troben subjectes a un pla especial o a les normes de protecció establides en la pròpia declaració, segons el que s'estableix en l'article 34.4.

*Article 95. Beneficis fiscals*

1. Els titulars de béns integrants del patrimoni cultural valencià gaudiran dels beneficis fiscals que, en l'àmbit de les seues respectives competències, establisquen l'estat, la Generalitat i les entitats locals.

2. La Generalitat Valenciana, en compensació a les càrregues i limitacions que s'imposen als titulars o posseïdors dels béns integrants del patrimoni cultural valencià, i com a incentiu a la participació social en les tasques de conservació i enriquiment d'aquest, establirà, en la mesura de la seua capacitat normativa en matèria tributària, les exempcions i bonificacions fiscals que garantisquen millor el compliment de les finalitats d'aquesta llei.

3. La Conselleria de Cultura, Educació i Ciència i les diputacions provincials, en els concursos d'ajudes a les entitats locals per a obres de conservació i rehabilitació del patrimoni cultural, establirà la preferència d'aquelles que disposen d'un catàleg de béns i espais protegits d'àmbit municipal, aprovat almenys provisionalment, així com d'aquelles que acrediten l'establiment en les seues ordenances fiscals de les exempcions en el pagament dels tributs locals establides en l'article 69.3 de la Llei del Patrimoni Històric Espanyol i de la resta d'exempcions i bonificacions fiscals que s'establisquen legalment.

*Article 96. Pagament amb béns culturals*

1. Les persones, físiques o jurídiques, propietàries de béns inscrits en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, o respecte d'aquells que s'haja iniciat un expedient per a la inscripció, que siguen deutores de la Hisenda de la Generalitat per qualsevol títol, inclosa la imposició de les sancions establides en aquesta llei, podran fer pagament, total o parcial, dels seus deutes mitjançant la dació d'aquests béns. Si es tracta de tributs cedits per l'estat, caldrà atendre allò que estableix la normativa estatal.

2. La dació en pagament es farà amb l'oferta prèvia de l'interessat a la Conselleria d'Economia, Hisenda i Administració Pública, formulada per escrit, indicant el codi d'identificació del bé en l'Inventari i el valor pel qual s'ofereix. En el cas que es tracte de deutes tributaris, l'oferta determinarà la suspensió del procediment recaptador, però el deute no deixarà de produir els interessos que legalment corresponguen quan l'oferta es faça una vegada vençut el període de pagament voluntari.

3. La Conselleria d'Economia, Hisenda i Administració Pública, amb l'informe previ de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, que tindrà caràcter vinculant i s'emetrà després d'haver oït la Junta de Valoració de Béns del Patrimoni Cultural Valencià, resoldrà en el termini de dos mesos sobre l'acceptació de la dació en pagament oferida.

4. Acceptada l'entrega del bé en pagament del deute, caldrà ajustar-se, quant a la seua destinació, tractant-se d'immobles, a allò que estableix l'article 90 d'aquesta llei.

5. La denegació de la cessió o el transcurs del termini establit per a resoldre, que tindrà efectes desestimatoris, determinarà la represa del procediment recaptador.

TÍTOL VII

De les infraccions administratives i la sanció

*Article 97. Infraccions***61**

1. Són infraccions administratives en matèria de patrimoni cultural i seran sancionades d'acord amb el que estableix aquest títol les accions o omissions contràries al que disposa aquesta llei, i que no siguen constitutives de delicte.

Les infraccions es classifiquen en lleus, greus i molt greus.

2. Seran infraccions lleus:

a) L'incompliment del deure de facilitar a les administracions públiques l'examen i inspecció dels béns i les informacions pertinents, establit en els articles 16.3 i 18.3.

b) La inobservança del deure de comunicar a la conselleria competent en matèria de cultura l'existència dels béns a què es refereix l'article 16.4.

c) El canvi d'ús dels béns inclosos en l'Inventari sense la comunicació o autorització prèvies exigides en els articles 18.2, 36.2 i 41.1 i el manteniment d'un ús incompatible amb la condició de bé inventariat o declarat. Si el bé ha patit dany per causa de la seua utilització, caldrà ajustar-se al que disposa la lletra a de l'apartat tercer d'aquest article.

d) La negativa a permetre l'accés dels investigadors als béns inventariats, d'acord amb el que disposa l'article 18.4, excepte quan es tracte de béns declarats d'interés cultural, i en aquest cas caldrà ajustar-se al que disposa l'apartat tercer, lletra b, d'aquest article.

e) L'obstrucció de la tasca inspectora de l'Administració.

f) L'incompliment de les ordres de suspensió o paralització dictades per l'administració competent, sempre que com a conseqüència del seu incompliment no es produïsquen danys per al patrimoni.

g) L'incompliment del deure de comunicar les transmissions, negocis jurídics, trasllats i actes materials sobre béns de l'Inventari, establit en els articles 18.5 i 43.

h) La falta de notificació a l'administració competent de la transmissió a títol onerós de béns inventariats segons ordena l'article 22.1.

i) L'incompliment de les obligacions de facilitar la visita pública dels béns immobles d'interés cultural i de cedir a exposicions els mobles, establides en l'article 32.

j) La no-presentació a l'administració competent, dins del termini establit, de les memòries de les intervencions efectuades en béns, immobles, mobles i de les actuacions arqueològiques o paleontològiques, segons el que disposen els articles 35.3, 41.5, 50.6 i 60.4.

k) La no-comunicació a la conselleria competent en matèria de cultura per part dels ajuntaments, en el termini establit en l'article 50.4, de les llicències d'obra i les ordres d'execució sobre béns de rellevància local.

l) La realització de tractaments sobre béns mobles de rellevància patrimonial sense autorització de la conselleria competent en matèria de cultura, infringint el que disposen els articles 41.1 i 53, llevat que pel seu resultat constituïsquen infracció més greu.

m) La realització, reproducció i difusió no autoritzades de fons de museus i col·leccions museogràfiques permanents de titularitat de la Comunitat Valenciana.

n) La realització de qualsevol obra o actuació en immobles integrants de conjunts històrics o entorns de protecció de béns d'interés cultural, que no compten amb inscripció independent en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià amb incompliment dels tràmits i condicions establides en la present llei.

ñ) L'ús de detectors de metalls o altres instruments d'anàloga naturalesa sense autorització, en àmbits no expressament permesos, o amb incompliment dels requisits o condicions establits en la corresponent autorització administrativa.

o) Causar danys per un valor de fins a 30.000 euros a béns inclosos en l'Inventari.

p) La infracció de les altres obligacions imposades per aquesta llei, sempre que no estiga qualificada en aquest mateix article com a greu o molt greu.

3. Seran infraccions greus:

a) L'incompliment del deure de conservar i mantindre la integritat del valor cultural dels béns inclosos en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, establit en l'article 18.1.

b) La negativa a permetre l'accés dels investigadors als béns declarats d'interés cultural.

c) La no-comunicació a la conselleria competent en matèria de cultura de les subhastes a què es refereix l'article 22.4.

d) La realització de qualsevol tipus d'intervenció sobre un bé immoble inclòs en l'Inventari General amb incompliment dels tràmits previstos en la present llei, llevat que, pels seus efectes sobre el bé inventariat, haja de constituir infracció molt greu segons el que disposa l'apartat quart.

e) L'atorgament de llicències municipals, o altres actes administratius d'eficàcia habilitant, i l'adopció de mesures cautelars pels ajuntaments amb infracció del que disposen els articles 33.1, 36, 39.2b, 40.2, 50.7 i 62.3.

f) La realització d'actuacions arqueològiques o paleontològiques, així com l'atorgament de llicència municipal o un altre acte administratiu d'eficàcia habilitant quan siga preceptiva, sense l'autorització de la conselleria competent en matèria de cultura preceptuada en l'article 60, llevat que en resulte dany greu per a les restes arqueològiques o paleontològiques, i en aquest cas caldrà ajustar-se al que disposa l'apartat quart, lletra d d'aquest article.

g) La realització d'obres de remoció de terra, de demolició o qualssevol altres actuacions o intervencions realitzades amb infracció del que disposa l'article 60.6, llevat que en resulte dany greu per a les restes arqueològiques o paleontològiques, i en aquest cas caldrà ajustar-se al que disposa l'apartat quart, lletra d d'aquest article.

h) L'incompliment de les obligacions de comunicar el descobriment de restes arqueològiques o paleontològiques i d'entregar els objectes trobats, fins i tot casualment, establides en els articles 60 bis, 63.1, 64.2 i 65.3, així com la realització dels actes que, si hi ha delicte, donarien lloc a l'aplicació d'algun dels articles compresos en el capítol XIV del títol XIII del Codi Penal.

i) La no-suspensió immediata de les obres amb motiu del descobriment de restes arqueològiques o paleontològiques i l'incompliment de les ordres de suspensió dictades per l'administració competent, en els supòsits previstos en els articles 62 i 63.

j) La comercialització de béns de naturalesa arqueològica o paleontològica sense que la seua procedència estiga degudament documentada.

k) La inobservança del deure de portar el llibre registre de transaccions de béns mobles establit en l'article 12, i l'omissió o inexactitud de les dades que hi hagen de constar.

l) La separació de béns mobles vinculats a un immoble declarat d'interés cultural, infringint el que disposa l'article 38.1.b.

m) La disgregació de les col·leccions de béns mobles incloses en l'Inventari, excepte les declarades d'interés cultural, i l'eixida temporal de fons dels museus o col·leccions museogràfiques integrats en el sistema valencià de museus, sense l'autorització exigida en virtut dels articles 53 i 73.2.

n) Causar danys per un valor entre 30.001 i 60.000 euros a béns inclosos en l'Inventari.

ñ) Es considera falta greu si en període de 12 mesos es cometen dues o més faltes lleus.

4. Seran infraccions molt greus:

a) El derrocament, total o parcial, dels immobles inclosos en l'Inventari, així com l'atorgament de llicències de demolició, contravenint la prohibició expressa de l'article 20.

b) El desplaçament de béns immobles declarats d'interés cultural i l'atorgament pels ajuntaments de llicència per a això, en contra del que disposa l'article 38.1.c.

c) La realització de qualsevol tipus d'intervenció sobre un bé immoble inclòs en l'Inventari General amb incompliment dels tràmits previstos en la present llei, quan es cause greu dany a aquell.

d) La realització de les actuacions mencionades en les lletres f i g de l'apartat tercer d'aquest article, quan resulten danyades greument les restes arqueològiques o paleontològiques.

e) La destrucció, total o parcial, de béns mobles inclosos en l'Inventari.

f) La disgregació de col·leccions de béns mobles declarades d'interés cultural i de fons de museus i col·leccions museogràfiques pertanyents al sistema valencià de museus sense l'autorització de la conselleria competent en matèria de cultura, exigida segons els articles 44 i 73.5.

g) Causar danys per un valor superior a 60.000 euros a béns inclosos en l'Inventari.

5. Als efectes del que disposa aquest article, s'equiparen als béns inclosos en l'Inventari aquells respecte dels quals s'haja iniciat el corresponent procediment per a ser inscrits en aquest.

*Article 98. Persones responsables*

1. Seran responsables de les infraccions administratives derivades d'aquesta llei els que realitzen les accions o omissions que les constitueixen.

2. En el cas d'actuacions arqueològiques o paleontològiques no autoritzades, en seran responsables tots aquells que, directament o indirectament, hi hagen intervingut i que conforme al Codi Penal tindrien la consideració d'autors o còmplices.

3. Quan la infracció consistisca en l'execució d'obres sense llicència, o no s'ajuste als termes d'aquesta, o en l'atorgament de llicències municipals de contingut manifestament contrari al que es disposa en aquesta llei, caldrà ajustar-se per a la determinació de les persones responsables al que disposa la legislació urbanística respecte de les infraccions a aquesta.

*Article 99. Sancions***62**

1. Els responsables d'infraccions d'esta llei que hagueren ocasionat danys al patrimoni cultural valorables econòmicament seran sancionats amb multa del tant al quàdruple del valor del dany causat, llevat que en aplicar el que disposa l'apartat segon d'este article resultara una multa de quantia superior.

2. En els altres casos s'imposaran les sancions següents:

a) Per a les infraccions lleus, multa de fins a 60.000 euros.

b) Per a les infraccions greus, multa de 60.001 euros a 150.000 euros.

c) Per a les infraccions molt greus, multa de 150.001 euros a 1.300.000 euros.

3. Per a la graduació de les sancions dins d'un mateix grup es tindrà en compte la gravetat dels fets, l'ús de mitjans tècnics en les actuacions arqueològiques o paleontològiques no autoritzades, el perjuí causat, la reincidència i el grau de malícia, el cabal i la resta de circumstàncies de l'infractor.

4. La quantia de la sanció no podrà ser en cap cas inferior al benefici obtingut per l'infractor com a resultat de la seua acció, podent-se augmentar la quantia de la multa corresponent fins al límit del benefici, quan fóra valorable econòmicament.

5. Les multes que s'imposen a diversos subjectes com a conseqüència de la mateixa infracció seran independents entre si.

6. L'òrgan sancionador podrà acordar, com a sanció accessòria, la confiscació dels materials i utensilis emprats en la infracció.

*Article 100. Multes coercitives*

Independentment de les sancions que pertoquen conforme al que disposa l'article anterior, l'òrgan competent podrà, amb el requeriment previ, imposar als qui estiguen subjectes al compliment de les obligacions establides en aquesta llei multes coercitives fins a 100.000 pessetes, reiterades per períodes d'un mes, fins a obtenir el compliment d'allò ordenat.

*Article 101. Reparació de danys*

Els responsables de les infraccions d'aquesta llei que hagen ocasionat danys al patrimoni cultural estaran obligats a reparar els danys causats i, en la mesura que siga possible, a restituir les coses a l'estat degut. En el cas d'incompliment d'aquesta obligació, la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència durà a terme les actuacions de reparació i restitució que calguen, a costa de l'infractor.

*Article 102. Òrgans competents***63**

Són competents per a la imposició de les sancions previstes en este títol:

a) El Consell de la Generalitat, a proposta de la Conselleria competent en matèria de cultura, per a les multes de més de 150.000 euros.

b) El conseller competent en matèria de cultura, per a les multes fins a 150.000 euros.

*Article 103. Procediment sancionador*

La imposició de les sancions establides en aquest títol es farà amb la tramitació prèvia de l'expedient corresponent per la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, d'acord amb els principis establits en la legislació del procediment administratiu comú. El termini per a resoldre serà d'un any des de la incoació.

*Article 104. Prescripció*

1. Les infraccions administratives derivades d'aquesta llei prescriuran als cinc anys d'haver-se comés, a excepció de les molt greus, que prescriuran als 10 anys.

2. Les sancions imposades per infraccions molt greus prescriuran als cinc anys, comptadors des de la fermesa de la resolució sancionadora, les imposades per a infraccions greus als tres anys, i a l'any les que s'imposen per a les lleus.

DISPOSICIONS ADDICIONALS

*Primera. Béns d'Interés Cultural declarats abans de l'entrada en vigor de la present llei.*   **64**

1. Es consideraran béns d'interés cultural integrants del patrimoni cultural valencià tots els béns existents al territori de la Comunitat Valenciana que a l'entrada en vigor d'esta llei hagen sigut declarats béns d'interés cultural a l'empara de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, tant mitjançant un expedient individualitzat, com en virtut del que estableix l'article 40.2 d'esta llei i les seues disposicions addicionals primera i segona. Tots aquests béns s'inscriuran en la secció primera de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià i quedaran subjectes al règim establit en la present llei per a esta classe de béns.

2. La conselleria competent en matèria de cultura elaborarà, per a l'aprovació pel Govern Valencià, la relació de les coves i abrics que continguen manifestacions d'art rupestre, els castells i els escuts, emblemes, pedres heràldiques, rotlles de justícia, creus de terme i la resta de peces i monuments d'índole anàloga de més de 100 anys d'antiguitat, declarats tots ells béns d'interés cultural integrants del patrimoni cultural valencià per efecte del que disposa l'apartat anterior.

3. En qualsevol cas, es consideraran béns d'interés cultural valencià tots els documents depositats en l'Arxiu de la Corona d'Aragó que tinguen relació directa o indirecta amb el procés històric de l'antic Regne de València, avui Comunitat Valenciana, així com pel seu significat especial el Reial Monestir de Santa Maria de la Valldigna, que és temple espiritual, polític, històric i cultural de l'antic Regne de València, avui Comunitat Valenciana. És igualment símbol de la grandesa i sobirania del poble valencià reconegut com a nacionalitat històrica.

Conseqüentment amb esta declaració:

El Consell, en els pressupostos de La Generalitat de cada any, inclourà els crèdits necessaris per a la restauració, conservació i manteniment del Reial Monestir de Santa Maria de la Valldigna.

Una llei de La Generalitat regularà la destinació i utilització del Reial Monestir de Santa Maria de la Valldigna com a punt de trobada i unió sentimental de tots els valencians i com a centre d'investigació i estudi per a la recuperació de la història de la Comunitat Valenciana.

*Segona. Altres béns inventariats abans de l'entrada en vigor de la present llei.***65**

Els béns mobles i els fons de museus i col·leccions museogràfiques, arxius i biblioteques existents a la Comunitat Valenciana que a l'entrada en vigor d'esta llei estiguen inscrits en l'Inventari General de Béns Mobles del Patrimoni Històric Espanyol passaran a formar part de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, i s'inscriuran en la secció que corresponga segons el que estableix esta llei, sense necessitat de la tramitació de l'expedient previ a què fa referència l'article 52.

*Tercera. Fundacions culturals***66**

La Generalitat vetlarà per la conservació, recuperació i difusió dels elements essencials de la identitat dels valencians com a poble. A tal fi, en l'exercici de les seues competències i potestats, dins del marc previst per la legislació reguladora de les fundacions, exercirà el dret de fundació per mitjà de la creació d'entitats que, presidides pel President de La Generalitat, com a més alt representant de la Comunitat Valenciana, tindran per objecte la recuperació del patrimoni moble i immoble històric de la Comunitat Valenciana, la recuperació, conservació i difusió del patrimoni immaterial de la Comunitat Valenciana, i la celebració d'esdeveniments que rememoren els fets històrics més rellevants de la nostra història com a poble.

Amb este fi, el Consell instarà la reforma dels estatuts de la Fundació de la Comunitat Valenciana Jaume II el Just i de la Fundació de la Comunitat Valenciana "Llum de les Imatges", i procedirà a la creació d'una nova entitat anomenada "Fundació Renaixença de la Comunitat Valenciana" a fi de complir el que preveu el paràgraf anterior.

*Quarta. Actualització i adaptació de les seccions primera i segona de l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià***67**

A fi d'actualitzar i adaptar a les determinacions d'esta llei el reconeixement i classificació dels béns immobles que hagen comptat amb expedient per a la seua declaració cultural amb anterioritat a l'entrada en vigor de la Llei 4/1998, de La Generalitat, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, la conselleria competent en matèria de Cultura, amb un informe previ de dos de les institucions consultives de les així reconegudes en l'article 7, elevarà al Consell, per a la seua aprovació per decret, la relació de béns a inscriure en la secció primera o secció segona de l'Inventari de General del Patrimoni Cultural Valencià, d'acord amb el seu valor cultural i amb la categoria que corresponga.

Podran declarar-se també pel mateix procediment aquells béns pertanyents a l'àmbit territorial de la Comunitat Valenciana, que havent sigut objecte de reconeixement cultural entre 1936 i 1939, no hagen vist convalidada o reestablida la seua declaració amb posterioritat.

Els béns immobles així inscrits gaudiran amb caràcter general del reconeixement i es beneficiaran de les mesures de protecció i de foment que per a les seues corresponents figures estableix esta llei, sense perjuí de la complementació gradual de les seues declaracions conforme el que estableix l'apartat segon de la disposició transitòria primera de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de La Generalitat, del Patrimoni Cultural Valencià.

*Disposició addicional quinta. Reconeixement legal de béns immobles de rellevància local, en atenció a la seua naturalesa patrimonial* **68**

Tenen la consideració de béns immobles de rellevància local, mentres no se'ls excloga en els respectius catàlegs de béns i espais protegits, les següents categories d'elements arquitectònics:

1. Els nuclis històrics tradicionals. Estos espais urbans, que es delimitaran en l'ordenació urbanística de cada municipi, es caracteritzen per compondre agrupacions diferenciades d'edificacions que conserven una trama urbana, una tipologia diferenciada o una silueta històrica característica.

Els municipis en el terme dels quals no hi haja cap espai urbà que responga a estes característiques hauran de sol·licitar la seua exclusió fundada, segons l'apartat 4 d'esta disposició addicional.

2. Els pous o caves de neu o neveres, els fumerals de tipus industrial construïts de rajola anteriors a 1940, els forns de calç, els antics molins de vent i els antics molins d'aigua, els rellotges de sol anteriors al segle XX, les barraques tradicionals pròpies de les hortes valencianes, les llotges i sales comunals anteriors al segle XIX, els panells ceràmics exteriors anteriors a 1940, l'arquitectura religiosa anterior a 1940, incloent-hi els calvaris tradicionals que estiguen concebuts autònomament com a tals, així com els elements decoratius i béns mobles relacionats directament amb el bé patrimonial que cal protegir.

3. El patrimoni històric i arqueològic civil i militar de la Guerra Civil a la Comunitat Valenciana, a més dels espais singulars rellevants i històrics de la capitalitat valenciana, com tots els edificis que es van utilitzar de seu del Govern de la República, a més dels espais rellevants que van utilitzar personatges importants de la nostra història durant el període de guerra de 1936 a 1939. Tots estos immobles han d'estar construïts amb anterioritat a l'any 1940.

En relació amb este patrimoni històric i arqueològic de la Guerra Civil, sense perjuí del seu reconeixement legal de bé de rellevància local a l'entrada en vigor d'esta llei, la conselleria competent en matèria de cultura, amb la col·laboració de la Junta de Valoració de Béns, haurà d'executar un inventari específic d'estos béns en el qual es diferenciarà explícitament entre béns protegits i béns només per a documentar, d'acord amb la relativa importància patrimonial, així com els llocs de la memòria, que passaran a ser documentats per la seua importància històrica.

4. Per a exceptuar este reconeixement per a elements que, analitzats singularment, no acrediten reunir valors culturals suficients per a incloure'ls en el Catàleg de béns i espais protegits, es requerirà justificació suficient continguda en informe d'equips pluridisciplinaris conformats segons el que preveu l'article 47.2 d'esta llei i haurà de ser informada favorablement per la conselleria competent en matèria de cultura. L'informe s'haurà d'emetre en el termini i amb els efectes que preveu l'article 47.3 d'esta llei.

*Disposició addicional setena [*sic*]. Consell Assessor de Patrimoni Històric Immobiliari.***69**

El Consell Assessor de Patrimoni Històric Immobiliari té com a funcions l'informe de les declaracions com a bé d'interès cultural dels conjunts històrics i de les seues modificacions, l'informe dels plans especials de protecció dels conjunts històrics i de les seues modificacions, i la resta de les que puguen establir-se reglamentàriament amb relació a béns immobles d'interès cultural.

La composició i el funcionament s'establiran reglamentàriament.

*Quarta [*sic*].***70**  Per a realitzar les gestions encomanades en règim de descentralització funcional, es podrà crear una entitat de dret públic del Museu de Belles Arts de València, que disposarà de personalitat jurídica pròpia, autonomia funcional i de gestió, plena capacitat d'obrar per al compliment de les seues finalitats i estarà facultada per a realitzar activitats administratives, prestacionals i de foment, gestionar serveis o produir béns d'interès públic susceptibles o no de contraprestació i que quedarà adscrita a la conselleria competent en matèria de cultura.

DISPOSICIONS TRANSITÒRIES

*Primera*

1. Els expedients sobre declaració de béns d'interés cultural incoats amb anterioritat a l'entrada en vigor d'aquesta llei quedaran sotmesos, quant als seus tràmits i efectes, a allò que s'hi disposa. Mitjançant una resolució de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència s'establiran els requisits de convalidació dels informes i la resta de tràmits produïts fins aleshores en aquests expedients.

2. La Conselleria de Cultura, Educació i Ciència podrà complementar les declaracions de béns d'interés cultural produïdes abans de l'entrada en vigor d'aquesta llei i relatives a béns integrants del patrimoni cultural valencià, a fi d'adaptar-ne el contingut als requisits que s'estableixen en aquesta.

*Segona*

Els municipis en què a l'entrada en vigor d'aquesta llei hi haja algun immoble declarat bé d'interés cultural hauran d'elaborar, en el termini d'un any, el pla especial de protecció a què es refereix l'article 34.2, aprovar-lo provisionalment i trametre'l a l'òrgan competent per a l'aprovació definitiva. Si ja hi ha aprovat un pla especial o altre instrument de planejament amb el mateix objecte, podran, en el mateix termini, sotmetre'l a convalidació mitjançant un informe de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència previst en el mateix article o adaptar-lo a les determinacions establides en aquesta llei.

*Tercera*

Tots els ajuntaments de la Comunitat Valenciana, en el termini d'un any a partir de l'entrada en vigor d'aquesta llei, hauran d'aprovar provisionalment un catàleg de béns i espais protegits, d'àmbit municipal, o modificar el que tingueren aprovat per a adaptar-lo a les disposicions d'aquesta llei, i trametre'l a l'òrgan competent per a l'aprovació definitiva. En el cas que al municipi no hi haja cap bé mereixedor d'aquesta protecció, l'Ajuntament haurà de comunicar aquesta circumstància a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència.

*Quarta*

En el termini d'un any a partir de l'entrada en vigor d'aquesta llei, els responsables de la instal·lació hauran de retirar, a costa seua, les conduccions i elements impropis a què es refereix l'article 38.e.

*Cinquena*

Fins que el Govern Valencià no dicte les normes de desplegament reglamentari d'aquesta llei, seran aplicables, en tot allò que s'ajusten a les disposicions d'aquesta, els reials decrets 111/1986, de 10 de gener de desplegament parcial de la Llei 16/1985, de 25 de juny, del Patrimoni Històric Espanyol, i 64/1994, de 21 de gener, pel qual es va modificar parcialment l'anterior.

DISPOSICIÓ DEROGATÒRIA

Queden derogades totes les disposicions d'igual o inferior rang que s'oposen al que disposa aquesta llei.

DISPOSICIONS FINALS

*Primera*

1. S'autoritza el Govern Valencià a dictar totes les disposicions reglamentàries que calguen per al desplegament i aplicació d'aquesta llei.

2. Queda, així mateix, autoritzat el Govern Valencià per a actualitzar per via reglamentària la quantia de les sancions establides en l'article 99, així com la de les multes coercitives establides en l'article 100. El percentatge dels increments no serà superior al dels índexs oficials d'increment del cost de vida.

*Segona*

Aquesta llei entrarà en vigor l'endemà de la seua publicació en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*.

Per tant, ordene que tots els ciutadans, tribunals, autoritats i poders públics als quals pertoque observen i facen complir aquesta llei.

València, 11 de juny de 1998

El president de la Generalitat,

EDUARDO ZAPLANA HERNANDEZ-SORO

--------------------

1   Redactada de conformitat a la[Correcció d'errades de la Llei 4/1998](https://www.dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/1998/06/11/4/corrigendum/19990216/), d'11 de juny, de la Generalitat Valenciana, del Patrimoni Cultural Valencià (DOGV núm. 3435 de 16.02.1999).

2   Totes les referències que en la Llei 4/1998, d’11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià es fan a la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència s’entendran realitzades a la conselleria competent en matèria de cultura, d’acord amb la disposició addicional de la[Llei 7/2004, de 19 d'octubre](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/), de la Generalitat, de Modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià (DOGV núm. 4867 de 21.10.2004).

3   L’article 1 es modifica per l’article 1.I de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/), de la Generalitat, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià (DOGV núm. 5449 de 13.02.2007).

4   L’apartat 3 de l’article 1 es modifica per la disposició final primera de la[Llei 6/2015, de 2 d'abril](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2015/04/02/6/), de la Generalitat, de Reconeixement, Protecció i Promoció de les Senyes d'Identitat del Poble Valencià (DOGV núm. 7501 de 09.04.2015).

5   L’article 4 es modifica per l’article 69 de la[Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html), de simplificació administrativa (DOGV núm. 10001 de 09.12.2024).

6   L’apartat 1 de l’article 7 es modifica per la disposició final primera de la[Llei 6/2015, de 2 d'abril](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2015/04/02/6/).

7   L’article 10 es modifica per l’article 1.II de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

8   L’article 11 es modifica per l’article 1.III de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

9   L’apartat 1 de l’article 11 es modifica per l’article 3.1 del[Decret llei 1/2022, de 22 d'abril](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/dl/2022/04/22/1/), del Consell, de mesures urgents en resposta a l'emergència energètica i econòmica originada a la Comunitat Valenciana per la guerra a Ucraïna (DOGV núm. 9323 de 22.04.2022).

10   L’apartat 2 de l’article 11 es modifica per l’article 3.2 del[Decret llei 1/2022, de 22 d'abril](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/dl/2022/04/22/1/).

11   L’apartat 6 de l’article 11 es modifica per l’article 3.3 del[Decret llei 1/2022, de 22 d'abril](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/dl/2022/04/22/1/).

12   L’article 14 es modifica per l’article 1.IV de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

13   L’article 15 es modifica per l’article 1.V de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

14   Els apartats 1 i 2 de l’article 18 es modifiquen per l’article 69 de la[Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

15   L’article 22 es modifica per l’article 1.VI de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

16   L’apartat 1 de l’article 22 es modifica per l’article 69 de la[Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

17   L’article 23 es modifica per l’article 1.VII de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

18   L’article 26 es modifica per l’article 1.VIII de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

19   La lletra D de l’apartat 1 de l’article 26 es modifica per la disposició final primera de la[Llei 6/2015, de 2 d'abril](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2015/04/02/6/).

20   L’article 27 es modifica per l’article 1.IX de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

21   L’apartat 3 de l’article 27 es modifica per l’article 69 de la[Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

22   L’article 28 es modifica per l’article 94 de la[Llei 10/2012, de 21 de desembre](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2012/12/21/10/), de Mesures Fiscals, de Gestió Administrativa i Financera, i d'Organització de la Generalitat (DOGV núm. 6931 de 27.12.2012).

23   L’article 29 es modifica per l’article 1.XI de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

24   L’apartat 3 de l’article 29 es modifica per l’article 69 de la[Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

25   L’article 33 es modifica per l’article 1.XII de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

26   L’article 34 es modifica per l’article 1.XIII de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

27   L’article 35 es modifica per l’article 95 de la[Llei 10/2012, de 21 de desembre](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2012/12/21/10/).

28   L’apartat 1 de l’article 35 es modifica per l’article 69 de la[Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

29   L’article 36 es modifica per l’article 1.XV de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

30   L’article 37 es modifica per l’article 1.XVI de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

31   L’article 38 es modifica per l’article 1.XVII de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

32   L’article 39 es modifica per l’article 1.XVIII de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

33   L’article 41 es modifica per l’article 1 de la[Llei 7/2004, de 19 d'octubre](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/).

34   L’article 45 es modifica per l’article 1 de la[Llei 7/2004, de 19 d'octubre](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/).

35   L’apartat 2 de l’article 45 es modifica per l’article 1 de la[Llei 9/2017, de 7 d'abril](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2017/04/07/9/), de la Generalitat, de modificació de la Llei 4/1998, del patrimoni cultural valencià (DOGV núm. 8019 de 11.04.2017).

36   L’article 46 es modifica per l’article 1.XIX de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

37   L’article 47 es modifica per l’article 1.XX de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

38   L’apartat 5 de l’article 47 es modifica per l’article 69 de la[Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

39   L’article 48 es modifica per l’article 1.XXI de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

40   L’article 50 es modifica per l’article 96 de la[Llei 10/2012, de 21 de desembre](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2012/12/21/10/).

41   La denominació de la Secció segona del Capítol IV del Títol II es modifica per l’article 1.XXIII de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

42   L’article 51 es modifica per l’article 1.XXIV de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

43   L’article 52 es modifica per l’article 1.XXV de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

44   L’article 53 es modifica per l’article 1.XXVI de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

45   La denominació de la Secció tercera del Capítol IV del Títol II es modifica per l’article 1.XXVII de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

46   L’article 55 es modifica per l’article 1.XXVIII de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

47   L’article 56 es modifica per l’article 1.XXIX de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

48   L’article 57 es modifica per l’article 2 de la[Llei 9/2017, de 7 d'abril](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2017/04/07/9/).

49   L’article 58 es modifica per l’article 1.XXX de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

50   L’article 59 es modifica per l’article 1.XXXI de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

51   L’article 60 es modifica per l’article 1.XXXII de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

52   L’apartat 1 de l’article 60 es modifica per l’article 69 de la[Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

53   L’article 60 bis s’afig per l’article 72 de la[Llei 10/2015, de 29 de desembre](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2015/12/29/10/), de mesures fiscals, de gestió administrativa i financera, i d'organització de la Generalitat (DOGV núm. 7689 de 31.12.2015).

54   L’article 62 es modifica per l’article 1.XXXIII de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

55   L’article 64 es modifica per l’article 1.XXXIV de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

56   L’article 77 es modifica per la disposició final primera de la[Llei 4/2011, de 23 de març](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2011/03/23/4/), de la Generalitat, de Biblioteques de la Comunitat Valenciana (DOGV núm. 6488 de 25.03.2011).

57   L’article 79 es modifica per l’article 1.XXXV de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

58   L’article 80 es modifica per l’article 1 de la[Llei 7/2004, de 19 d'octubre](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/).

59   L’article 86 es modifica per l’article 1 de la[Llei 7/2004, de 19 d'octubre](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/).

60   L’article 89 es modifica per l’article 3 de la[Llei 9/2017, de 7 d'abril](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2017/04/07/9/).

61   L’article 97 es modifica per l’article 73 de la[Llei 10/2015, de 29 de desembre](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2015/12/29/10/),

62   L’article 99 es modifica per l’article 1 de la[Llei 7/2004, de 19 d'octubre](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/).

63   L’article 102 es modifica per l’article 1 de la[Llei 7/2004, de 19 d'octubre](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/).

64   La disposició addicional primera es modifica per l’article 2 de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

65   La disposició addicional segona es modifica per l’article 2 de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

66   La disposició addicional tercera es modifica per l’article 2 de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

67   La disposició addicional quarta es modifica per l’article 2 de la[Llei 5/2007, de 9 de febrer](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

68   La disposició addicional quinta es modifica per l’article 69 de la[Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

69   La disposició addicional setena s’afegeix per la disposició final primera de la[Llei 2/2010, de 31 de març](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2010/03/31/2/), de la Generalitat, de Mesures de Protecció i Revitalització del Conjunt Històric de la Ciutat de València (DOGV núm. 6239 de 06.04.2010).

70   La disposició addicional quarta [sic] s’afig per l’article 137 de la[Llei 8/2022, de 29 de desembre](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2022/12/29/8/), de mesures fiscals, de gestió administrativa i financera, i d'organització de la Generalitat (DOGV núm. 9501 de 30.12.2022).



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 3267, del 18-06-1998 (1998/5159)

LEY 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat Valenciana, del Patrimonio Cultural Valenciano.
---------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**VIGENTE**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/1998/06/11/4**

### Versiones

 10/12/2024 - Actualidad  11/07/2024 - 09/12/2024  01/01/2023 - 10/07/2024  23/04/2022 - 31/12/2022  01/05/2017 - 22/04/2022  01/01/2016 - 30/04/2017  10/04/2015 - 31/12/2015  01/01/2013 - 09/04/2015  26/03/2011 - 31/12/2012  06/04/2010 - 25/03/2011  14/02/2007 - 05/04/2010  22/10/2004 - 13/02/2007  12/04/2003 - 21/10/2004  16/02/1999 - 11/04/2003  Texto inicial: 19/06/1998 - 15/02/1999 

### Datos del documento

Número DOGV
:   3267

Fecha DOGV
:   18-06-1998

Sección del DOGV
:   I. DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   1998/5159

CVE


Fecha del documento
:   11-06-1998

Organismo emisor
:   Presidencia de la Generalitat

Tipo de documento
:   Ley

Corrección de errores

Análisis jurídico

 Descriptores 

:   * [archivo](javascript:void(0))
    * [biblioteca](javascript:void(0))
    * [edición](javascript:void(0))

![](assets/imgs/icones/ico_informacio.svg)

Los textos consolidados de las normas son de carácter informativo y no tienen valor jurídico.

TEXTO CONSOLIDADO

*Versión vigente: 10.12.2024*

*Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat Valenciana, del Patrimonio Cultural Valenciano.***1****2**

Sea notorio y manifiesto a todos los ciudadanos que las Cortes Valencianas han aprobado y yo, de acuerdo con lo establecido por la Constitución y el Estatuto de Autonomía, en nombre del rey, promulgo la siguiente ley:

PREÁMBULO

I

El patrimonio cultural valenciano es una de las principales señas de identidad del pueblo valenciano y el testimonio de su contribución a la cultura universal. Los bienes que lo integran constituyen un legado patrimonial de inapreciable valor, cuya conservación y enriquecimiento corresponde a todos los valencianos y especialmente a las instituciones y los poderes públicos que los representan.

El Estatuto de Autonomía de la Comunidad Valenciana, en su artículo 31, atribuye a la Generalitat competencia exclusiva sobre el patrimonio histórico, artístico, monumental, arquitectónico, arqueológico y científico y sobre los archivos, bibliotecas, museos, hemerotecas y demás centros de depósito cultural que no sean de titularidad estatal, sin perjuicio de la reserva de competencia en favor del Estado sobre la defensa del patrimonio cultural, artístico y monumental contra la exportación y la expoliación, establecida por el artículo 149. 1, 28ª de la Constitución Española; y el artículo 33 le atribuye la ejecución de la legislación del Estado en materia de museos, archivos y bibliotecas de titularidad estatal, cuya ejecución no se reserve al Estado. Por otra parte, el artículo 46 del texto constitucional dispone que los poderes públicos garantizarán la conservación y promoverán el enriquecimiento del patrimonio histórico, cultural y artístico de los pueblos de España y de los bienes que lo integran, cualquiera que sea su régimen jurídico y su titularidad.

El Estado, basándose en esta reserva y en el título competencial del artículo 149.2 de la Constitución, ha promulgado la Ley 16/1985, de 25 de junio, del Patrimonio Histórico Español y el Real Decreto 111/1986, de 10 de enero, que la desarrolla parcialmente, modificado este último por el Real Decreto 64/1994, de 21 de enero, para adaptarlo a la interpretación dada por el Tribunal Constitucional a determinados preceptos de la Ley. Normativa ésta que ha sido hasta ahora, en su integridad, de aplicación directa en la Comunidad Valenciana.

El pleno ejercicio por la Generalitat de su competencia propia en materia de patrimonio cultural exige, sin embargo, el establecimiento en el ámbito de la Comunidad Valenciana de una norma con rango de ley que dé cumplida respuesta a las necesidades que presenta la protección de este patrimonio, superando las insuficiencias del marco legal hasta ahora vigente.

En el ejercicio, pues, de esta competencia, y con este objetivo, se promulga la presente Ley del Patrimonio Cultural Valenciano.

II

La Ley del Patrimonio Cultural Valenciano constituye el marco legal de la acción pública y privada dirigida a la conservación, difusión, fomento y acrecentamiento del patrimonio cultural en el ámbito de la Comunidad Valenciana, determinando las competencias de los poderes públicos en la materia, las obligaciones y derechos que incumben a los titulares de los bienes y las sanciones que se derivan de las infracciones a sus preceptos. Sin embargo no se concibe la Ley, tal como ha sido frecuente en materia de patrimonio histórico, como un conjunto de normas predominantemente prohibitivas al lado de algunas otras que establecen en favor de los titulares de los bienes ciertos derechos, de carácter más teórico que real al no contar con mecanismos precisos para su ejercicio ni correlativas obligaciones de la Administración. Por el contrario, el legislador parte del hecho, tantas veces confirmado por la experiencia, de que sin la colaboración de la sociedad en la conservación, restauración y rehabilitación del ingente número de bienes del patrimonio cultural, en su gran mayoría de titularidad privada, la acción pública en esta materia está abocada al fracaso por falta de medios suficientes para afrontar una tarea de tales proporciones.

Por ello la Ley trata, en primer lugar, de fomentar el aprecio general del patrimonio cultural, a través de la educación y la información, como el medio más eficaz de asegurar la colaboración social en su protección y conservación. Y pretende también, de modo especial, promover el interés de los propietarios de los bienes en la conservación, restauración y rehabilitación de éstos a través de medidas concretas, cuya aplicación se concibe en muchos casos como un derecho del propietario, legalmente exigible, establecido como contraprestación a las inevitables limitaciones dominicales que la Ley impone. A este mismo propósito responde el principio general establecido en el artículo 9, que obliga a la Administración a favorecer la incorporación de los bienes del patrimonio cultural a usos activos, adecuados a su naturaleza.

Si ambos objetivos se logran, contando además con la acción de los poderes públicos, en sus tres aspectos de conservación del propio patrimonio, vigilancia y fomento, el cumplimiento de los fines de la Ley estará en gran parte asegurado.

III

La Ley adopta en su denominación el término cultural por considerarlo el más ajustado a la amplitud de los valores que, según lo dispuesto en el artículo 1, definen el patrimonio que constituye su objeto, cuya naturaleza no se agota en lo puramente histórico o artístico. Sin embargo, no obstante esta amplitud con que se conceptúa el patrimonio cultural, se diferencian ya en el artículo 2 las tres categorías de bienes que forman parte del mismo según la importancia de los valores que incorporan, a las que se relacionan distintos grados de protección, pormenorizados a lo largo del articulado de la Ley. Se trata así de distinguir los bienes que tienen alguno de los valores señalados en el artículo 1, que son obviamente innumerables y cuya regulación se dirige en buena medida a facilitar su acceso a un nivel superior de protección cuando sean acreedores a ello, de aquellos otros que por su mayor valor cultural exigen la concentración de los esfuerzos públicos y privados en las tareas de su conservación y fomento, mediante su previa inclusión en el Inventario.

IV

El Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, al que se dedica el primer capítulo del Título II, es la institución básica en torno a la cual se configura el sistema legal de clasificación y protección de los bienes de naturaleza cultural que merecen especial amparo. La Ley concibe el Inventario como un instrumento unitario, adscrito a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, que evite la dispersión derivada de la existencia de distintos instrumentos de catalogación según se refieran a bienes muebles o inmuebles. En él se inscriben toda clase de bienes, muebles, inmuebles o inmateriales, clasificados según dos niveles de protección: el correspondiente a los bienes declarados de interés cultural y el asignado a los bienes inventariados que no sean objeto de esta declaración. A los primeros se destina la Sección 1ª del Inventario y el resto se inscribirán en alguna de las demás secciones, reservándose, por razón de su especialidad, la Sección 4ª para los bienes del patrimonio documental, bibliográfico y audiovisual que tengan relevancia cultural y la 5ª a los bienes inmateriales del patrimonio etnológico.

La Ley tiene entre sus objetivos fundamentales el de impulsar la formación de un Inventario lo más completo posible de todos aquellos bienes del patrimonio cultural valenciano que merezcan una protección especial, pues el legislador es consciente de que de ello depende en buena medida el éxito de la política de conservación y fomento de esta riqueza cultural. Prevé distintos procedimientos para la inclusión de los bienes en el Inventario, según la categoría de protección a la que accedan y la naturaleza, mueble, inmueble o inmaterial, de los mismos. Y ha preferido, antes que establecer obligaciones genéricas de difícil cumplimiento, promover el interés de los titulares de bienes de valor cultural en la inscripción de los mismos en el Inventario. Para ello se prevé la aplicación de las medidas de fomento del Título VI con carácter general a todos los bienes incluidos en el Inventario, a los que se equiparan los que tengan iniciado expediente para su inclusión; se constriñe la posibilidad de dación de bienes culturales en pago de deudas a los previamente incluidos en el Inventario; se reconoce a toda persona la condición de interesado para promover la aprobación o modificación de los Catálogos de Bienes y Espacios Protegidos a los efectos de la inclusión en ellos de bienes inmuebles con la calificación de Bienes de Relevancia Local y se establece la preferencia en los concursos de ayudas públicas de los Ayuntamientos que hayan aprobado los mencionados Catálogos.

El segundo de los capítulos del Título II contiene el régimen común a todos los bienes del Inventario. Se establecen los derechos de tanteo y retracto en favor de la Generalitat respecto de los bienes inventariados, y también sobre determinados bienes muebles que se vendan en subasta, y se reconoce el mismo derecho a los Ayuntamientos respecto de los bienes inmuebles inventariados situados en su término municipal. Se declara el interés social para la expropiación, en determinadas circunstancias, de todos los bienes inventariados, no sólo de los declarados de interés cultural, y se proclama respecto de todos los bienes inventariados de titularidad de los entes públicos territoriales el carácter de inalienables e imprescriptibles.

V

El capítulo tercero del mismo Título se dedica a los Bienes de Interés Cultural, a los que se reserva el grado máximo de protección legal, regulándose en la sección 1ª el procedimiento especial para la declaración de interés cultural, con plazos para resolver diferentes en función de la naturaleza de los bienes que sean objeto del expediente. La sección 2ª contiene el régimen especial de los bienes inmuebles de interés cultural, que contempla los efectos de la declaración sobre las licencias municipales y el planeamiento urbanístico. Se establece, con carácter general, la necesidad de autorización de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia para las intervenciones sobre estos bienes, fijándose los criterios a los que han de ajustarse tanto dichas intervenciones como los Planes Especiales de protección, cuya elaboración es obligatoria cuando se produzca la declaración de interés cultural de un bien inmueble, salvo en el caso de los Monumentos y los Jardines Históricos.

El régimen de los bienes muebles de interés cultural se regula en la sección 3ª, estableciéndose el régimen de las intervenciones y los traslados y la prohibición de disgregar las colecciones sin autorización de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia. Y, finalmente, se dedica la sección 4ª de este capítulo a los bienes inmateriales de interés cultural, cuyo régimen específico de protección vendrá establecido por el Decreto que los declare como tales.

VI

El capítulo IV se refiere a los demás bienes del Inventario General. Los primeros de ellos son los Bienes de Relevancia Local, es decir aquellos bienes inmuebles incluidos con esta calificación en los Catálogos de Bienes y Espacios Protegidos regulados por la legislación urbanística. La Ley no hace una recepción en bloque en el Inventario General de todos los inmuebles incluidos en los referidos Catálogos, ni de los que se puedan incluir en el futuro, pues lo cierto es que la mayor parte de ellos tienen un valor cultural relativo, significativo únicamente para el ámbito humano o el entorno en que se sitúan. Por ello se establece la mencionada categoría de Bienes de Relevancia Local dentro de los niveles de protección que han de determinar los Catálogos, en la cual se incluirán los inmuebles que tengan en sí mismos un valor histórico, artístico, arqueológico, paleontológico o etnológico suficiente para justificar la aplicación del régimen de protección, las limitaciones y las medidas de fomento que la Ley reserva a los bienes inventariados.

En este punto, respetándose la competencia que la normativa urbanística atribuye a la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes respecto de la aprobación definitiva de los Catálogos y el procedimiento establecido para su tramitación, se da carácter vinculante al informe de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia en cuanto se refiere a la calificación de Bienes de Relevancia Local dentro de los Catálogos, asegurándose así, en consonancia con el sistema general establecido por la Ley, la intervención del órgano competente en materia de patrimonio cultural en la decisión sobre el acceso de estos bienes al Inventario General.

Se trata, en definitiva, de distinguir los bienes inmuebles de valor histórico, artístico, arqueológico, paleontológico o etnológico significativo, que tienen acceso al Inventario, del patrimonio arquitectónico simplemente catalogado, cuyo régimen propio, sin perjuicio de las normas de esta Ley que le son de aplicación, se encuentra en la normativa urbanística y en la de fomento de la rehabilitación de edificios. Con ello se evita la dispersión de los recursos destinados a la protección y fomento del patrimonio cultural y se delimitan con claridad los campos de actuación de los órganos competentes en materia de patrimonio cultural y de vivienda.

Las dos últimas secciones del capítulo IV se refieren, respectivamente, a los bienes muebles e inmateriales del Inventario, constituidos estos últimos por las actividades y conocimientos de valor etnológico, estableciéndose las particularidades de los respectivos procedimientos para su inscripción y el régimen de protección que les es aplicable.

VII

El Título III se dedica al patrimonio arqueológico y paleontológico, cuya especialidad exige determinar no sólo el régimen de autorizaciones y licencias al que han de sujetarse las actuaciones arqueológicas y paleontológicas, sino también el de las obras afectadas por éstas, el destino de los productos de dichas actuaciones y el régimen de los hallazgos casuales. La Ley preceptúa la intervención de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia tanto en la autorización de actuaciones arqueológicas y paleontológicas, como en la de obras que resulten afectadas por la existencia de restos de esta naturaleza, pero dispone la participación de la Generalitat en la financiación de los trabajos arqueológicos o paleontológicos que, en este último caso, hayan de hacerse cuando se trate de obras en las que no pudiera preverse la existencia de aquellos restos. En cuanto al régimen de los hallazgos casuales, se regula el derecho a la recompensa en metálico de los descubridores y propietarios.

VIII

El Título IV se dedica al régimen de los museos, a los que se equiparan las colecciones museográficas permanentes. La Ley establece el contenido mínimo de los expedientes para la creación o reconocimiento de ambas categorías de instituciones museísticas y prevé su integración, ya sean de titularidad pública o privada, en el Sistema Valenciano de Museos, configurado como una estructura organizativa que se crea para facilitar la coordinación y tutela por parte de la Generalitat de los museos y colecciones museográficas permanentes que se integren en ella. Se establecen los mecanismos legales para la inclusión de los fondos de los museos y colecciones en el Inventario General, con la calificación incluso de Bienes de Interés Cultural, así como el régimen general de los depósitos y las salidas temporales de fondos. Se prohíbe la disgregación de los fondos de los museos y colecciones museográficas permanentes sin autorización expresa del órgano competente en materia de patrimonio cultural y se garantiza el acceso público a los museos, salvo las restricciones que la propia Ley prevé.

Se contemplan asimismo medidas especiales de protección de los fondos ante situaciones excepcionales de los propios centros que los albergan y que pudieran afectar de forma negativa a la preservación de aquéllos. Para ello, se condiciona el aumento de fondos en un museo o colección museográfica a la acreditación de la capacidad de la institución para atender debidamente los fines que le son propios en relación a tales fondos, garantizándose en última instancia la exposición pública de los mismos. Se establece también un régimen excepcional para el depósito de los fondos de un museo en otro u otros centros de depósito cuando se ponga en peligro la conservación, seguridad o accesibilidad de los mismos. Y, por último, se tutela el destino de los fondos de un museo en el supuesto de disolución o clausura de éste, al objeto de que el traslado no desvirtúe la naturaleza de los bienes culturales expuestos.

IX

El Título V se refiere al patrimonio documental, bibliográfico, audiovisual e informático y al régimen general de los archivos y bibliotecas. Se define aquél como integrante del patrimonio cultural valenciano y se ordena la formación del Censo del Patrimonio Documental Valenciano y del Catálogo del Patrimonio Bibliográfico y Audiovisual Valenciano, pero se prevé el acceso al Inventario General, con la categoría incluso de Bienes de Interés Cultural, solo para los bienes incluidos en dichos Censo y Catálogo que tengan valor cultural significativo, con objeto de no extender abusivamente las medidas y limitaciones que la Ley establece para los bienes del Inventario al ingente número de documentos y obras bibliográficas que integran el mencionado patrimonio. Por otra parte, se determinan las líneas generales del régimen de los archivos y bibliotecas, creándose el Sistema Archivístico Valenciano, y se ordena el establecimiento por vía reglamentaria de las normas sobre conservación y vigencia administrativa de los documentos de las administraciones públicas.

X

El Título VI contiene las medidas de fomento del patrimonio cultural, dirigidas, por una parte, a compensar a los titulares de bienes del patrimonio cultural de las cargas y limitaciones en sus derechos que la Ley les impone. Significativamente, la Ley sitúa al frente de este Título el reconocimiento del interés público de las actividades de conservación y promoción del patrimonio cultural y su carácter de fuente de riqueza económica colectiva, estableciendo la consecuente obligación de la Administración de cooperar a las mismas cuando sean llevadas a cabo por los particulares. Se configuran así las ayudas públicas previstas en la Ley como un derecho de los particulares derivado del cumplimiento de las obligaciones que la propia Ley les impone, superando la concepción de mera concesión graciosa con que en la práctica se las ha venido regulando. Se trata con ello de fomentar el interés de los titulares de estos bienes en su conservación y mantenimiento, no por la vía, tantas veces inoperante por sí misma, de la obligación, la prohibición y la sanción, sino preferentemente mediante la cooperación pública al sostenimiento de las cargas que la naturaleza cultural de los bienes conlleva para sus propietarios.

Se prevén tres tipos de medidas en relación con los titulares de los bienes. El primero se centra en la ayuda directa a las actuaciones de conservación y acrecentamiento del patrimonio cultural, mediante la financiación del coste de dichas actuaciones con cargo a las consignaciones presupuestarias que a tal efecto se harán anualmente en la Ley de Presupuestos de la Generalitat. Se establece el derecho de los titulares de bienes inmuebles de interés cultural de recibir ayuda pública para el sostenimiento de la carga que supone la visita pública de dichos bienes. Y se opta por concentrar los recursos que la Generalitat destina a la conservación y fomento del patrimonio cultural mediante la obligación de consignar anualmente para dicho fin en la Ley de Presupuestos una cantidad equivalente al 1% del importe del capítulo de inversiones reales de los presupuestos del ejercicio anterior, en lugar del denominado uno por ciento cultural del presupuesto de cada obra pública que se ejecute, sistema este último que la práctica ha demostrado de difícil control y escaso cumplimiento.

El segundo tipo de medidas se refiere al acceso al crédito oficial o subsidiado con fondos públicos de los titulares de bienes del patrimonio cultural y su objeto es fomentar el interés de éstos en la conservación y rehabilitación de dichos bienes, situándolos en este aspecto en condiciones de igualdad, cuando menos, con las viviendas de nueva construcción.

Y, por último, el tercer tipo de medidas hace referencia a los beneficios fiscales de que gozan estos bienes. En este punto la Ley ha de contentarse con una declaración general como la contenida en el artículo 95, cuyo desarrollo queda condicionado necesariamente a la ampliación de la capacidad normativa de las Comunidades Autónomas en materia tributaria. No obstante, se incentiva la aplicación por parte de las corporaciones locales de los beneficios fiscales previstos por la legislación estatal y se establece la posibilidad del pago con bienes inscritos en el Inventario General de toda clase de deudas con la Hacienda de la Generalitat.

En otra dirección, las medidas previstas en el Título VI hacen referencia a la acción pública encaminada a promover en la sociedad el aprecio a los valores del patrimonio cultural, a través de la enseñanza, en todos sus niveles, y del reconocimiento oficial de las actuaciones destacadas llevadas a cabo por particulares en defensa de este patrimonio. No es ajena a este mismo fin la obligación, que se establece con carácter general para los entes públicos valencianos, de destinar con preferencia los inmuebles de que sean titulares a una actividad pública que no desvirtúe sus valores artísticos, históricos o culturales, lo que, por un lado, favorece su conservación y, por otro, familiariza a los ciudadanos con dichos bienes y fomenta su aprecio por ellos. Y, en el mismo sentido, se prevé la cesión a los particulares, bajo determinadas condiciones, del uso de los inmuebles de titularidad pública cuando ello redunde en su mejor conservación y apreciación pública.

XI

La Ley dedica su último Título a las infracciones y sanciones, que se tipifican en la mayor parte de los casos atendiendo a la importancia del daño causado al bien. Las actividades constitutivas de infracción no podrán ser nunca fuente de lucro para el infractor. Se consagra además el principio de necesidad de reparación del daño causado y se aumenta notablemente, en relación con la normativa aplicable hasta ahora, el límite máximo de la sanción por infracciones graves.

La innecesariedad de la aplicación del régimen sancionador previsto en la Ley será la mejor prueba del cumplimiento de la voluntad colectiva de la que ella misma es expresión: el propósito decidido de los valencianos de conservar y acrecentar la riqueza insustituible de su patrimonio cultural.

TÍTULO I

Del patrimonio cultural valenciano

CAPÍTULO I

Disposiciones generales

*Artículo 1. Objeto***3**

1. La presente ley tiene por objeto la protección, la conservación, la difusión, el fomento, la investigación y el acrecentamiento del patrimonio cultural valenciano.

2. El patrimonio cultural valenciano está constituido por los bienes muebles e inmuebles de valor histórico, artístico, arquitectónico, arqueológico, paleontológico, etnológico, documental, bibliográfico, científico, técnico, o de cualquier otra naturaleza cultural, existentes en el territorio de la Comunitat Valenciana o que, hallándose fuera de él, sean especialmente representativos de la historia y la cultura valenciana. La Generalitat promoverá el retorno a la Comunitat Valenciana de estos últimos a fin de hacer posible la aplicación a ellos de las medidas de protección y fomento previstas en esta ley.

3. También forman parte del patrimonio cultural valenciano, en calidad de bienes inmateriales del patrimonio etnológico, las creaciones, conocimientos, técnicas, prácticas y usos más representativos y valiosos de las formas de vida y de la cultura tradicional valenciana.

Asimismo, forman parte de dicho patrimonio como bienes inmateriales las expresiones de las tradiciones del pueblo valenciano en sus manifestaciones musicales, artísticas, deportivas, religiosas, gastronómicas o de ocio, y en especial aquellas que han sido objeto de transmisión oral, las que mantienen y potencian el uso del valenciano y los festejos taurinos tradicionales de la Comunitat Valenciana. **4**

4. Los Bienes Inmateriales de Naturaleza Tecnológica que constituyan manifestaciones relevantes o hitos de la evolución tecnológica de la Comunitat Valenciana son, así mismo, elementos integrantes del patrimonio cultural valenciano.

*Artículo 2. Clases de bienes*

Los bienes que, a los efectos de la presente Ley, integran el patrimonio cultural valenciano pueden ser:

a) Bienes de Interés Cultural Valenciano. Son aquellos que por sus singulares características y relevancia para el patrimonio cultural son objeto de las especiales medidas de protección, divulgación y fomento que se derivan de su declaración como tales.

b) Bienes inventariados no declarados de interés cultural. Son aquellos que por tener alguno de los valores mencionados en el artículo primero en grado particularmente significativo, aunque sin la relevancia reconocida a los Bienes de Interés Cultural, forman parte del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano y gozan del régimen de protección y fomento que de dicha inclusión se deriva.

c) Bienes no inventariados del patrimonio cultural. Son todos los bienes que, conforme al artículo 1.2 de esta Ley, forman parte del patrimonio cultural valenciano y no están incluidos en ninguna de las dos categorías anteriores. Serán objeto de las medidas de protección que esta Ley prevé con carácter general para los bienes del patrimonio cultural, así como de cuantas otras puedan establecer las normas de carácter sectorial por razón de sus valores culturales.

*Artículo 3. Divulgación*

Sin perjuicio de la competencia que el artículo 2.3 de la Ley del Patrimonio Histórico Español atribuye a la Administración del Estado, la Generalitat promoverá la divulgación del conocimiento del patrimonio cultural valenciano, tanto en el interior de la Comunidad Autónoma como fuera de ella, pudiendo establecer o impulsar, en el ámbito de sus competencias, los oportunos intercambios culturales, convenios o acuerdos con organismos públicos y con particulares, nacionales, supranacionales o extranjeros.

*Artículo 4. Colaboración entre las administraciones públicas***5**

1. Las administraciones públicas valencianas actuarán de conformidad con el deber de colaboración, con el fin de mejorar la eficiencia de la gestión pública, facilitar la utilización conjunta de medios y servicios públicos y cumplir con la legislación de estabilidad presupuestaria y sostenibilidad financiera para la mejor consecución de los fines previstos en esta ley. La Generalitat prestará asistencia técnica a las demás administraciones públicas valencianas y establecerá los medios de colaboración con ellas en los casos y en la medida en que fuere necesario para el cumplimiento de los fines de la presente ley.

2. Los municipios están obligados a proteger y dar a conocer los valores del patrimonio cultural existente en su respectivo ámbito territorial. Para ello, podrán colaborar con la Generalitat, mediante las fórmulas de colaboración interadministrativa previstas en la presente ley y en la legislación sobre régimen local y sobre régimen jurídico del sector público, especialmente en los siguientes supuestos:

a) Tramitar, en los términos previstos en esta ley y en la legislación urbanística, medioambiental y demás que resulten de aplicación en materia de protección del patrimonio cultural, los instrumentos urbanísticos que garanticen la conservación, la difusión, el fomento, la investigación y el acrecentamiento del patrimonio cultural valenciano, en los términos y plazos establecidos al efecto.

b) Comunicar a la Administración de la Generalitat cualquier amenaza, daño o perturbación de su función social de que sean objeto tales bienes, así como las dificultades y necesidades de cualquier orden que tengan para el cumplimiento de las obligaciones establecidas en la presente Ley.

c) Adoptar las medidas cautelares necesarias para evitar el deterioro, la pérdida o la destrucción de los bienes del patrimonio cultural.

d) Ejercer las demás funciones que expresamente les atribuye esta ley.

Se dará preferencia a la suscripción de convenios de colaboración con aquellos municipios que cuenten con Catálogo de Bienes y Espacios Protegidos y, en su caso, Planes Especiales de Protección o asuman el compromiso de su tramitación conforme a la letra a) de este apartado.

3. Las diputaciones provinciales y la Generalitat colaborarán en el desarrollo de los instrumentos urbanísticos previstos en los artículos 34 y 47 de esta ley, la conservación, la protección y la puesta en valor de los bienes integrantes del patrimonio cultural, mediante las fórmulas de colaboración interadministrativa previstas en la presente ley y en la legislación sobre régimen local y sobre régimen jurídico del sector público.

4. Las universidades valencianas podrán ejercer cuantas funciones les sean encomendadas por la Conselleria competente en materia de cultura y colaborar con esta a través de los mismos mecanismos de colaboración y cooperación previstos para las administraciones públicas valencianas.

5. La articulación de los mecanismos de coordinación, colaboración y cooperación entre las administraciones públicas y las corporaciones de derecho público reguladas en los apartados anteriores determinará los protocolos y los instrumentos conjuntos de actuación, así como los convenios de colaboración, en su caso, con contenido económico o sin él. La financiación de estos mecanismos de coordinación, colaboración y cooperación, cuando proceda, se fijará a través de convenios de colaboración plurianuales u otras fórmulas previstas en la normativa vigente, que serán coherentes, en su caso, con el plan estratégico de subvenciones de la conselleria competente en materia de cultura.

6. El contenido, suscripción, efectos, duración y extinción de los convenios se establecerá reglamentariamente, además de por lo que se dispone para los mismos en la legislación del régimen jurídico del sector público y sobre régimen local.

*Artículo 5. Colaboración de los particulares*

1. Los propietarios y poseedores de bienes del patrimonio cultural valenciano deben custodiarlos y conservarlos adecuadamente a fin de asegurar el mantenimiento de sus valores culturales y evitar su pérdida, destrucción o deterioro.

2. Cualquiera que tuviera conocimiento del peligro de destrucción, deterioro o perturbación en su función social de un bien del patrimonio cultural, o de la consumación de tales hechos, deberá comunicarlo inmediatamente a la administración de la Generalitat o al Ayuntamiento correspondiente, quienes adoptarán sin dilación las medidas procedentes en cumplimiento de la presente Ley.

3. Todas las personas físicas y jurídicas están legitimadas para exigir el cumplimiento de esta Ley ante las administraciones públicas de la Comunidad Valenciana. La legitimación para el ejercicio de acciones ante los tribunales de justicia se regirá por la legislación del Estado.

4. La Generalitat Valenciana fomentará el marco de colaboración con asociaciones de voluntariado para la conservación y difusión del patrimonio cultural valenciano.

*Artículo 6. Colaboración de la Iglesia Católica*

1. Sin perjuicio de cuanto se dispone en los acuerdos suscritos entre el Estado Español y la Santa Sede, la Iglesia Católica, como titular de una parte singularmente importante de los bienes que integran el patrimonio cultural valenciano, velará por la protección, conservación y divulgación de los mismos y prestará a las administraciones públicas competentes la colaboración adecuada al cumplimiento de los fines de esta Ley, con sujeción a las disposiciones de la misma.

2. La Generalitat podrá establecer medios de colaboración con la Iglesia Católica al objeto de elaborar y desarrollar planes de intervención conjunta que aseguren la más eficaz protección del patrimonio cultural de titularidad eclesiástica en el ámbito de la Comunidad Valenciana. Asimismo podrá establecer la adecuada colaboración a los mismos fines con las demás confesiones religiosas reconocidas por la Ley.

*Artículo 7. Instituciones consultivas y órganos asesores*

1. Son instituciones consultivas de la Administración de la Generalitat en materia de patrimonio cultural el Consell Valencià de Cultura, la Real Academia de Bellas Artes de San Carlos, las universidades de la Comunitat Valenciana, el Consejo Asesor de Archivos, el Consejo de Bibliotecas, el Consejo Asesor de Arqueología y Paleontología, la Real Academia de Cultura Valenciana, Lo Rat Penat y cuantas otras sean creadas o reconocidas por el Consell, sin perjuicio del asesoramiento que pueda recabarse de otros organismos profesionales y entidades culturales. **6**

2. Serán órganos asesores de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia en el ejercicio ordinario de sus funciones en materia de patrimonio cultural, además de la Junta de Valoración de Bienes a que se refiere el artículo 8, las comisiones técnicas que se establezcan reglamentariamente para las distintas materias que son objeto de esta Ley.

*Artículo 8. Junta de Valoración de Bienes*

1. Se crea la Junta de Valoración de Bienes del Patrimonio Cultural Valenciano como órgano asesor de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia. La Junta estará compuesta por ocho vocales. Seis de ellos serán designados, a propuesta de las instituciones consultivas señaladas en el artículo 7.1 de la presente Ley, por el Conseller de Cultura, Educación y Ciencia entre personas de reconocida competencia en las distintas materias que son objeto de las funciones de la Junta. Los dos vocales restantes serán designados por el Conseller de Economía, Hacienda y Administración Pública. El nombramiento del Presidente y del Vicepresidente de la Junta se regulará reglamentariamente.

2. Son funciones de la Junta:

a) Valorar los bienes de carácter cultural que la Generalitat se proponga adquirir con destino a museos, bibliotecas, archivos u otros centros de depósito cultural de titularidad pública, cuando éstos carezcan de sus propios órganos de valoración.

b) Informar sobre el ejercicio por la Generalitat Valenciana de los derechos de tanteo y retracto establecidos en el artículo 22.

c) Informar la autorización por la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia de la permuta de bienes de titularidad pública incluidos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, prevista en el artículo 24.

d) Ser oída previamente a la emisión por la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia del informe vinculante preceptuado en el artículo 96 para la aceptación de bienes culturales en pago de deudas con la Hacienda de la Generalitat Valenciana.

e) Realizar cuantas valoraciones de bienes de carácter cultural le sean solicitadas por la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia y, a través de ésta y en la forma que reglamentariamente se determine, por las demás administraciones públicas valencianas, para el mejor cumplimiento de los fines de esta Ley.

f) Las demás que legal o reglamentariamente se le atribuyan.

CAPÍTULO II

Normas generales de protección

del patrimonio cultural

*Artículo 9. Protección y promoción pública*

1. Los poderes públicos garantizan la protección, conservación y acrecentamiento del patrimonio cultural valenciano, así como el acceso de todos los ciudadanos a los bienes que lo integran, mediante la aplicación de las medidas que esta Ley prevé para cada una de las diferentes clases de bienes.

2. La acción de las administraciones públicas se dirigirá de modo especial a facilitar la incorporación de los bienes del patrimonio cultural a usos activos y adecuados a su naturaleza, como medio de promover el interés social en su conservación y restauración.

*Artículo 10. Suspensión de intervenciones***7**

1. La conselleria competente en materia de cultura suspenderá cautelarmente cualquier intervención en bienes muebles o inmuebles que posean alguno de los valores mencionados en el artículo 1.2 de esta ley cuando estime que la intervención pone en peligro dichos valores.

En todo caso, y sin perjuicio de las competencias municipales, serán objeto de suspensión las intervenciones que, sujetas a la tutela patrimonial, se ejecuten sin autorización, se aparten de la misma o con vulneración del planeamiento aprobado a tal efecto. Asimismo, en el marco de lo dispuesto en el artículo 35.5, se podrá acordar la suspensión de intervenciones que hayan sido autorizadas conforme a lo dispuesto en esta ley cuando aparezcan signos o elementos de valor cultural que evidencien la falta de adecuación de la autorización concedida.

2. Tratándose de bienes inmuebles, requerirá al Ayuntamiento correspondiente a que adopte las medidas necesarias para la efectividad de la suspensión que serán ejecutadas subsidiariamente por la propia Conselleria en defecto de actuación municipal. En el plazo de dos meses a contar desde la suspensión la Conselleria, previo informe del Ayuntamiento, acordará lo que en cada caso sea procedente, incluida, en su caso, la iniciación del procedimiento correspondiente para la inscripción del bien en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano. Transcurrido el plazo señalado sin que hubiere recaído resolución se entenderá levantada la suspensión.

*Artículo 11. Impacto ambiental y transformación del territorio***8**

1. Los estudios de impacto ambiental relativos a toda clase de proyectos, públicos o privados, o los estudios ambientales y territoriales estratégicos relativos a los planes urbanísticos que requieran evaluación ambiental ordinaria, cuando puedan incidir sobre bienes integrantes del patrimonio cultural valenciano que afecten a la ordenación estructural, tendrán que incorporar el informe de la conselleria competente en materia de cultura sobre la conformidad del proyecto o plan con la normativa de protección del patrimonio cultural. Este informe se emitirá en el plazo improrrogable de cuarenta y cinco días y vinculará al órgano que tenga que realizar la evaluación ambiental en cuanto a las materias de patrimonio cultural valenciano que sean competencia de la Generalitat y tengan incidencia en la ordenación estructural. **9**

2. Transcurridos cuarenta y cinco días desde que se solicitó, se entenderá emitido en sentido desfavorable en materia de la ordenación estructural. El transcurso del plazo expresado no eximirá a la conselleria competente en materia de cultura de la obligación de emitir el informe correspondiente. **10**

3. Tratándose de proyectos incluidos en planes o programas de infraestructuras aprobados por La Generalitat, una vez expirado el plazo al que se hace mención en el primer párrafo de este artículo, se podrá requerir por escrito a la conselleria competente en materia de cultura a fin de que emita el informe; pasados 30 días desde la presentación del requerimiento sin que éste se haya evacuado, se entenderá emitido en sentido favorable, pudiéndose proseguir las actuaciones, sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 83.3 de la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de régimen jurídico de las administraciones públicas y del procedimiento administrativo común.

4. El plazo para la emisión de este informe comenzará a computar a partir de la aportación, ante el órgano competente en materia de patrimonio cultural, del estudio de impacto ambiental elaborado conforme a lo establecido en el apartado siguiente.

5. La conselleria competente en materia de cultura determinará las actuaciones previas necesarias para la elaboración del informe contemplado en el apartado anterior que, en su caso, se someterán al régimen de autorizaciones previsto en la presente ley.

6. Aquellos proyectos de planificación o transformación del territorio que por la legislación específica no estén sujetos a trámites de evaluación ambiental pero que comprendan en su ámbito bienes inscritos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano o bienes de naturaleza arqueológica o paleontológica, tendrán que someterse a informe previo de la conselleria competente en materia de cultura, que será vinculante en cuanto a las materias de patrimonio cultural valenciano que sean competencia de la Generalitat y tengan incidencia en la ordenación urbanística. **11**

*Artículo 12. Comercio de bienes muebles*

Las personas físicas o jurídicas dedicadas habitualmente al comercio de bienes muebles integrantes del patrimonio cultural valenciano, de las características que reglamentariamente se señalarán, se inscribirán en el registro que a tal efecto llevará la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia. Deberán también formalizar ante dicha Conselleria un libro-registro en el que anotarán las transacciones que efectúen sobre aquellos bienes cuando reúnan el valor y demás circunstancias que asimismo se determinarán reglamentariamente.

*Artículo 13. Exportación*

1. La exportación de los bienes del patrimonio cultural valenciano se regirá por lo dispuesto en la legislación del Estado.

2. La Generalitat realizará ante la Administración del Estado los actos conducentes a que aquellos bienes muebles ilegalmente exportados que formen parte del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano o que, con arreglo a esta Ley, debieran ser inscritos en él, sean destinados a museos, a bibliotecas o a archivos públicos situados en la Comunidad Valenciana cuando hubieren sido recuperados y, conforme a lo previsto en la legislación estatal, no fuesen cedidos a sus anteriores propietarios.

*Artículo 14. Inspección y vigilancia***12**

1. Reglamentariamente se determinará la estructura y funcionamiento de los órganos de inspección y vigilancia del patrimonio cultural que aseguren el cumplimiento de las disposiciones de esta ley. Dichos órganos estarán integrados por personal especializado en la protección del patrimonio cultural que dependerá funcionalmente de la conselleria competente en materia de cultura.

2. La inspección autonómica podrá solicitar de las Administraciones municipales cuantos datos y antecedentes fueran necesarios para el ejercicio de sus competencias.

3. Las fuerzas y cuerpos de seguridad, en el ámbito de sus respectivas competencias, colaborarán con la función inspectora, prestando su auxilio cuando se les solicite.

4. El personal adscrito a la inspección tendrá la consideración de agente de la autoridad y estará capacitado para recabar, con dicho carácter, cuanta información, documentación y ayuda material precise para el adecuado cumplimiento de sus funciones. Este personal está facultado para requerir y examinar toda clase de documentos relativos al planeamiento, comprobar la adecuación de los actos de intervención, edificación y uso a la normativa urbanística y patrimonial aplicable y obtener la información necesaria para el cumplimiento de sus funciones. En su actuación deberá facilitársele libre acceso a las fincas, edificaciones o locales donde se realicen las obras o usos que se pretendan inspeccionar y que no tengan la condición de domicilio o de lugar asimilado a éste.

5. De las actas de inspección se librará una copia a las personas afectadas que lo soliciten por escrito.

6. Las actas de la inspección gozan de la presunción de veracidad, y su valor y fuerza probatorios sólo cederán cuando en el expediente que se instruya como consecuencia de las mismas se acredite lo contrario de manera inequívoca e indubitada.

TÍTULO II

Del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano

y del régimen de protección de los bienes inventariados

CAPÍTULO I

Del Inventario General

*Artículo 15. Objeto y contenido del Inventario***13**

1. Se crea el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, adscrito a la Conselleria competente en materia de cultura, como instrumento unitario de protección de los bienes muebles, inmuebles e inmateriales del patrimonio cultural cuyos valores deban ser especialmente preservados y conocidos.

2. En el Inventario se inscribirán:

1.º Los bienes muebles, inmuebles e inmateriales, declarados de interés cultural conforme a lo dispuesto en el capítulo III del título II de esta ley. Formarán la sección 1ª del Inventario.

2.º Los Bienes Inmuebles de Relevancia Local, incluidos con este carácter en los Catálogos de Bienes y Espacios Protegidos. Se inscribirán en la sección 2ª del Inventario.

3.º Los Bienes Muebles de Relevancia Patrimonial cuya inclusión en el Inventario haya sido ordenada según lo previsto en el título II, capítulo IV, sección 2ª, de esta ley. Integrarán la sección 3ª del Inventario.

4.º Los bienes de naturaleza documental, bibliográfica y audiovisual de relevancia patrimonial, los cuales se inscribirán en la sección 4ª del Inventario de conformidad con lo previsto en el título V.

5.º Los Bienes Inmateriales de Relevancia Local, cuyo valor y representatividad para los ámbitos comarcales y locales, haga conveniente su inscripción en la sección 5ª del Inventario.

6.º Los Bienes Inmateriales de Naturaleza Tecnológica de Relevancia Patrimonial, que constituyan manifestaciones relevantes o hitos de la evolución tecnológica de la Comunitat Valenciana. Se inscribirán en la sección 6ª del Inventario.

3. A los efectos de esta ley, se consideran bienes inmuebles, además de los enumerados en el artículo 334 del Código Civil, todos aquellos elementos que sean consustanciales a los edificios o inmuebles de los que formen o hayan formado parte, aun cuando pudieren ser separados de ellos como un todo perfecto y aplicados a otras construcciones o a usos distintos del original.

Sin embargo, se considerarán bienes muebles, a los efectos de su inclusión como tales en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, aquellos objetos de relevante valor cultural que estén incorporados a un inmueble carente de dicho valor o cuyo estado de ruina haga imposible su conservación.

4. Es función del Inventario la identificación y documentación sistemáticas de los bienes que, conforme a esta ley, deben formar parte de él, a fin de hacer posible la aplicación a éstos de las medidas de protección y fomento previstas en ella, así como facilitar la investigación y la difusión del conocimiento del patrimonio cultural.

*Artículo 16. Elaboración del Inventario.*

1. La Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia elaborará y mantendrá, mediante la permanente actualización de sus datos, el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, para lo que las administraciones públicas y los particulares le prestarán su colaboración en los términos establecidos en esta Ley.

2. Sin perjuicio de lo establecido en la Disposición Adicional Primera, la inclusión y exclusión de bienes del Inventario se hará con arreglo al procedimiento previsto en este Título para cada una de las clases de bienes inventariables.

3. Los propietarios o poseedores de bienes del patrimonio cultural valenciano deberán facilitar a las administraciones públicas competentes el examen de dichos bienes, así como las informaciones pertinentes, para su inclusión, si procede, en el Inventario.

4. A los solos efectos de la elaboración del Inventario General, los propietarios o poseedores de bienes muebles del patrimonio cultural, del valor y características que reglamentariamente se determinen, están obligados a comunicar su existencia a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia.

*Artículo 17. Publicidad*

1. El Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano tendrá carácter público, sin perjuicio de las restricciones que esta misma Ley establece respecto del patrimonio arqueológico y paleontológico.

2. No obstante lo dispuesto en el apartado anterior, se requerirá consentimiento expreso de su titular para la consulta de datos relativos a la propiedad y valor de los bienes inscritos, excepto los de titularidad pública, y a su localización cuando se trate de bienes muebles.

3. La Generalitat Valenciana facilitará el acceso al Inventario de los particulares y las entidades públicas mediante el establecimiento de una red descentralizada de transmisión de datos.

4. Reglamentariamente se determinarán las condiciones y formas de acceso a los datos contenidos en el Inventario.

CAPÍTULO II

Régimen general de protección

de los bienes inventariados

*Artículo 18. Obligaciones de los titulares***14**

1. Las personas propietarias y poseedoras por cualquier título de bienes incluidos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano están obligadas a conservarlos y a mantener la integridad de su valor cultural.

2. Podrán destinar los bienes inventariados de que sean titulares a los usos que tengan por convenientes, siempre que no fueren incompatibles con las obligaciones impuestas en el apartado anterior. No obstante, cualquier cambio de uso deberá ser comunicado previamente, por escrito, a la conselleria competente en materia de cultura. La no oposición de esta en el plazo de un mes, a contar desde la recepción de la comunicación, supondrá la aprobación del nuevo uso.

Tratándose de bienes declarados de interés cultural será necesaria la autorización previa de la conselleria

competente en materia de cultura, en los términos de los artículos 36.2 y 41.1 de esta ley. No obstante, precisará únicamente de declaración responsable la celebración de actividades recreativas o socioculturales, que sean de carácter ocasional, reversible, por tiempo limitado y que no supongan afección sobre los bienes declarados de interés cultural.

3. Igualmente están obligados a proporcionar a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia toda información que ésta les requiera sobre el estado de tales bienes y el uso que se les estuviera dando, así como a facilitar su inspección y examen a los efectos previstos en esta Ley. La misma obligación tendrán respecto del Ayuntamiento donde se halle el bien cuando se trate de inmuebles o de bienes muebles declarados de interés cultural.

4. Deberán también permitir el acceso de los investigadores a los bienes inventariados, previa solicitud razonada. El cumplimiento de esta obligación podrá ser dispensado excepcionalmente por la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia cuando considere, por resolución motivada, haber causa justificada para ello.

5. La transmisión por actos inter vivos o mortis causa o la formalización de cualquier otro negocio jurídico, así como los traslados y demás actos materiales sobre los bienes inventariados, deberán ser comunicados a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia para su anotación en el Inventario General. En caso de transmisión inter vivos o de constitución de cualquier derecho real el transmitente estará obligado a dar a conocer al adquirente la existencia de la inscripción en el Inventario.

*Artículo 19. Ejecución subsidiaria*

1. La Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, cuando los propietarios o poseedores de bienes incluidos en el Inventario General no llevaren a cabo las actuaciones precisas para el cumplimiento de la obligación de conservación y mantenimiento establecida en el artículo 18, podrá, previo requerimiento a los interesados, ordenar su ejecución subsidiaria por la propia Administración, siendo el coste íntegro de dichas actuaciones con cargo al obligado.

2. Las actuaciones de conservación y mantenimiento de los bienes inventariados realizadas voluntariamente por sus titulares serán objeto de las ayudas previstas en el Título VI de esta Ley.

*Artículo 20. Prohibición de derribo*

Los bienes inmuebles incluidos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano no podrán derribarse, total o parcialmente, mientras esté en vigor su inscripción en el Inventario. Si ésta quedare sin efecto, sólo podrá otorgarse licencia de demolición, de acuerdo con lo establecido en la legislación urbanística, previa la exclusión del inmueble del correspondiente Catálogo de Bienes y Espacios Protegidos.

*Artículo 21. Expropiación*

1. Constituirá causa de interés social para la expropiación por la Generalitat de los bienes incluidos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano el peligro de destrucción o deterioro del bien, o el destino del mismo a un uso incompatible con sus valores. Podrán expropiarse por igual causa los inmuebles que perturben o impidan la contemplación de un bien incluido en el Inventario General o sean causa de riesgo o perjuicio para el mismo, respetándose la trama urbana de que forme parte el edificio.

2. Los Ayuntamientos podrán acordar la expropiación en los mismos casos, cuando se trate de bienes inmuebles incluidos en el Inventario General, que se hallen en su término municipal, debiendo notificar su propósito a la Generalitat, que podrá ejercitar con carácter preferente esta potestad iniciando el correspondiente expediente dentro de los dos meses siguientes a la notificación.

*Artículo 22. Derechos de tanteo y retracto***15**

1. Sin perjuicio de los derechos de adquisición preferente que la Ley del Patrimonio Histórico Español establece a favor de la Administración del Estado, quienes se propusieren la transmisión a título oneroso del dominio o de derechos reales de uso y disfrute sobre un bien incluido en la Sección Primera del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, o respecto del que se hubiera iniciado expediente de inclusión, deberán notificarlo a la conselleria competente en materia de cultura y al ayuntamiento en cuyo término municipal se encuentre el bien a los efectos previstos en el apartado siguiente, indicando la identidad de la persona adquirente y el precio, forma de pago y demás condiciones de la transmisión que se pretende. Tratándose de bienes inmuebles, se identificará con precisión mediante la aportación de plano de situación e identificación catastral y registral, en su caso. **16**

2. Dentro de los dos meses siguientes a la notificación recibida por la Conselleria competente en materia de cultura, La Generalitat podrá ejercitar el derecho de tanteo, para sí o para otras entidades de derecho público o de carácter cultural o benéfico declaradas de utilidad pública, obligándose al pago en idénticas condiciones que las pactadas por los que realizan la transmisión. El tanteo podrá ser ejercitado también por los Ayuntamientos, en el mismo plazo, en relación con los bienes inmuebles situados en su término municipal. El ejercicio del derecho de tanteo por La Generalitat tendrá en todo caso carácter preferente.

3. Si el propósito de enajenación no se hubiese notificado adecuadamente o la transmisión se hubiera realizado en condiciones distintas a las notificadas, La Generalitat, y subsidiariamente el Ayuntamiento correspondiente cuando se trate de bienes inmuebles, podrá, en los mismos términos establecidos para el tanteo, ejercer el derecho de retracto en el plazo de seis meses desde que tuvo conocimiento fehaciente de la transmisión.

4. En toda clase de subastas públicas en que se pretenda la enajenación de bienes inscritos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, o respecto de los que se hubiera incoado expediente de inscripción, así como de bienes muebles no inventariados que posean el valor y las características que reglamentariamente se determinarán, los subastadores deberán notificar la subasta a la Conselleria competente en materia de cultura con una antelación no inferior a un mes, indicando el precio de salida a subasta del bien, y el lugar y hora de celebración de ésta. La Conselleria comunicará las subastas relativas a bienes inmuebles al Ayuntamiento del lugar donde se hallen situados. La Generalitat, y subsidiariamente el ayuntamiento correspondiente cuando se trate de bienes inmuebles, podrá, en los términos establecidos en el apartado 2, ejercer los derechos de tanteo y retracto sobre los bienes objeto de la subasta, por el precio de salida o de remate respectivamente.

5. Lo dispuesto en este artículo no será de aplicación a los inmuebles comprendidos en Conjuntos Históricos que no hayan sido objeto de inscripción independiente en el Inventario.

*Artículo 23. Escrituras públicas***17**

No se autorizarán, ni se inscribirán en el Registro de la Propiedad o Mercantil, escrituras públicas de transmisión del dominio y de constitución o transmisión derechos reales de uso y disfrute sobre los bienes a que se refiere el artículo anterior sin la previa y fehaciente justificación de que se ha notificado al órgano competente en materia de cultura el propósito de transmisión, mediante la aportación de la correspondiente copia sellada, testimonio de la cual se incorporará a la escritura.

*Artículo 24. Limitaciones a su transmisión*

1. Los bienes incluidos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano de que sean titulares las administraciones públicas de la Comunidad Valenciana son inalienables e imprescriptibles, salvo las transmisiones que puedan acordarse entre las administraciones públicas.

2. No obstante lo dispuesto en el apartado anterior y sin perjuicio del régimen jurídico del dominio público, las administraciones públicas de la Comunidad Valenciana podrán, por causa de interés público y con autorización de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, oída la Junta de Valoración de Bienes del Patrimonio Cultural Valenciano, acordar con los particulares la permuta de sus bienes, muebles o inmuebles, incluidos en el Inventario General, siempre que no estén declarados de interés cultural, con otros de al menos igual valor cultural. La permuta no supondrá en ningún caso la exclusión de los bienes enajenados del régimen de protección de los bienes inventariados.

3. Tratándose de bienes muebles, podrán, con los mismos requisitos, acordar su permuta también con entidades públicas o particulares extranjeros, previa la obtención de la preceptiva autorización de exportación por parte de la Administración del Estado, conforme a lo previsto en la legislación estatal sobre el patrimonio histórico.

4. La transmisión de los bienes inventariados de que sean titulares las instituciones eclesiásticas se regirá por la legislación estatal.

*Artículo 25. Bienes inmateriales*

El régimen de protección de los bienes inmateriales que, según lo previsto en el artículo 15, sean inscritos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano será el específicamente previsto para ellos en la presente Ley.

CAPÍTULO III

De los Bienes de Interés Cultural Valenciano

Sección primera. Disposiciones generales

*Artículo 26. Clases***18**

1. Los Bienes de Interés Cultural serán declarados atendiendo a la siguiente clasificación:

A) Bienes inmuebles. Serán adscritos a alguna de las siguientes categorías:

a) Monumento. Se declararán como tales las realizaciones arquitectónicas o de ingeniería y las obras de escultura colosal.

b) Conjunto Histórico. Es la agrupación de bienes inmuebles, continua o dispersa, claramente delimitable y con entidad cultural propia e independiente del valor de los elementos singulares que la integran.

c) Jardín Histórico. Es el espacio delimitado producto de la ordenación por el hombre de elementos naturales, complementado o no con estructuras de fábrica y estimado por razones históricas o por sus valores estéticos, sensoriales o botánicos.

d) Espacio Etnológico: Construcción o instalación o conjunto de éstas, vinculadas a formas de vida y actividades tradicionales, que, por su especial significación sea representativa de la cultura valenciana.

e) Sitio Histórico. Es el lugar vinculado a acontecimientos del pasado, tradiciones populares o creaciones culturales de valor histórico, etnológico o antropológico.

f) Zona Arqueológica. Es el paraje donde existen bienes cuyo estudio exige la aplicación preferente de métodos arqueológicos, hayan sido o no extraídos y tanto se encuentren en la superficie, como en el subsuelo o bajo las aguas.

g) Zona Paleontológica. Es el lugar donde existe un conjunto de fósiles de interés científico o didáctico relevante.

h) Parque Cultural. Es el espacio que contiene elementos significativos del patrimonio cultural integrados en un medio físico relevante por sus valores paisajísticos y ecológicos.

B) Bienes muebles, declarados individualmente, como colección o como fondos de museos y colecciones museográficas.

C) Documentos y obras bibliográficas, cinematográficas, fonográficas o audiovisuales, declaradas individualmente, como colección o como fondos de archivos y bibliotecas.

D) Bienes inmateriales. Pueden ser declarados de interés cultural las actividades, creaciones, conocimientos, prácticas, usos y técnicas representativos de la cultura tradicional valenciana, así como aquellas manifestaciones culturales que sean expresión de las tradiciones del pueblo valenciano en sus manifestaciones musicales, artísticas o de ocio, y en especial aquellas que han sido objeto de transmisión oral, las que mantienen y potencian el uso del valenciano y los festejos taurinos tradicionales de la Comunitat Valenciana. **19**

2. La declaración se hará mediante decreto del Consell, a propuesta de la Conselleria competente en materia de cultura, sin perjuicio de lo que dispone el artículo 6 de la Ley del Patrimonio Histórico Español respecto de los bienes adscritos a servicios públicos gestionados por la administración del estado o que formen parte del patrimonio nacional.

3. No podrá declararse de interés cultural la obra de un autor vivo sino mediando autorización expresa de su propietario y de su autor, salvo en el caso de Bienes Inmateriales de Naturaleza Tecnológica, siempre que haya transcurrido un plazo de cinco años desde su creación, con respeto a la legislación vigente en materia de propiedad intelectual.

*Artículo 27. Procedimiento***20**

1. La declaración de un Bien de Interés Cultural se hará en la forma establecida en el artículo anterior, previa la incoación y tramitación del correspondiente procedimiento por la Conselleria competente en materia de cultura. La iniciación del procedimiento podrá realizarse de oficio o a instancia de cualquier persona.

2. La solicitud de incoación habrá de ser resuelta en el plazo de tres meses. La denegación, en su caso, deberá ser motivada.

3. La incoación se notificará a las personas interesadas, si fueran conocidas, y al ayuntamiento del municipio donde se encuentre el bien.

Sin perjuicio de su eficacia desde la notificación, la resolución acordando la incoación se publicará en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana* y en el *Boletín Oficial del Estado* y se comunicará al Registro General de Bienes de Interés Cultural dependiente de la Administración del Estado para su anotación preventiva. Tratándose de monumentos, jardines históricos y espacios etnológicos se comunicará además al Registro de la Propiedad al mismo fin.

Se podrá sustituir la notificación de la incoación a las personas interesadas sin que ello afecte a las publicaciones exigidas en el párrafo anterior, por la publicación de la incoación en el tablón de anuncios del ayuntamiento del municipio donde se ubique el mismo, conjuntamente con la publicación de la información a través de las sedes electrónicas, portales o páginas web tanto del propio ayuntamiento como de la Generalitat, cuando el elevado número de personas interesadas, la concurrencia de razones de interés público relacionadas con la urgencia, peligro de desaparición, daño o expolio a los bienes referidos en la incoación, así lo aconsejen, previa declaración de los motivos que llevan a esta sustitución en la resolución de incoación. **21**

4. La incoación del procedimiento para la declaración de un Bien de Interés Cultural determinará la aplicación inmediata al bien afectado del régimen de protección previsto para los bienes ya declarados.

5. El procedimiento que se instruya deberá contar con los informes favorables a la declaración de al menos dos de las instituciones consultivas a que se refiere el artículo 7 de esta ley. Los informes podrán ser solicitados tanto por la administración que tramita el procedimiento como por quien, en su caso, instó la incoación.

Transcurridos tres meses desde la solicitud del informe sin que éste se hubiere emitido se entenderá que es favorable. No obstante, si constara en el expediente algún informe contrario a la declaración será necesaria la existencia de dos informes favorables expresos.

Cuando se trate de Bienes Inmateriales de Naturaleza Tecnológica a los que se refiere el artículo 26.1.D. de esta ley, se deberá recabar informe del órgano de la administración de La Generalitat competente en materia de nuevas tecnologías.

6. Tratándose de bienes inmuebles se dará audiencia al Ayuntamiento interesado y se abrirá un período de información pública por término de un mes. En el caso de bienes inmateriales, se dará audiencia a las entidades públicas y privadas más estrechamente vinculadas a la actividad propuesta para la declaración.

7. El procedimiento deberá resolverse en el plazo de un año si se refiere a un bien mueble, de dos años en el caso de bienes inmateriales y de quince meses si se trata de inmuebles, a contar desde la fecha de su incoación. Si el procedimiento se refiere a declaración de Conjuntos Históricos o Zonas Arqueológicas o Paleontológicas o Parques Culturales o de inmuebles que exijan un estudio complementario o que conlleven la inscripción de elementos en otras secciones del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano el plazo será de veinte meses. En este último supuesto, no serán de aplicación los plazos que para cada procedimiento concreto de inscripción en el Inventario se establecen en la presente ley. Una vez caducado el procedimiento, no podrá volver a iniciarse en los tres años siguientes, salvo a instancia de la propiedad o de alguna de las instituciones consultivas a las que se refiere el artículo 7 de esta ley.

*Artículo 28. Contenido de la declaración***22**

1. El decreto declarando un bien de interés cultural determinará con claridad los valores del bien que justifican la declaración y contendrá una descripción detallada del mismo, con sus partes integrantes, que permita una identificación precisa.

2. En el caso de los bienes inmuebles determinará además:

a) El carácter con que son declarados, según la clasificación contenida en el artículo 26 de esta ley.

b) La delimitación del entorno de protección cuando se trate de monumentos y jardines históricos, en todo caso. En los espacios etnológicos y zonas arqueológicas y paleontológicas el entorno será delimitado salvo en los supuestos en los que se justifique su innecesariedad. El entorno incluirá el subsuelo si procede y señalará los inmuebles que hayan de ser inscritos separadamente en el inventario como bienes de relevancia local, si no lo estuvieren ya, determinando, a tales efectos, la obligación para los ayuntamientos de inscribirlos en sus respectivos catálogos de bienes y espacios protegidos tal y como determina el artículo 46.1.

c) La delimitación del ámbito afectado por la declaración, cuando se trate de conjuntos históricos, sitios históricos y parques culturales, que no contaran con entorno de protección. La declaración determinará los inmuebles comprendidos en el ámbito que se declaran por sí mismos bienes de interés cultural o bienes de relevancia local, con sus correspondientes entornos de protección, cuando proceda.

d) La relación de las pertenencias o accesorios históricamente incorporados al monumento, jardín histórico o espacio etnológico, con la adscripción en la sección del inventario general que mejor se acomode a su naturaleza y valor cultural. Asimismo se identificará la posible existencia de bienes inmateriales asociados al mismo.

e) Las normas de protección del bien con arreglo a las particularidades detalladas en los apartados anteriores y que en el caso de que, conforme a lo dispuesto en esta ley, fuera preceptiva la aprobación de un plan especial de protección, regirán provisionalmente hasta la aprobación de dicho instrumento de ordenación.

3. Tratándose de colecciones de bienes muebles, la declaración enumerará y describirá cada uno de los elementos que integran la colección. En el caso de los fondos de museos, colecciones museográficas, archivos y bibliotecas se estará a lo dispuesto en los artículos 72 y 79 de esta ley.

4. En el caso de los bienes inmateriales, se deberá definir, además, su ámbito espacial y temporal.

*Artículo 29. Inscripción y publicidad***23**

1. El decreto declarando un Bien de Interés Cultural ordenará la inscripción de éste en la sección 1ª del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano. Asimismo determinará la inscripción del resto de bienes contenidos en la declaración en la sección del Inventario que corresponda.

2. La declaración se comunicará al Registro General de Bienes de Interés Cultural, dependiente de la administración del Estado, a los efectos de la inscripción prevista en la Ley del Patrimonio Histórico Español.

3. En el caso de conjuntos históricos, la declaración se notificará únicamente al ayuntamiento del municipio donde se ubique. Para el resto de los bienes, declarados de forma individual, se comunicará a las personas titulares del bien, así como al ayuntamiento. Además, en todos los casos se publicará en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana* y en el *Boletín Oficial del Estado*. **24**

4. Cuando se trate de Monumentos, Jardines Históricos y Espacios Etnológicos, la Conselleria competente en materia de cultura instará de oficio la inscripción gratuita de la declaración de interés cultural en el Registro de la Propiedad. En el caso de Conjuntos Históricos se hará la inscripción respecto de los inmuebles comprendidos en el Conjunto que se declaren por sí mismos Bien de Interés Cultural.

*Artículo 30. Extinción de la declaración de Bien de Interés Cultural*

1. La declaración de un Bien de Interés Cultural sólo podrá dejarse sin efecto en virtud de Decreto del Gobierno Valenciano, previa la tramitación de expediente, incoado de oficio o a instancia del titular de un interés legítimo y directo, con los mismos requisitos y garantías exigidos para la declaración, salvo lo que dispone el artículo 72.2 en relación con los fondos de museos y colecciones museográficas permanentes. Los informes a que se refiere el artículo 27.5 habrán de ser siempre expresos.

2. No podrán invocarse como causas para dejar sin efecto la declaración de un Bien de Interés Cultural las que deriven del incumplimiento de las obligaciones establecidas en esta Ley.

3. La resolución que deje sin efecto una declaración de interés cultural dará lugar a la cancelación de la correspondiente inscripción en la Sección 1ª del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, sin perjuicio de que, si así se dispone, se mantenga la inclusión del bien en cualquiera de las restantes secciones del Inventario.

4. De la resolución recaída se dará cuenta a la Administración del Estado para que produzca sus efectos en el Registro General de Bienes de Interés Cultural dependiente de ella.

5. Tratándose de Monumentos y Jardines Históricos, la resolución dejando sin efecto la declaración de interés cultural se comunicará también al Registro de la Propiedad para su constancia en el mismo.

*Artículo 31. Programas de actuaciones de conservación*

A efectos de la aplicación de las medidas de fomento previstas en esta Ley, los titulares de bienes declarados de interés cultural podrán presentar a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia programas de conservación y mantenimiento de dichos bienes, en los que se señalarán las actuaciones necesarias para su adecuada conservación y el coste estimado de éstas.

*Artículo 32. Régimen de visitas*

1. Para hacer posible el adecuado conocimiento y difusión pública de los bienes del patrimonio cultural valenciano, los propietarios y poseedores por cualquier título de bienes inmuebles declarados de interés cultural deberán facilitar la visita pública de éstos, al menos, durante cuatro días al mes, en días y horario predeterminados, que se harán públicos con la difusión adecuada tanto en medios de comunicación como en centros de información turística y cultural. El régimen de visitas que se establezca deberá garantizar debidamente el respeto al derecho a la intimidad personal y familiar.

Sin perjuicio de la contribución pública al régimen de visitas prevista en el artículo 92 de esta Ley, la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia prestará a los titulares de los bienes, en la forma que reglamentariamente se determine, la asistencia necesaria para el cumplimiento de esta obligación en las adecuadas condiciones.

La observancia de esta norma podrá ser dispensada, en todo o en parte, por la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia por causa justificada.

2. En el caso de bienes muebles que no estén habitualmente expuestos al público, los titulares de los mismos estarán obligados a cederlos temporalmente a exposiciones organizadas por entidades o instituciones públicas, previa autorización de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, de acuerdo con el desarrollo reglamentario.

Sección segunda. Régimen de los bienes inmuebles de interés cultural

*Artículo 33. Suspensión y revisión de licencias***25**

1. La incoación de un procedimiento para la declaración de un inmueble como Bien de Interés Cultural determinará la suspensión del otorgamiento de licencias municipales de parcelación, urbanización, construcción, demolición, actividad y demás actos de edificación y uso del suelo que afecten al inmueble y a su entorno de protección, así como de dichas actuaciones cuando sean llevadas a cabo directamente por las entidades locales, quedando también suspendidos los efectos de las licencias ya otorgadas. La suspensión dependerá de la resolución o la caducidad del expediente.

No obstante, la Conselleria competente en materia de cultura, autorizará las actuaciones mencionadas cuando, a la vista de los criterios de aplicación directa dispuestos en la presente ley y de la normativa específica de protección, si la hubiere, se aprecie que no perjudican los valores del bien que motivaron la incoación del procedimiento.

2. Declarado un inmueble como Bien de Interés Cultural, la Conselleria competente en materia de cultura, en el plazo de tres meses y con audiencia del Ayuntamiento correspondiente, emitirá informe vinculante sobre las licencias, o sus efectos, y las actuaciones urbanísticas suspendidas como consecuencia de la incoación del procedimiento, pudiendo proponer las modificaciones necesarias para su adecuación al contenido de la declaración y a las disposiciones de esta ley. Transcurrido dicho plazo sin haberse emitido el informe, se entenderá levantada la suspensión de todas aquellas actuaciones que no entren en contradicción con las normas de protección aprobadas.

3. Si como consecuencia de este informe el Ayuntamiento hubiera de anular o modificar una licencia otorgada de conformidad con la normativa vigente en el momento de su concesión, La Generalitat se hará cargo de la indemnización que en su caso corresponda, conforme a los criterios establecidos en la legislación urbanística.

*Artículo 34. Planeamiento urbanístico***26**

1. Los planes de ordenación previstos en la legislación urbanística que afecten a bienes inmuebles declarados de interés cultural se ajustarán a los términos de la declaración. La declaración sobrevenida a la aprobación de los planes determinará la modificación de éstos si fuera necesaria para su adaptación al contenido de la declaración.

En todo caso, los bienes inmuebles así declarados, los entornos de protección que puedan corresponderles, y sus correspondientes instrumentos de regulación urbanística, formarán parte de la ordenación estructural del planeamiento municipal.

2. La declaración de un inmueble como bien de interés cultural, determinará para el ayuntamiento correspondiente la obligación de aprobar provisionalmente un plan especial de protección del bien u otro instrumento urbanístico, de análogo contenido, que atienda a las previsiones contenidas en el artículo 39, y remitirlo al órgano urbanístico competente para su aprobación definitiva, en el plazo de un año desde la publicación de la declaración. La aprobación provisional deberá contar con informe previo de la conselleria competente en materia de cultura. Dicho informe se emitirá, en el plazo de seis meses, sobre la documentación que vaya a ser objeto de aprobación provisional y tendrá carácter vinculante.

3. Serán nulos de pleno derecho los instrumentos urbanísticos aprobados con incumplimiento de lo dispuesto en el apartado anterior.

4. Si al momento de la declaración hubiere ya aprobado un Plan Especial de Protección del inmueble, u otro instrumento de planeamiento con el mismo objeto, el Ayuntamiento podrá someterlo a informe de la Conselleria competente en materia de cultura, para su convalidación, si procede, a los efectos de este artículo.

5. Hasta tanto se produzca la aprobación definitiva del correspondiente Plan Especial regirán transitoriamente las normas de protección contenidas en el decreto de declaración, conforme a lo previsto en el artículo 28 de esta ley.

6. Tratándose de Monumentos y Jardines Históricos la obligatoriedad de redactar el Plan Especial de Protección se entenderá referida únicamente al entorno del bien. Sin embargo la declaración podrá eximir al Ayuntamiento competente de la obligación de redactar el mencionado Plan Especial cuando se considere suficiente la incorporación al planeamiento de las normas de protección del entorno contenidas en la propia declaración, que en tal caso regirán con carácter definitivo.

7. En el caso de los Espacios Etnológicos la exigencia de la necesidad o no de delimitación y regulación de entorno de protección será determinada por la declaración.

8. La declaración de interés cultural de un inmueble determinará para el Ayuntamiento donde se halle el bien la obligación de incluirlo en la ordenación estructural de su planeamiento y en el correspondiente Catálogo de Bienes y Espacios Protegidos con el grado de protección adecuado al contenido de esta ley y al decreto de declaración.

9. La Generalitat prestará a los Ayuntamientos la asistencia técnica y económica necesaria para la elaboración de los Planes Especiales de Protección de los bienes inmuebles declarados de interés cultural.

*Artículo 35. Autorización de intervenciones***27**

1. Las intervenciones en inmuebles y ámbitos patrimonialmente protegidos se ajustarán al siguiente régimen:

a) Toda intervención que afecte a un monumento, jardín histórico o a un espacio etnológico deberá ser autorizada por la conselleria competente en materia de cultura, previamente a la concesión de la licencia municipal, cuando fuere preceptiva, o al dictado del acto administrativo correspondiente para su puesta en práctica. Las intervenciones en sitios históricos, zonas arqueológicas y paleontológicas y parques culturales se regirán por lo dispuesto en la normativa contenida en la declaración, y en los instrumentos de ordenación que la desarrollen.

b) Hasta la aprobación o convalidación definitiva del correspondiente plan especial de protección o documento asimilable, en los conjuntos históricos y en los entornos de protección de los bienes de interés cultural requerirán autorización por parte de la conselleria competente en materia de cultura las actuaciones de transcendencia patrimonial que así se determinen en la normativa provisional de protección contenida en la declaración, cuando exista, y que en todo caso incluyen las relativas a obras de nueva planta, de demolición, de ampliación de edificios existentes, y las que conlleven la alteración, el cambio o la sustitución de la estructura portante y/o arquitectónica y del diseño exterior del inmueble, incluidas las cubiertas, las fachadas y los elementos artísticos y acabados ornamentales. También requerirán de autorización las actuaciones de urbanización de los espacios públicos que sobrepasen su mera conservación y/o reposición, y la instalación de antenas y dispositivos de comunicación.

c) Reglamentariamente, podrán establecerse aquellas actuaciones de entre las que pudieran proponerse sobre bienes inmuebles protegidos por su valor cultural o en sus entornos de protección que no requieren de autorización previa de la conselleria competente en materia de cultura por no suponer afección alguna o por carecer de trascendencia patrimonial.

d) Excepcionalmente, aquellos ayuntamientos que por razón de población o capacidad de gestión cuenten con una comisión técnica municipal de carácter multidisciplinar integrada por personal funcionario o laboral con titulación técnica y/o superior competente para evaluar la adecuada protección de los valores arquitectónicos, arqueológicos e históricos del ámbito protegido, y en la que exista representación de la conselleria competente en materia de cultura, podrán solicitar la delegación del ejercicio de las competencias señaladas en la letra b del presente apartado. La resolución de la conselleria por la que se produzca esta delegación incluirá los ámbitos o actuaciones exceptuadas de la misma y la obligación de comunicar las autorizaciones o licencias concedidas en el plazo máximo de diez días desde su otorgamiento. **28**

2. Las autorizaciones que se concedan en virtud de lo dispuesto en el presente artículo se ajustarán a la normativa provisional de protección y, en su defecto y dependiendo del ámbito, a los criterios de aplicación directa dispuestos en los artículos 38 y 39 de la presente ley. Las autorizaciones se entenderán denegadas una vez transcurridos tres meses desde que se solicitaron sin que hubiera recaído resolución expresa.

3. Una vez aprobado definitivamente el plan especial de protección o instrumento análogo, no será necesaria la citada autorización contemplada en el apartado 1.b salvo para aquellas intervenciones y para aquellos ámbitos que el informe citado en el apartado 2 del artículo anterior así lo considere expresamente por su especial trascendencia. En el caso de las zonas arqueológicas o paleontológicas, se estará a lo dispuesto en el artículo 62 en relación con la necesidad de actuaciones arqueológicas o paleontológicas previas a la ejecución de las obras. Las licencias y aprobaciones municipales deberán ajustarse estrictamente a las determinaciones del plan.

4. Los proyectos de intervención en bienes inmuebles declarados de interés cultural, contendrán un estudio acerca de los valores históricos, artísticos, arquitectónicos o arqueológicos del inmueble, el estado actual de éste y las deficiencias que presente, la intervención propuesta y los efectos de la misma sobre dichos valores. El estudio será redactado por un equipo de técnicos competentes en cada una de las materias afectadas e indicará, en todo caso, de forma expresa el cumplimiento de los criterios establecidos en el artículo 38.

Dentro del mes siguiente a la conclusión de la intervención, el promotor del proyecto presentará ante la conselleria competente en materia de cultura una memoria descriptiva de la obra realizada y de los tratamientos aplicados, con la documentación gráfica del proceso de intervención elaborada por la dirección facultativa.

Se excluyen de lo dispuesto en este apartado los inmuebles comprendidos en conjuntos históricos que no tengan por sí mismos la condición de bienes de interés cultural.

5. Todas las autorizaciones de intervención se entenderán otorgadas en función de las circunstancias existentes en el momento de su dictado, por lo que podrán ser modificadas o dejadas sin efecto en caso de concurrir circunstancias sobrevenidas que hicieran peligrar los valores protegidos al amparo de la presente ley. La modificación o privación de efectos se producirá previa audiencia de los interesados y, de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 10, podrá acordarse la paralización cautelar, total o parcial, antes de dictarse la resolución que resulte pertinente.

6. La autorización se entenderá caducada si transcurrieran dos años sin haberse iniciado las actuaciones para las que fue solicitada, sin perjuicio de que su vigencia pueda prorrogarse, a solicitud del interesado, por una sola vez y por un nuevo plazo no superior al inicial. Dicha caducidad deberá ser declarada expresamente de conformidad con lo establecido en el artículo 42.1 de la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de régimen jurídico de las administraciones públicas y del procedimiento administrativo común.

7. Las actuaciones promovidas por el órgano competente en materia de patrimonio cultural se ajustarán a lo dispuesto en la presente ley y se entenderán autorizadas con la aprobación del correspondiente proyecto.

*Artículo 36. Licencias municipales***29**

1. Los Ayuntamientos no podrán otorgar licencias ni dictar actos equivalentes, que habiliten actuaciones de edificación y uso del suelo relativas a inmuebles declarados de interés cultural, o a sus entornos, sin haberse acreditado por el interesado la obtención de la autorización de la Conselleria competente en materia de cultura, cuando sea preceptiva conforme a lo dispuesto en el artículo 35.

2. Será también necesario que el solicitante acredite haber obtenido la preceptiva autorización de la conselleria competente en materia de cultura para la concesión de permisos o licencias de actividad que supongan cambio en el uso de un bien inmueble de interés cultural, conforme a lo prevenido en el artículo 18.2. Dicha autorización se entenderá denegada una vez transcurridos tres meses desde que se solicitó sin que hubiera recaído resolución expresa.

3. En ningún caso se concederán licencias condicionadas a la posterior obtención de las autorizaciones exigidas en los apartados anteriores.

4. Los Ayuntamientos comunicarán a la Conselleria competente en materia de cultura, las licencias y permisos urbanísticos y de actividad que afecten a bienes sujetos a tutela patrimonial, dentro de los diez días siguientes a su concesión. Tratándose de Monumentos, Jardines Históricos y Espacios Etnológicos, de inmuebles comprendidos en sus entornos y de bienes inmuebles de Relevancia Local la comunicación se hará de forma simultánea a la notificación al interesado.

*Artículo 37. Obras ilegales***30**

1. Las obras realizadas sin autorización o apartándose del contenido de ésta se considerarán ilegales y el Ayuntamiento o, en su caso, la Conselleria competente en materia de cultura, previa audiencia y con expreso apercibimiento de ejecución subsidiaria, requerirá al promotor de las mismas la restitución de los valores afectados, mediante la remoción, demolición o reconstrucción de lo hecho. Si no fuera atendido el requerimiento, la administración realizará aquella restitución con cargo al responsable de la infracción. En el caso en que un acto municipal hubiere dado cobertura a dichas actuaciones y el Ayuntamiento no promoviese las acciones conducentes para la reparación de sus consecuencias, la ejecución subsidiaria corresponderá a la Conselleria competente en materia de cultura.

2. De las obras ejecutadas sin la autorización de la Conselleria competente en materia de cultura, cuando fuere preceptiva, se haya concedido o no licencia municipal, serán responsables solidarios el promotor, el constructor y el técnico director de las mismas.

3. De la concesión de licencias municipales u otros actos contraviniendo lo dispuesto en los dos artículos anteriores serán responsables los Ayuntamientos que los dictaron, en los términos establecidos en la legislación urbanística.

*Artículo 38. Criterios de intervención en Monumentos, Jardines Históricos y Espacios Etnológicos***31**

1. Cualquier intervención en un monumento, jardín histórico o espacio etnológico declarado de interés cultural deberá ir encaminada a la preservación y acrecentamiento de los intereses patrimoniales que determinaron dicho reconocimiento y se ajustará a los siguientes criterios:

a) La intervención respetará las características y valores esenciales del inmueble. Se conservarán sus características volumétricas, espaciales, morfológicas y artísticas, así como las aportaciones de distintas épocas que hayan enriquecido sus valores originales.

En caso de que se autorice alguna supresión deberá quedar debidamente documentada.

b) Se preservará la integridad del inmueble y no se autorizará la separación de ninguna de sus partes esenciales ni de los elementos que le son consustanciales. Los bienes muebles vinculados como pertenencias o accesorios a un inmueble declarado de interés cultural sólo podrán ser separados del mismo en beneficio de su propia protección y de su difusión pública o cuando medie un cambio de uso y siempre con autorización de la conselleria competente en materia de cultura. Reglamentariamente se determinarán las condiciones de dichos traslados que aseguren el cumplimiento de los fines que los justifiquen.

c) Los bienes inmuebles de interés cultural son inseparables de su entorno. No se autorizará el desplazamiento de éstos sino cuando resulte imprescindible por causa de interés social o fuerza mayor, mediante resolución de la conselleria competente en materia de cultura y previo el informe favorable de al menos dos de las instituciones consultivas a que se refiere el artículo 7 de esta ley.

d) Podrán autorizarse, siempre que exista alguna pervivencia de elementos originales o conocimiento documental suficiente de lo perdido, las reconstrucciones totales o parciales del bien. En todo caso deberá justificarse documentalmente el proceso reconstructivo.

La reconstrucción procurará, en la medida que las condiciones técnicas lo permitan, la utilización de procedimientos y materiales originarios. El resultado deberá hacerse comprensible a través de gráficos, maquetas, métodos virtuales o cualquier técnica de representación que permita la diferenciación entre los elementos originales y los reconstruidos.

e) Queda prohibida la colocación de rótulos y carteles publicitarios, conducciones aparentes y elementos impropios en los espacios etnológicos, jardines históricos y en las fachadas y cubiertas de los monumentos, así como de todos aquellos elementos que menoscaben o impidan su adecuada apreciación o contemplación.

f) La conselleria competente en materia de cultura podrá autorizar la instalación de rótulos indicadores del patrocinio de los bienes y de la actividad a que se destinan.

2. En caso de encontrarse separado algún elemento original del monumento, jardín histórico o espacio etnológico del que formaba parte, la conselleria competente en materia de cultura promoverá la recuperación de aquellos que tengan especial relevancia artística o histórica.

*Artículo 39. Planes Especiales de Protección***32**

1. Los Planes Especiales de Protección de los inmuebles declarados de interés cultural establecerán las normas de protección que desde la esfera urbanística den mejor respuesta a la finalidad de aquellas provisionalmente establecidas en la declaración, regulando con detalle los requisitos a que han de sujetarse los actos de edificación y uso del suelo y las actividades que afecten a los inmuebles y a su entorno de protección.

La memoria justificativa de dichos documentos de planeamiento dará razón expresa del cumplimiento de las determinaciones establecidas en el presente artículo, en función de las particularidades urbanísticas y patrimoniales del ámbito protegido.

2. Los Planes Especiales de Protección de los Conjuntos Históricos y sus modificaciones, tendrán en cuenta los siguientes criterios:

a) Se mantendrá la estructura urbana y arquitectónica del conjunto y las características generales del ambiente y de la silueta paisajística.

No se permitirán modificaciones de alineaciones, alteraciones de la edificabilidad, parcelaciones ni agregaciones de inmuebles, salvo que contribuyan a la mejor conservación general del conjunto.

b) No obstante lo dispuesto en el apartado anterior, con carácter excepcional, el Consell podrá autorizar, oídos al menos dos de los organismos a que se refiere el artículo 7 de esta ley, que los Planes Especiales de Protección de los Conjuntos históricos prevean modificaciones de la estructura urbana y arquitectónica en el caso de que se produzca una mejora de su relación con el entorno territorial o urbano o se eviten los usos degradantes para el propio conjunto o se trate de actuaciones de interés general para el municipio o de proyectos singulares relevantes.

c) Justificadamente, con la aprobación del Plan se podrá establecer un perímetro continuo o discontinuo de mayor alcance que el reconocido en la declaración. El perímetro así declarado pasará integrarse en el Conjunto Histórico a todos los efectos.

d) Los Planes Especiales articularán, respecto del patrimonio arqueológico de su ámbito, las cautelas establecidas en la materia por la presente ley, de manera acorde con lo dispuesto en los artículos 59 a 65 de la misma. Dichas cautelas, tendrán por objeto aquellas actuaciones que supongan remoción o alteración del subsuelo, estén sujetas o no a licencia municipal

e) El planeamiento incentivará operaciones de rehabilitación urbana que faciliten la recuperación residencial del área y de las actividades económicas tradicionales junto con otras compatibles con los valores del conjunto. Propiciará igualmente la implantación, en los edificios y espacios que sean aptos para ello, de aquellas dotaciones y usos públicos que contribuyan a la rehabilitación inmueble y a la puesta en valor y disfrute social del conjunto.

f) El planeamiento tendrá por objeto, con carácter general, la conservación de los inmuebles y su rehabilitación, exceptuando aquellos otros que no se ajusten a los parámetros básicos de las edificaciones tradicionales de la zona y que, por tal razón, se califiquen expresa y justificadamente por el Plan como impropios, distorsionantes o inarmónicos.

Con la finalidad de facilitar la evaluación patrimonial y asegurar la continuidad de los procesos de renovación urbana, se garantizará la edificación sustitutoria en los derribos de inmuebles, condicionándose la concesión de la licencia de derribo a la valoración del correspondiente proyecto de edificación. Idéntico criterio se practicará en el desarrollo de remodelaciones urbanas previstas o permitidas por el planeamiento.

Los inmuebles que sean sustituidos consecuencia de su destrucción por cualquier circunstancia tomarán como referencia las tipologías arquitectónicas de la zona o área en que se encuentran ubicados, conforme a lo desarrollado en la letra j) del presente apartado.

g) El Plan Especial deberá contener un Catálogo de Bienes y Espacios Protegidos que defina los diversos grados de protección y tipos de intervención posibles. El Catálogo, además de incluir los inmuebles cultural o arquitectónicamente destacados, abarcará todos aquellos relacionados con los patrones caracterizadores del conjunto que puedan ser objeto de conservación o rehabilitación.

El régimen de intervención se determinará en función de los valores específicos de cada inmueble o de su papel urbano, expresamente señalados en el documento. En caso de edificios sujetos a posible remodelación o vaciado con mantenimiento de elementos significativos, particularmente su fachada, el Catálogo regulará las actuaciones a realizar de modo que sean congruentes con su tipomorfología, respetando la edificabilidad, la cota de encuentro de forjados y cubiertas y la disposición originaria de huecos.

Cuando por cualquier circunstancia resulte destruido un bien catalogado el terreno subyacente permanecerá sujeto al régimen propio de la edificación precedente. En este supuesto se procederá a la restitución, en lo posible, de los valores del inmueble conforme a su caracterización original, y de no serlo, conforme a los parámetros tipológicos establecidos para el ámbito en que se ubique.

En todo caso los Catálogos dejaran constancia, con la denominación correspondiente, de todos aquellos inmuebles que formen parte del Inventario de Patrimonio Cultural Valenciano, con indicación, en su caso, de los respectivos entornos de protección.

h) El planeamiento especial declarará fuera de ordenación aquellas construcciones e instalaciones erigidas con anterioridad a su aprobación que resulten disconformes con el régimen de protección exigido por esta ley, estableciendo el régimen específico de intervención admisible en las mismas.

i) Los Planes Especiales procurarán la adaptación morfológica de aquellos inmuebles que resulten disonantes respecto de la caracterización propia del conjunto, y proveerán las medidas de ornato que deban regir en la conservación de fachadas y cubiertas de inmuebles no expresamente catalogados.

j) Con el fin de asegurar la armonización de nuevas edificaciones con el ambiente en el que inserten, el planeamiento especial dispondrá de normativa reguladora de los parámetros tipológicos, morfológicos y materiales a ellas exigibles, diferenciada en función de las características propias de cada zona homogénea, así delimitada mediante estudios histórico-arquitectónicos, urbanísticos y paisajísticos, cuyo nivel de detalle puede llegar a pormenorizar frentes urbanos, ejes o tramos viarios, manzanas e incluso lienzos de fachadas de las mismas.

Para ello se regularán, como mínimo, los siguientes parámetros: escala y parcelación, relación orográfica, relación entre plano de fachada y alineación, sección general, perfil y cubiertas, vuelos y su disposición, relación macizo–vano, tipología de huecos, composición, materiales, acabados, ornamento, color e iluminación.

El planeamiento podrá señalar causas o ámbitos de excepcionalidad en los que las actuaciones no queden sujetas, total o parcialmente, a la presente regulación, condicionando su autorización a la resolución expresa de la Conselleria competente en materia de cultura.

k) El Plan contendrá criterios relativos al ornato de edificios, espacios libres y viales en su relación con la escena o paisaje urbano, de modo que garantice y acreciente sus valores y la percepción de los mismos.

En lo que respecta a los inmuebles, regulará, con carácter limitativo, el establecimiento o la instalación de accesorios tales como toldos, marquesinas, dispositivos luminosos o cualesquiera otros prominentes o sobrepuestos a su envolvente arquitectónica. Igualmente asegurará la recuperación del aspecto, ornamento y cromatismo característicos de las edificaciones, implantando, para aquellas que carezcan de referentes propios, que sean remodelables o de nueva construcción, la correspondiente carta de color y repertorio de acabados a los que atenerse, y para todas, en general, las prescripciones técnicas que condicionen la iluminación de exteriores.

En lo que respecta a espacios o viales, regulará la reposición o renovación de pavimentos, el ajardinamiento y arbolado, el mobiliario urbano, las señalizaciones, la eliminación de barreras arquitectónicas, el alumbrado y demás elementos ambientales. Asimismo regulará la asignación de uso y ocupación, teniendo particularmente en consideración el mantenimiento de las prácticas rituales o simbólicas tradicionales.

l) El Plan prohibirá la publicidad exterior en cualquiera de sus formatos y soportes de fijación (mástiles, vallas, paneles, carteles, lonas, toldos, etc.) así como aquella que utilice medios acústicos, de proyección o de generación de imágenes, salvo la de actividades cívicas, culturales o eventos festivos que, de manera ocasional, reversible y por tiempo limitado puedan ser autorizables a través del procedimiento que se determine. Mediante una regulación estricta sobre presentación, tamaño y ubicación, podrá excepcionarse de tal prohibición la publicidad que se inserte en mobiliario urbano de titularidad o concesión pública. Las lonas o tejidos protectores de las obras de rehabilitación, reforma o nueva construcción de fachadas serán de aspecto neutro e uniforme, de gramaje que permita la mayor transparencia posible, sin que sean aceptables otras grafías o rotulaciones que las determinadas por las ordenanzas municipales para la identificación legal de las actuaciones, salvo que reproduzcan impresas en ella y a escala real, las fachadas que cubren, en cuyo caso la normativa del Plan podrá permitir la incorporación, de manera discreta y en extensión inferior al 15% de la superficie, de identificaciones o mensajes publicitarios.

No se consideran publicidad a los efectos del presente apartado los indicadores y la rotulación de establecimientos que sean identificativos de las marcas corporativas y de la actividad que en ellos se desarrolle. El Plan establecerá la normativa reguladora que garantice su integración armónica en los edificios y en el paisaje del conjunto.

m) El Plan dispondrá que toda instalación urbana eléctrica, telefónica o de cualquier otra naturaleza se canalice subterráneamente, quedando expresamente prohibido el tendido de redes aéreas o adosadas a las fachadas. Las antenas de telecomunicación y dispositivos similares se situarán en lugares en que no perjudiquen la imagen urbana o de parte del conjunto.

n) El planeamiento analizará la estructuración viaria para articular normativamente la jerarquización y funcionalidad del espacio público en relación con el uso, la accesibilidad, y el estacionamiento de vehículos. Priorizará el uso peatonal, el transporte público y la dotación de estacionamientos para residentes, con el fin de evitar al máximo las afecciones del tráfico rodado.

o) El Plan establecerá la documentación técnica necesaria que permita evaluar la idoneidad y trascendencia patrimonial de cada intervención. Con este fin, exigirá estudios documentales de carácter histórico-artístico, urbano y arquitectónico que, con apoyo gráfico, permitan el análisis comparativo entre la situación de partida y la propuesta.

p) Los Planes preverán instrumentos para lograr un seguimiento documental y una gestión integrada del Conjunto Histórico, y, en todo caso, contemplarán la creación de una Comisión Mixta con representación de la Conselleria competente en materia de patrimonio de La Generalitat y del Ayuntamiento en la que se debatirán, de manera puntual y para la mejor consecución de las finalidades perseguidas por la norma, aquellas cuestiones en la que exista un margen de interpretación. En última instancia, en caso de discrepancias interpretativas o de sobrevenir nuevas incidencias patrimoniales no previstas por el plan, resolverá, oído el parecer municipal, la Conselleria competente en materia de cultura.

q) La Generalitat promoverá la conservación de los bienes de interés cultural, incluyendo la adopción de medidas para el mantenimiento de las tradiciones y las actividades culturales propias, evitando la pérdida de usos y costumbres que son parte de nuestro patrimonio inmaterial."

3. En los Planes Especiales de Protección y sus modificaciones, referidos a entornos de Monumentos, Jardines Históricos y, en su caso, de Espacios Etnológicos se tendrá en cuenta lo siguiente:

a) Con el fin de proveer la adecuada protección y valoración de estos bienes, el entorno de protección deberá ser delimitado con precisión por el propio Plan Especial cuando no se hubiese hecho en el momento de la declaración o no se hubiese incorporado posteriormente en procedimiento expreso. Excepcionalmente el planeamiento podrá proponer, por motivos justificados en la mejora tutelar, reajustes del ámbito de protección previamente reconocido. La delimitación así tramitada adquirirá vigencia a todos los efectos a partir de la entrada en vigor del correspondiente planeamiento.

b) La delimitación se ajustará a los siguientes criterios:

b. 1) Para los que se encuentren en ámbitos urbanos:

– Parcelas que limitan directamente con la que ocupa el bien, y en las que cualquier intervención que se realice pueda afectarlo visual o físicamente.

– Parcelas recayentes al mismo espacio público que el bien y que constituyen el entorno visual y ambiental inmediato y en el que cualquier intervención que se realice pueda suponer una alteración de las condiciones de percepción del bien o del carácter patrimonial del ámbito urbano en que se ubica.

– Espacios públicos en contacto directo con el bien y las parcelas enumeradas anteriormente y que constituyen parte de su ambiente inmediato, acceso y centro del disfrute exterior del mismo.

– Espacios, edificaciones o cualquier elemento del paisaje urbano que, aún no teniendo una situación de inmediatez con el bien, afecten de forma fundamental a la percepción del mismo o constituyan puntos clave de visualización exterior o de su disfrute paisajístico.

– Perímetros de presunción arqueológica, susceptibles de hallazgos relacionados con el bien de interés cultural o con la contextualización histórica de su relación territorial.

b. 2) Para los que se encuentren en ámbitos no urbanos o periurbanos:

En su relación urbana atenderán los mismos criterios expresados anteriormente. En su restante relación territorial, además de los perímetros de presunción arqueológica antes citados, incluirán los ámbitos colindantes, deslindados según referentes geográficos, topográficos, etnológicos y paisajísticos, cuyas componentes naturales y rurales conformen su paisaje consustancial, así como los caminos más próximos desde donde es posible su contemplación.

c) Salvo determinación expresa de la declaración, será también de aplicación para la elaboración de los planes especiales de protección de los monumentos, jardines históricos y, en su caso, espacios etnológicos y sus entornos, la regulación arbitrada para conjuntos históricos en el apartado 2 de este artículo, exceptuando lo regulado en los epígrafes b y p del mismo.

d) El Plan establecerá con precisión, en desarrollo de lo dispuesto en el apartado 2 del artículo 35, aquellas intervenciones que por su ámbito de incidencia o por su trascendencia patrimonial requerirán de la previa autorización de la Conselleria competente en materia de cultura.

e) Ninguna intervención podrá alterar el carácter arquitectónico y paisajístico de la zona ni perturbar la contemplación del bien. La regulación urbanística procurará además la recuperación de aquellos valores arquitectónicos y paisajísticos acreditados, que se hubiesen visto afectados con anterioridad a la declaración.

f) En todo caso, se arbitraran las medidas necesarias para la eliminación de elementos, construcciones e instalaciones que no cumplan una función directamente relacionada con el destino o características del bien y supongan un deterioro visual o ambiental de este espacio.

g) En ámbitos rurales, el Plan velará porque el tratamiento de la geomorfología y orografía del terreno resulte acorde con la contextualización histórico-paisajística del bien, prohibiendo cualquier movimiento de tierras que pueda afectar a la caracterización propia del lugar, así como cualquier clase de vertido.

4. Los sitios históricos, las zonas arqueológicas y paleontológicas y los parques culturales se ordenarán asimismo mediante sus correspondientes planes especiales de protección u otros instrumentos de ordenación que cumplan las exigencias establecidas en esta ley.

*Artículo 40. Ruina*

1. Si, pese a lo dispuesto en el artículo 18 de esta Ley, llegara a incoarse expediente para la declaración de la situación legal de ruina de un inmueble declarado de interés cultural, la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia intervendrá como interesada en dicho expediente, cuya incoación deberá serle notificada. El expediente deberá ser también sometido a información pública por plazo de un mes a fin de hacer posible el cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 5.3 de esta Ley. La incoación del expediente podrá dar lugar a la expropiación del inmueble en los términos establecidos en el artículo 21.

De conformidad con lo prevenido en el artículo 30.2, la situación de ruina de un inmueble declarado de interés cultural que sea consecuencia del incumplimiento de las obligaciones establecidas en la presente Ley, no podrá jamás servir de causa para dejar sin efecto dicha declaración y determinará para el propietario la obligación de realizar a su cargo las obras de restauración y conservación necesarias, sin que sea aplicable en este caso el límite del deber normal de conservación que establece la legislación urbanística.

2. Cuando, a consecuencia del mal estado de conservación de un inmueble declarado de interés cultural, el Ayuntamiento correspondiente, para evitar daños a terceros, hubiera de adoptar medidas que pudieran afectar a elementos de la edificación, lo comunicará inmediatamente a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, que deberá resolver con la urgencia precisa y en todo caso en el plazo de setenta y dos horas, señalando las condiciones a las que haya de sujetarse la intervención.

3. Cuando, por cualquier circunstancia, resultare destruida una construcción o edificio declarado de interés cultural será de aplicación, en cuanto al régimen del terreno subyacente y el aprovechamiento subjetivo del propietario, lo dispuesto en la legislación urbanística en relación con la pérdida o destrucción de elementos catalogados.

4. En el caso de que un inmueble fuera derruido y formara parte de un entorno o conjunto inscrito en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, la nueva construcción se ajustará a la tipología y al estilo del entorno o conjunto urbanístico.

Sección tercera. Régimen de los bienes muebles de interés cultural

*Artículo 41. Uso y conservación***33**

1. Los bienes muebles declarados de interés cultural no podrán ser sometidos a tratamiento alguno, ni a cambio en el uso que de ellos se viniera haciendo, sin autorización de la Conselleria competente en materia de cultura. Se entenderá aquélla concedida por el transcurso de tres meses desde que se solicitó sin haberse dictado resolución.

2. La solicitud de autorización deberá ir acompañada, al menos, de la siguiente documentación:

a) Memoria del estado de conservación del bien y estudio relativo de los valores históricos y culturales redactados por técnico competente.

b) Proyecto de intervención en el que se indiquen las técnicas, materiales y procesos a utilizar y el lugar donde se efectuará aquélla.

c) Acreditación de la capacidad técnica y profesional de las personas que hayan de dirigir y llevar a cabo la intervención.

3. La conselleria competente en materia de cultura podrá inspeccionar en todo momento las intervenciones que se realicen sobre los bienes muebles de interés cultural y ordenará la suspensión inmediata de éstas cuando no se ajusten a la autorización concedida o se estime que las actuaciones profesionales no alcanzan el nivel adecuado.

4. Si durante el transcurso de las intervenciones aparecieran signos o elementos desconocidos que pudieran suponer la atribución de una autoría diferente a la establecida hasta ese momento, o un cambio significativo en la obra original, se suspenderá la intervención y se dará cuenta inmediata a la Conselleria competente en materia de cultura que concedió la autorización, para que permita o no la continuación de la intervención y establezca, si así lo estima los condicionantes adecuados.

5. Dentro del mes siguiente a la conclusión de la intervención, el promotor del proyecto presentará ante la Conselleria competente en materia de cultura una memoria descriptiva de los trabajos realizados y de los tratamientos aplicados, con la documentación gráfica del proceso de intervención elaborada por quien haya realizado la actuación.

*Artículo 42. Depósito y exposición*

1. La Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia podrá, previa instrucción del correspondiente expediente contradictorio, acordar el depósito provisional de los bienes muebles de interés cultural en centros de titularidad pública cuando peligre la seguridad o la conservación de los mismos.

2. Los propietarios y poseedores legítimos de dichos bienes podrán acordar con las administraciones públicas de la Comunidad Valenciana la cesión en depósito de los mismos. Dicha cesión conllevará el derecho de la Administración a exponer al público los bienes depositados, salvo causa en contrario debidamente justificada.

*Artículo 43. Traslados*

Los traslados de bienes muebles de interés cultural deberán hacerse con las garantías suficientes para evitar que pueda causárseles daño y se comunicarán, con una antelación mínima de quince días, a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, que señalará las condiciones técnicas a que deba ajustarse el traslado. La comunicación indicará el origen y el destino del bien y si el traslado es de carácter temporal o definitivo. Una vez realizado éste, se dará cuenta a la Conselleria para su anotación en el Inventario.

Quedarán excluidos aquellos bienes muebles de interés cultural que por su propia naturaleza son tradicionalmente trasladados provisionalmente en fechas determinadas o en festividades, según la tradición. Todo ello sin perjuicio del necesario control por parte de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia.

*Artículo 44. Integridad de las colecciones*

Las colecciones de bienes muebles declaradas de interés cultural no podrán ser disgregadas por sus propietarios o poseedores sin autorización previa de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, que deberá contar con el informe favorable de al menos dos de las instituciones consultivas a las que se refiere el artículo 7 de la presente Ley.

Sección cuarta. Régimen de los bienes inmateriales de interés cultural

*Artículo 45. Declaración y régimen de protección***34**

1. Aquellas actividades, creaciones, conocimientos, prácticas, usos y técnicas que constituyen las manifestaciones más representativas y valiosas de la cultura y los modos de vida tradicionales de los valencianos serán declarados bienes de interés cultural. Igualmente podrán ser declarados bienes de interés cultural los bienes inmateriales que sean expresiones de las tradiciones del pueblo valenciano en sus manifestaciones musicales, artísticas, gastronómicas o de ocio, y en especial aquellas que han sido objeto de transmisión oral, y las que mantienen y potencian el uso del valenciano.

2. El decreto establecerá las medidas de protección y fomento de la manifestación cultural objeto de la declaración que mejor garanticen su conservación. En cualquier caso, se ordenará el estudio y la documentación con criterios científicos de la actividad o conocimiento de que se trate, incorporando los testimonios disponibles de éstos a soportes materiales que garanticen su pervivencia.

Los ayuntamientos afectados por las diferentes declaraciones de bienes de interés cultural recibirán cumplida información oficial sobre estas. **35**

CAPÍTULO IV

De los demás bienes del Inventario General

Sección primera. De los Bienes de Relevancia Local

*Artículo 46. Concepto***36**

1. Son bienes inmuebles relevancia local todos aquellos bienes inmuebles que, no reuniendo los valores a que se refiere el artículo 1 de esta ley en grado tan singular que justifique su declaración como bienes de interés cultural, tienen no obstante significación propia, en el ámbito comarcal o local, como bienes destacados de carácter histórico, artístico, arquitectónico, arqueológico, paleontológico o etnológico.

Dichos bienes deberán ser incluidos en los correspondientes catálogos de bienes y espacios protegidos previstos en la legislación urbanística, con la expresada calificación de bienes inmuebles de relevancia local y se inscribirán en la sección 2ª del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano. Tales bienes y su normativa de protección formarán parte de la ordenación estructural del planeamiento municipal, que se desarrollará conforme a los criterios de planificación establecidos para las correspondientes categorías de bienes de interés cultural.

2. Los Bienes Inmuebles de Relevancia Local serán inscritos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano atendiendo a las siguientes categorías:

a) Monumento de Interés Local.

b) Núcleo Histórico Tradicional.

c) Jardín Histórico de Interés Local.

d) Espacio Etnológico de Interés local

e) Sitio Histórico de Interés Local.

f) Espacio de Protección Arqueológica.

g) Espacio de Protección Paleontológica.

3. La inexistencia, en su caso, de bienes inmuebles calificados de relevancia local en un determinado Catálogo de Bienes y Espacios Protegidos habrá de ser motivada en el propio Catálogo.

*Artículo 47. Formación de los Catálogos de Bienes y Espacios Protegidos***37**

1. Corresponde a los Ayuntamientos proponer justificadamente, a través del Catálogo de Bienes y Espacios, la selección de los inmuebles de su término municipal que aspiren al reconocimiento de Bien de Relevancia Local.

2. Sin perjuicio de lo dispuesto en la legislación urbanística en relación con la elaboración de los Catálogos de Bienes y Espacios Protegidos, a los efectos de la presente ley, tales documentos deberán abarcar, de manera sucinta, el estudio y evaluación de todos los campos de interés patrimonial de naturaleza inmueble que tengan presencia en su municipio, siendo redactados por equipos pluridisciplinares en cuya composición participarán necesariamente titulados superiores en las disciplinas de arquitectura, arqueología, historia del arte y etnología o antropología que garanticen la solvencia técnica de los trabajos. En los mismos se destacarán los valores concretos, los diversos grados de protección y tipos de intervención posibles, según los criterios establecidos en los dos últimos incisos del epígrafe g) del apartado 2 del artículo 39 de la presente ley.

3. Los catálogos de bienes y espacios protegidos y sus modificaciones deberán ser informados por la conselleria competente en materia de cultura. Dicho informe se emitirá, en el plazo de seis meses, sobre la documentación que vaya a ser objeto de la aprobación provisional. El informe tendrá carácter vinculante, tanto respecto de la aprobación provisional del documento de planeamiento como respecto de la aprobación definitiva, y tendrá efectos vinculantes en todo lo referente a la inclusión, exclusión y régimen de protección de los bienes calificados de relevancia local. Reglamentariamente se determinaran los requisitos patrimoniales de los catálogos urbanísticos.

4. La Conselleria competente en materia de cultura, cuando aprecie la existencia de inmuebles que deban ser incluidos en el Inventario General del Patrimonio Cultural como Bienes Inmuebles de Relevancia Local, y que no hayan sido reconocidos a través del Catálogo Urbanístico, lo comunicará al Ayuntamiento, con los efectos previstos en el artículo 10, para que, oídos los posibles interesados, se pronuncie en el plazo de un mes. Dentro del mes siguiente la Conselleria dictará resolución, pudiendo, en su caso, iniciar el procedimiento para la inscripción del bien en la Sección 2ª de dicho Inventario. Transcurrido este último plazo sin que hubiere recaído resolución se entenderá levantada la protección cautelar y decaída la propuesta.

5.  El anuncio, según lo previsto en la legislación urbanística, de la información pública de los Catálogos de Bienes y Espacios Protegidos o de los Planes que los contengan, determinará la aplicación inmediata:

a) Para los bienes de relevancia local, de las medidas de protección establecidas en dichos catálogos y el régimen de protección y las medidas de fomento previstas en esta ley para los bienes del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano. A estos bienes se les aplicará el régimen transitorio que se prevea reglamentariamente. La resolución por la que se inicie el procedimiento para la inscripción del bien será objeto de publicación en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana* y determinará la aplicación cautelar del régimen de protección que en la misma se indique.

b) Para el resto de elementos incluidos en el Catálogo, del régimen de protección establecido en el mismo, incluso tras el alzamiento de la suspensión de licencias previsto en la legislación urbanística. **38**

6. La Conselleria competente en materia de cultura prestará a los municipios que lo requieran la asistencia técnica necesaria para la elaboración de sus Catálogos de Bienes y Espacios Protegidos.

*Artículo 48. Inclusión en el Inventario General***39**

1. La aprobación o modificación definitivas de los Catálogos de Bienes y Espacios Protegidos que incluyan bienes inmuebles calificados de relevancia local determinará la inscripción de dichos bienes en la Sección 2ª del Inventario General del Patrimonio Cultural. A tal efecto, el órgano urbanístico que hubiera acordado la aprobación definitiva comunicará su resolución a la Conselleria competente en materia de cultura y le remitirá un ejemplar original del Catálogo.

2. En los supuestos extraordinarios contemplados en los artículos 10 y 47.4, la inclusión en el inventario se realizará mediante resolución de la Conselleria competente en materia de cultura, previa audiencia a los interesados y oída, al menos, una de las instituciones consultivas a que se refiere el artículo 7 de la esta ley.

3. La inscripción de bienes en la Sección 2ª del Inventario General del Patrimonio Cultural será objeto de publicación en el Diari Oficial de La Generalitat o Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.

*Artículo 49. Inscripción en el Registro de la Propiedad*

La inclusión de un Bien de Relevancia Local en el Inventario General se comunicará al Registro de la Propiedad para su constancia en el mismo.

*Artículo 50. Régimen de protección***40**

1. Los bienes inmuebles de relevancia local estarán sujetos a las normas de protección contenidas en el correspondiente catálogo de bienes y espacios protegidos, al régimen general de los bienes inmuebles del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano y a lo dispuesto en la legislación urbanística respecto de los bienes catalogados.

2. Los catálogos de bienes y espacios protegidos establecerán las medidas de protección que, en función de los valores reconocidos, aseguren la adecuada conservación y apreciación de dichos bienes. En relación con los bienes inmuebles de relevancia local contendrán al menos las siguientes determinaciones:

a) Situación y descripción detallada del bien y de los elementos protegidos.

b) Determinación de los valores patrimoniales que justifican la calificación de relevancia local.

c) Entorno de afección del bien, si procede.

d) Definición del grado de protección y del régimen de intervención autorizado.

3. Los catálogos prestarán la adecuada protección, mediante su calificación como bienes inmuebles de relevancia local a las muestras más representativas y valiosas de la arquitectura popular y del patrimonio arquitectónico industrial del término municipal así como incluirán, con esta consideración, a los yacimientos arqueológicos y los paleontológicos de especial valor existentes en dicho ámbito territorial, con la calificación de espacios de protección arqueológica o paleontológica. Asimismo podrán proponer la calificación como bienes de relevancia local a los núcleos históricos tradicionales existentes en su término municipal, o a una parte de los mismos, cuando sus valores patrimoniales así lo merezcan.

4. Las licencias municipales de intervención en los bienes inmuebles de relevancia local, los actos de análoga naturaleza y las órdenes de ejecución de obras de reparación, conservación y rehabilitación, se ajustarán estrictamente a las determinaciones establecidas en los catálogos. Los ayuntamientos, en los términos que se establezcan reglamentariamente, deberán comunicar a la conselleria competente en materia de cultura, simultáneamente a la notificación al interesado, las actuaciones que ellos mismos vayan a realizar, las licencias de intervención concedidas y las órdenes de ejecución que dicten sobre dichos bienes.

5. Respecto a las licencias de excavaciones o remociones de tierra con fines arqueológicos o paleontológicos se estará a lo dispuesto en el artículo 60.5.

6. En los términos que se establezcan reglamentariamente, será de aplicación a los proyectos de intervención en bienes inmuebles de relevancia local lo dispuesto en el artículo 35.4 de esta ley.

7. En cuanto se refiere a la declaración de ruina de los bienes inmuebles de relevancia local, será de aplicación lo preceptuado en los apartados 1 y 3 del artículo 40 de la presente ley.

Sección segunda. De los Bienes Muebles de Relevancia Patrimonial **41**

*Artículo 51. Concepto***42**

Los bienes muebles que posean alguno de los valores señalados en el artículo 1 de esta ley en grado relevante, aunque sin la singularidad propia de los bienes declarados de interés cultural, serán incluidos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, con la calificación de Bienes Muebles de Relevancia Patrimonial, a los efectos de su adecuada protección, conservación, estudio y conocimiento público. La inclusión podrá hacerse a título individual, como colección o en concepto de fondos de museos, archivos, bibliotecas y demás centros de depósito cultural previstos en la presente ley.

*Artículo 52. Procedimiento***43**

1. La inclusión de bienes muebles en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano se hará mediante resolución de la Conselleria competente en materia de Cultura, previa la tramitación del correspondiente procedimiento, de oficio o a instancia de sus propietarios o poseedores legítimos o del Ayuntamiento o con el conocimiento del mismo, donde se halle situado el bien. El expediente habrá de ser resuelto en el plazo de seis meses desde la solicitud o la incoación de oficio. La denegación, en su caso, de la solicitud de incoación habrá de ser motivada.

2. La incoación del procedimiento determinará la aplicación inmediata del régimen de protección previsto en esta ley para los Bienes Muebles de Relevancia Patrimonial.

3. La resolución dará lugar a la inscripción del bien en la Sección 3ª del Inventario, salvo en el caso de Bienes del Patrimonio Documental, Bibliográfico o Audiovisual de Relevancia Patrimonial, cuya inscripción se hará en la Sección 4ª, y se notificará a la administración del Estado a los efectos de la correspondiente inscripción en el Inventario General de Bienes Muebles del Patrimonio Histórico Español.

*Artículo 53. Régimen de protección***44**

Será de aplicación a los Bienes Muebles de Relevancia Patrimonial lo dispuesto en el artículo 41 sobre uso y conservación de los Bienes Muebles de Interés Cultural, así como la prohibición de disgregación de colecciones establecida en el artículo 44.

*Artículo 54. Exclusión de bienes muebles del Inventario*

La exclusión de bienes muebles del Inventario General se hará por el mismo procedimiento previsto para su inclusión y producirá la cancelación de la inscripción.

Sección tercera. De los Bienes Inmateriales de Relevancia Local **45**

*Artículo 55. Concepto***46**

Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 45 de esta ley, se incluirán en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, con la calificación de Bienes Inmateriales de Relevancia Local, aquellas creaciones, conocimientos, prácticas, técnicas, usos y actividades más representativas y valiosas de la cultura y las formas de vida tradicionales valencianas. Igualmente se incluirán los bienes inmateriales que sean expresiones de las tradiciones del pueblo valenciano en sus manifestaciones musicales, artísticas, gastronómicas o de ocio, y en especial aquellas que han sido objeto de transmisión oral y las que mantienen y potencian el uso del valenciano.

*Artículo 56. Procedimiento***47**

1. La inclusión en el Inventario de los bienes inmateriales, cuando no fueren objeto de declaración como Bienes de Interés Cultural, se hará mediante resolución de la Conselleria competente en materia de cultura, previa la tramitación del correspondiente procedimiento, iniciado de oficio o a instancia de cualquier persona. La incoación, cuya denegación habrá de ser motivada, se notificará a las entidades, públicas o privadas, directamente relacionadas con la práctica o conocimiento de que se trate.

2. La resolución se dictará en el plazo de un año desde la solicitud o la incoación de oficio y dará lugar a la inscripción del bien en la sección 5ª del Inventario.

3. En el procedimiento para la inclusión en el Inventario de Bienes Inmateriales de Naturaleza Tecnológica de Relevancia Patrimonial a los que se refiere el artículo 26.1.D. de esta ley, se deberá recabar informe del órgano de la administración de La Generalitat competente en materia de nuevas tecnologías.

*Artículo 57. Régimen de protección***48**

La resolución por la que se incluya en el Inventario un bien inmaterial establecerá las medidas que garanticen la preservación y difusión de su conocimiento, mediante su investigación y documentación en los términos dispuestos en el artículo 45.2 de esta ley.

Los ayuntamientos afectados por las declaraciones de bienes inmateriales del patrimonio de todo tipo recibirán cumplida información oficial de estas.

TÍTULO III

Del patrimonio arqueológico y paleontológico

*Artículo 58. Concepto***49**

1. Forman parte del patrimonio arqueológico valenciano los bienes inmuebles, objetos, vestigios y cualesquiera otras señales de manifestaciones humanas que tengan los valores propios del patrimonio cultural y cuyo conocimiento requiera la aplicación de métodos arqueológicos, tanto si se encuentran en la superficie como en el subsuelo o bajo las aguas y hayan sido o no extraídos. También forman parte del patrimonio arqueológico los elementos geológicos relacionados con la historia del ser humano, sus orígenes y antecedentes.

2. Integran el patrimonio paleontológico valenciano los bienes muebles y los yacimientos que contengan fósiles de interés relevante.

3. Los Ayuntamientos, a través de su planeamiento urbanístico, deberán delimitar las áreas existentes en su término municipal que puedan contener restos arqueológicos o paleontológicos. La delimitación será efectuada por el Servicio Municipal de Arqueología y Paleontología o por técnicos competentes y cualificados en las citadas materias y se elevará a la Conselleria competente en materia de cultura para su aprobación. En caso de ser aprobada, el área o las áreas delimitadas, se incluirán en el Catálogo de Bienes y Espacios Protegidos del municipio como Áreas de Vigilancia Arqueológica o Paleontológica, cuya norma de protección urbanística asegurará su sujeción a lo dispuesto en el artículo 62 de la presente ley.

4. Excepcionalmente, cuando el Ayuntamiento no delimite las mencionadas áreas y exista peligro para el patrimonio arqueológico o paleontológico, la conselleria competente en materia de cultura podrá, subsidiariamente, proceder a su delimitación.

5. De conformidad con lo preceptuado en esta ley, las Áreas de Vigilancia Arqueológica y Paleontológica de especial valor deberán ser incluidas en los Catálogos de Bienes y Espacios Protegidos con la calificación de Bienes Inmuebles de Relevancia Local y serán inscritas en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano con la denominación de Espacios de Protección Arqueológica o Paleontológica. En su caso, en función de sus valores, podrán acceder a la declaración de Bien de Interés Cultural, como Zona Arqueológica o Paleontológica.

6. Sin perjuicio de las disposiciones especiales contenidas en el presente título, los restos materiales de valor cultural cuyo descubrimiento sea producto de actuaciones arqueológicas, así como los restos o vestigios fósiles, serán incluidos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, individualmente o como colección arqueológica o paleontológica, con arreglo a lo previsto en esta ley.

7. A los efectos de la presente ley, se entiende por Servicios Municipales de Arqueología y Paleontología aquellos departamentos o instituciones municipales, con arqueólogos o paleontólogos titulados, encargados de la ejecución y supervisión técnica de las intervenciones arqueológicas o paleontológicas que se lleven a cabo en su término municipal. Reglamentariamente se determinarán sus competencias y funciones. La Conselleria competente en materia de cultura u otras instituciones supramunicipales, podrán gestionar este servicio en aquellos municipios con los que así se conviniese.

*Artículo 59. Actuaciones arqueológicas y paleontológicas***50**

1. A los efectos de la presente ley se consideran actuaciones arqueológicas:

a) Las prospecciones arqueológicas, entendiéndose por tales las exploraciones superficiales, subterráneas o subacuáticas, sin remoción del terreno, dirigidas al descubrimiento, estudio e investigación de toda clase de restos históricos, así como de los elementos geológicos con ellos relacionados. Se incluyen también aquellas técnicas de observación y reconocimiento del subsuelo mediante la aplicación de instrumentos geofísicos, electromagnéticos y otros diseñados al efecto.

b) Las excavaciones arqueológicas, es decir las remociones en la superficie, en el subsuelo o en los medios subacuáticos realizadas con los fines señalados en el apartado anterior.

c) Los estudios directos de arte rupestre, constituidos por los trabajos de campo orientados al descubrimiento, estudio, documentación gráfica y reproducción de esta clase de vestigios humanos, así como los mismos trabajos referidos a la musivaria y la epigrafía.

d) Los trabajos relativos a arqueología de la arquitectura, entendiendo éstos como aquellas actuaciones que tienen por finalidad documentar todos los elementos constructivos que conforman un edificio o conjunto de edificios y su evolución histórica.

2. Son actuaciones paleontológicas las mencionadas en los apartados a y b del número anterior cuando se refieran a elementos paleontológicos de valor cultural significativo.

3. También tendrán la consideración de actuaciones sometidas al régimen de autorizaciones previsto en el artículo 60 las siguientes:

a) Las actuaciones que impliquen manipulación con técnicas analíticas de materiales arqueológicos o paleontológicos destinadas al estudio de bienes de esa naturaleza que precisen la destrucción o alteración de una parte de los mismos.

b) Las actuaciones relativas a la protección, consolidación y restauración arqueológicas o paleontológicas, entendidas como tales las intervenciones en yacimientos arqueológicos o paleontológicos encaminadas a favorecer su conservación y que, en consecuencia, permitan su disfrute y faciliten su uso social. Tendrán esta consideración los trabajos de cerramientos, vallado, señalización y limpieza de dichos yacimientos, de conservación preventiva de arte rupestre, así como el terraplenado de restos arqueológicos o paleontológicos. También tendrán esta consideración las actuaciones de montaje de estructuras subacuáticas para la protección de pecios.

c) El estudio y, en su caso, documentación gráfica o de cualquier tipo, de los yacimientos arqueológicos o paleontológicos, así como de los materiales pertenecientes a los mismos que se hallen depositados en museos, instituciones u otros centros públicos sitos en la Comunitat Valenciana.

*Artículo 60. Autorización de actuaciones***51**

1.  Las actuaciones arqueológicas o paleontológicas deberán ser autorizadas expresamente por la Conselleria competente en materia de cultura. La solicitud de autorización deberá contener un plano en el que se determinen con precisión los límites de la zona objeto de la actuación, la identificación de la persona o las personas propietarias de los terrenos y un programa detallado de los trabajos que justifique su conveniencia e interés científico y la cualificación profesional, determinada reglamentariamente, de la dirección y equipo técnico encargados de los mismos. Tanto la autorización como su denegación habrán de ser motivadas. Las autorizaciones concedidas deberán ser comunicadas al ayuntamiento correspondiente inmediatamente.

Se exceptúan de la necesidad de autorización previa, siempre que se trate de actuaciones arqueológicas de carácter preventivo que no afecten a bienes de interés cultural, la realización de:

a) Las prospecciones arqueológicas relacionadas con los artículos 11, 47 y 58 de la presente ley; y los trabajos relativos a la arqueología de la arquitectura;

b) Los trabajos de mantenimiento y conservación; y el estudio y la documentación gráfica o de cualquier tipo, de los yacimientos arqueológicos o paleontológicos, así como de los materiales pertenecientes a los mismos, definidas en el punto 3, apartados b) y c) del artículo 59.

Las actuaciones exceptuadas de autorización estarán sujetas, con carácter previo a su inicio, a declaración

responsable. En ningún caso, esta declaración responsable eximirá de cumplir con las obligaciones legales y reglamentarias referidas al desarrollo de la actuación arqueológica y a la comunicación sobre los resultados de la misma al órgano con competencia en materia de patrimonio cultural.

Junto con esta declaración, para la cual la conselleria competente en materia de cultura, pondrá a disposición de las personas interesadas modelos normalizados con indicación de la documentación a aportar, se acompañará, como mínimo:

a) la descripción de la actuación, y

b) la identificación de la dirección técnica arqueológica que deberá cumplir con los requisitos legales y

reglamentarios previstos.

Reglamentariamente, se establecerán los documentos adicionales que se requiera aportar con las declaraciones responsables en consideración al tipo de actuación que vaya a llevarse a efecto. **52**

2. Si la actuación hubiere de realizarse en terrenos privados, el solicitante, previamente a la autorización, deberá acreditar la conformidad del propietario o promover el correspondiente expediente para la afectación y ocupación de los terrenos en los términos previstos en la legislación sobre expropiación forzosa.

Cuando se trate de prospecciones arqueológicas o paleontológicas cuyo desarrollo no implique afección a las facultades inherentes a la propiedad no será necesario acreditar la conformidad del propietario de los terrenos afectados.

3. La Conselleria competente en materia de cultura establecerá reglamentariamente los procedimientos de inspección oportunos para comprobar que los trabajos se desarrollen según el programa autorizado y ordenará su suspensión inmediata cuando no se ajusten a la autorización concedida o se considere que las actuaciones profesionales no alcancen el nivel adecuado.

4. Una vez concluida la actuación arqueológica o paleontológica y dentro del plazo que en la autorización o con posterioridad a ella fije la administración, o en su defecto en el de dos años, el promotor, a su cargo, sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 64.2, deberá presentar a la Conselleria competente en materia de cultura una memoria científica de los trabajos desarrollados, suscrita por el arqueólogo o paleontólogo director de los mismos.

5. No se otorgarán licencias municipales para excavaciones o remociones de tierra con fines arqueológicos o paleontológicos, cuando dicha licencia fuere preceptiva conforme a la legislación urbanística, sin haberse acreditado previamente la autorización a que se refiere el apartado primero de este artículo. El otorgamiento de la licencia se comunicará a la Conselleria competente en materia de cultura simultáneamente a su notificación al interesado.

6. Será ilícita toda actuación arqueológica o paleontológica que se realice sin la correspondiente autorización, o sin sujeción a los términos de ésta, así como las obras de remoción de tierra, de demolición o cualesquiera otras realizadas con posterioridad en el lugar donde se haya producido un hallazgo casual de bienes arqueológicos o paleontológicos que no hubiera sido comunicado inmediatamente a la administración competente. La Conselleria competente en materia de cultura ordenará la paralización inmediata de la actuación o de la obra y se incautará de todos los objetos y bienes hallados, sin perjuicio de las sanciones que procedan con arreglo a lo dispuesto en esta ley.

*Artículo 60 bis. Uso de detectores de metales y otros instrumentos de análoga naturaleza.***53**

1. El uso de detectores de metales u otras herramientas o técnicas análogas que permitan localizar restos de naturaleza arqueológica o paleontológica, aun sin ser ésta su finalidad, deberá ser autorizado por la conselleria competente en materia de cultura.

2. Reglamentariamente se determinarán las condiciones de la autorización, que en todo caso requerirá la autorización del propietario del terreno, tendrá carácter personal e indicará su ámbito territorial y temporal. Asimismo se podrán determinar usos y ámbitos exentos de la necesidad de autorización administrativa.

3. Los objetos y restos materiales hallados con la utilización de estos dispositivos que posean los valores que son propios del patrimonio arqueológico o paleontológico quedan sujetos a lo dispuesto en el artículo 64, y en ningún supuesto se entenderán hallados por azar.

*Artículo 61. Ejecución de actuaciones arqueológicas y paleontológicas por la Administración*

La Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia podrá realizar actuaciones arqueológicas o paleontológicas en cualquier lugar en que se conozca o presuma fundadamente la existencia de restos arqueológicos o paleontológicos, ajustándose al principio del menor perjuicio para los particulares. Dichas actuaciones se notificarán a los Ayuntamientos interesados, que podrán también realizarlas previa autorización de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, otorgada en los términos previstos en el artículo 60. La determinación de la indemnización que, en su caso, proceda por causa de estas actuaciones se hará conforme a lo dispuesto en la legislación sobre expropiación forzosa.

*Artículo 62. Actuaciones arqueológicas o paleontológicas previas a la ejecución de obras***54**

1. Para la realización de obras u otro tipo de intervenciones o actividades que impliquen remoción de tierras, sean públicas o privadas, en Zonas, Espacios de Protección, y Áreas de Vigilancia Arqueológicas o Paleontológicas, así como, en ausencia de Catálogo aprobado según los requisitos de la presente ley, en todos aquellos ámbitos en los que se conozca o presuma fundadamente la existencia de restos arqueológicos o paleontológicos de interés relevante, el promotor deberá aportar ante la Conselleria competente en materia de cultura un estudio previo suscrito por técnico competente sobre los efectos que las mismas pudieran causar en los restos de esta naturaleza. En caso de que para la elaboración del estudio previo resulte necesario acometer alguna de las actuaciones previstas en el artículo 59 las mismas serán autorizadas en los términos de los artículos 60 y 64.

2. El Ayuntamiento competente para otorgar la licencia o, en su caso, la entidad pública responsable de la obra, intervención o actividad remitirá un ejemplar del estudio mencionado en el apartado anterior a la Conselleria competente en materia de cultura, que, a la vista del mismo, determinará la necesidad o no de una actuación arqueológica o paleontológica previa a cargo del promotor, a la que será de aplicación lo dispuesto en los artículos 60 y 64 de esta ley. Una vez realizada la actuación arqueológica o paleontológica la Conselleria determinará, a través de la correspondiente autorización administrativa, las condiciones a que deba ajustarse la obra, intervención o actividad a realizar.

3. Los Ayuntamientos no concederán ninguna licencia o permiso en los casos señalados en el apartado anterior sin que se haya aportado el correspondiente estudio previo arqueológico y paleontológico y se haya obtenido la autorización de la Conselleria competente en materia cultura citada también en el apartado anterior.

4. Todo acto realizado contraviniendo lo dispuesto en este artículo se considerará ilegal y le será de aplicación lo dispuesto en el artículo 37 de esta ley.

*Artículo 63. Actuaciones arqueológicas o paleontológicas en obras ya iniciadas*

1. Si con motivo de la realización de reformas, demoliciones, transformaciones o excavaciones en inmuebles no comprendidos en Zonas Arqueológicas o Paleontológicas o en espacios de protección o áreas de vigilancia arqueológica o paleontológica aparecieran restos de esta naturaleza o indicios de su existencia, el promotor, el constructor y el técnico director de las obras estarán obligados a suspender de inmediato los trabajos y a comunicar el hallazgo en los términos preceptuados en el artículo 65, cuyo régimen se aplicará íntegramente.

2. Tratándose de bienes muebles, la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, en el plazo de diez días desde que tuviera conocimiento del hallazgo, podrá acordar la continuación de las obras, con la intervención y vigilancia de los servicios competentes, estableciendo el plan de trabajo al que en adelante hayan de ajustarse. O bien, cuando lo considere necesario para la protección del patrimonio arqueológico o paleontológico y, en todo caso, cuando el hallazgo se refiera a restos arqueológicos de construcciones históricas o artísticas o a restos y vestigios fósiles de vertebrados, prorrogará la suspensión de las obras y determinará las actuaciones arqueológicas o paleontológicas que hubieran de realizarse. En cualquier caso dará cuenta de su resolución al Ayuntamiento correspondiente. La suspensión no podrá durar más del tiempo imprescindible para la realización de las mencionadas actuaciones. Serán de aplicación las normas generales sobre responsabilidad de las Administraciones Públicas para la indemnización, en su caso, de los perjuicios que la prórroga de las suspensión pudiera ocasionar.

Será de aplicación al producto de dichas actuaciones lo dispuesto en el artículo 64.

3. La Generalitat participará en la financiación de las mencionadas actuaciones, según los créditos que al efecto se consignen anualmente en la Ley de Presupuestos de la Generalitat Valenciana.

*Artículo 64. Titularidad y destino del producto de las actuaciones arqueológicas y paleontológicas***55**

1. Los bienes que de acuerdo con el artículo 44 de la Ley 16/1985, de 25 de junio, del patrimonio histórico español tienen la consideración de dominio público y son descubiertos en la Comunitat Valenciana se integran en el patrimonio de la Generalitat.

2. La autorización de cualquier clase de actuaciones arqueológicas o paleontológicas determinará para los beneficiarios la obligación de comunicar sus descubrimientos a la conselleria competente en materia de cultura, en el plazo de treinta días, y a entregar los objetos obtenidos al museo o institución que señale la propia conselleria, de conformidad con lo que reglamentariamente se establezca. Para la determinación del centro donde hayan de depositar los objetos se atenderá prioritariamente a su mejor conservación y función cultural y científica y, en segundo término, a la proximidad al lugar donde se haya realizado la actividad arqueológica o paleontológica o se haya producido el hallazgo casual.

Tratándose del descubrimiento de manifestaciones de arte rupestre, deberá ser éste comunicado a la conselleria competente en materia de cultura o al ayuntamiento correspondiente en los mismos plazos y con igual obligación de reserva que los establecidos en el artículo 65.3 para los hallazgos casuales.

3. No se aplicará a los descubrimientos a que se refiere el apartado anterior lo establecido en el artículo 65.4 de esta ley.

*Artículo 65. Hallazgos casuales*

1. Son asimismo bienes de dominio público de la Generalitat los objetos y restos materiales que posean los valores propios del patrimonio cultural, así como los restos y vestigios fósiles de vertebrados, cuando sean producto de hallazgos casuales y no conste su legítima pertenencia.

2. A los efectos de esta Ley se consideran hallazgos casuales los descubrimientos de los bienes a que se refiere el apartado anterior cuando se produzcan por azar o como consecuencia de excavaciones, remociones de tierra u obras de cualquier índole, hechas en lugares donde no pudiera presumirse la existencia de aquellos bienes.

3. El descubridor deberá, en el plazo de cuarenta y ocho horas, comunicar el hallazgo y entregar los objetos hallados a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia o al Ayuntamiento en cuyo término municipal se haya producido éste, quien a su vez dará cuenta del hallazgo a la Conselleria dentro de los dos días hábiles siguientes. Se exceptúan de esta obligación de entrega aquellos objetos cuya extracción requiera remoción de tierras y los restos subacuáticos, que quedarán en el lugar donde se hallen hasta que la Conselleria acuerde lo procedente. Una vez comunicado el descubrimiento, y hasta que los objetos sean entregados al centro o museo que designe la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, el descubridor quedará sujeto a las normas del depósito necesario, conforme a lo dispuesto en el Código Civil, salvo que los entregue a un museo público. Para la elección del centro donde hubieren de quedar los bienes se establecerán los criterios señalados en el artículo 64.

4. No obstante lo dispuesto en el apartado primero, el descubridor y el propietario del lugar donde hubiere sido hallado el objeto tienen derecho a una recompensa en metálico, cuyo importe se repartirá por mitad entre ambos, equivalente a la mitad del valor que en tasación legal se le atribuya. Si fueren dos o más los descubridores o los propietarios del terreno, se mantendrá igual proporción.

5. El incumplimiento de cualquiera de las obligaciones establecidas en el apartado tercero de este artículo privará al descubridor y, en su caso, al propietario del terreno del derecho a premio alguno y la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia tomará posesión inmediata de los objetos hallados, sin perjuicio de las responsabilidades a que hubiera lugar y las sanciones que procedan.

6. El descubridor no tendrá en ningún caso derecho de retención sobre los bienes hallados.

*Artículo 66. Áreas de reserva arqueológica*

La Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia podrá establecer en los yacimientos declarados Zonas Arqueológicas áreas de reserva arqueológica, entendiendo por tales aquellas partes de los yacimientos en que se considere conveniente, de acuerdo a criterios científicos, prohibir las intervenciones actuales a fin de reservar su estudio para épocas futuras. El establecimiento de áreas de reserva arqueológica se hará constar en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano.

*Artículo 67. Restricciones a la publicidad de los datos del Inventario referidos a yacimientos arqueológicos y paleontológicos*

Será necesaria la autorización de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia para la consulta de los datos contenidos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano relativos a la situación de los yacimientos arqueológicos o paleontológicos que no estén abiertos a la visita pública.

TÍTULO IV

De los museos y las colecciones

museográficas permanentes

*Artículo 68. Museos: concepto y funciones*

1. Son museos las instituciones sin finalidad de lucro, abiertas al público, cuyo objeto sea la adquisición, conservación, restauración, estudio, exposición y divulgación de conjuntos o colecciones de bienes de valor histórico, artístico, científico, técnico, etnológico o de cualquier otra naturaleza cultural con fines de investigación, disfrute y promoción científica y cultural.

2. Son funciones de los museos:

a) Conservar, catalogar, restaurar y exhibir de forma ordenada sus colecciones, con arreglo a criterios científicos, estéticos y didácticos.

b) Investigar y promover la investigación respecto de sus colecciones o de la especialidad a la que el museo esté dedicado.

c) Organizar periódicamente exposiciones científicas y divulgativas acordes con su objeto.

d) Elaborar y publicar catálogos y monografías de sus fondos.

e) Desarrollar una actividad didáctica respecto de su contenido y sus propias funciones.

f) Cualquiera otra que en sus normas estatutarias o por disposición legal o reglamentaria se les atribuya.

*Artículo 69. Colecciones museográficas permanentes*

Son colecciones museográficas permanentes aquellas que reúnan bienes de valor histórico, artístico, científico, técnico o de cualquier otra naturaleza cultural y que, por lo reducido de sus fondos, escasez de recursos o carencia de técnico competente a su cargo, no puedan desarrollar las funciones atribuidas a los museos, siempre que sus titulares garanticen al menos la visita pública, en horario adecuado y regular, el acceso de los investigadores a sus fondos y las condiciones básicas de conservación y custodia de los mismos.

*Artículo 70. Sistema Valenciano de Museos*

1. Se crea el Sistema Valenciano de Museos, en el que se integrarán todos aquellos de que sea titular la Generalitat y los de titularidad estatal cuya gestión tenga ésta encomendada, así como los museos y colecciones museográficas, de titularidad pública o privada, que a tal efecto reconozca la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia conforme a lo previsto en esta Ley.

2. Corresponde a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia la inspección y tutela de cuantos museos y colecciones museográficas se integren en el Sistema Valenciano de Museos, así como el establecimiento de los medios de comunicación y coordinación entre ellos que aseguren el mejor cumplimiento de sus fines.

3. Los concursos de ayudas para el mantenimiento y mejora de museos y colecciones museográficas establecerán la preferencia de los integrados en el Sistema Valenciano de Museos.

*Artículo 71. Creación y reconocimiento de museos y colecciones museográficas*

1. La creación de museos por parte de la Generalitat Valenciana, así como el reconocimiento, a efectos de su integración en el Sistema Valenciano de Museos, de colecciones museográficas y museos de que sean titulares otros entes públicos o los particulares, se hará por resolución de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, previa la tramitación del correspondiente expediente, incoado de oficio o a instancia de los organismos públicos o los particulares interesados.

Reglamentariamente se determinará el contenido de dicho expediente, en el que deberá constar, como mínimo, la documentación y el inventario de los fondos y el patrimonio que se ponen a disposición del museo o colección, así como el proyecto museográfico, que incluirá un estudio de las instalaciones y de los medios materiales y personales.

2. Cuando así lo aconseje el aumento significativo del volumen o la calidad de los fondos de un museo o colección museográfica integrados en el Sistema Valenciano de Museos, la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, de oficio o a solicitud de parte interesada, promoverá un expediente para la adaptación del museo o colección a las nuevas circunstancias, en el que se evaluará la capacidad de la institución museística para el cumplimiento de sus fines propios en relación con tales fondos.

Si la resolución de dicho expediente fuera negativa se adoptarán las medidas necesarias para la exposición pública y la adecuada custodia y conservación de los fondos que excedan a la posibilidades materiales o técnicas del museo o la colección museográfica.

*Artículo 72. Inclusión en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano*

1. Los fondos de los museos y colecciones museográficas integrados en el Sistema Valenciano de Museos serán incluidos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano por efecto de la resolución que acuerde dicha integración y previa la formación del inventario de los bienes que los componen, inscribiéndose en la Sección 3ª del Inventario General.

La incoación del expediente para la integración de un museo o colección museográfica en el Sistema Valenciano de Museos determinará la aplicación a sus fondos de las normas de este Título y de las demás establecidas en esta Ley para los bienes muebles inventariados.

Los bienes que pasen a formar parte de los fondos de museos o colecciones museográficas con posterioridad a la integración de éstos en el Sistema Valenciano de Museos tendrán, desde el momento de su adquisición, la condición de bienes inventariados a los efectos de la aplicación del régimen previsto para ellos en esta Ley, sin perjuicio de la práctica de la correspondiente inscripción en el Inventario General.

2. De acuerdo con lo previsto en el artículo 26.1 B), los fondos de los museos y colecciones museográficas permanentes que formen parte del Sistema Valenciano de Museos y tengan singular relevancia para el patrimonio cultural valenciano podrán ser declarados Bien de Interés Cultural con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 27. No obstante, cuando así lo exija la protección de los fondos de un determinado museo o colección museográfica, podrá iniciarse el procedimiento para la declaración de dichos fondos como Bien de Interés Cultural simultáneamente a la incoación del expediente para su integración en el Sistema Valenciano de Museos y aun cuando no se hubiere formado previamente el inventario de los mismos, siendo en todo caso de aplicación a los bienes que formen parte de dichos fondos lo dispuesto en el apartado cuarto del artículo 27.

El Decreto que declare de interés cultural los fondos de un museo o colección museográfica precisará los bienes integrantes de dichos fondos que tienen por sí mismos la condición de Bien de Interés Cultural. Excepto éstos últimos, cuya condición no se extinguirá sino mediante el procedimiento previsto en el artículo 30, los bienes integrantes de fondos de museos o colecciones declarados de interés cultural perderán esta condición cuando salieren con carácter definitivo del museo o colección de que se trate, salvo cuando fuere para pasar a formar parte de otros fondos museísticos declarados también de interés cultural.

*Artículo 73. Depósito y salida de fondos*

1. Los museos y colecciones museográficas que formen parte del Sistema Valenciano de Museos podrán admitir en depósito bienes de propiedad privada o de otras administraciones públicas. Los bienes depositados, en tanto dure el depósito, se integrarán a todos los efectos en los fondos del museo o colección y estarán sujetos a su mismo régimen jurídico.

2. Las salidas temporales de los museos y colecciones museográficas permanentes de los fondos custodiados en ellos requerirán autorización previa y expresa de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, que señalará la duración, finalidad y condiciones de seguridad a las que se ajustará la salida. Tratándose de objetos en depósito se estará a lo pactado al constituirse éste.

3. Excepcionalmente y previa instrucción del oportuno expediente administrativo, la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia podrá disponer el depósito de los fondos de un museo o colección museográfica integrados en el Sistema Valenciano de Museos, en otro u otros centros cuando razones urgentes de conservación, seguridad o accesibilidad de los bienes así lo aconsejen y hasta tanto no desaparezcan las causas que originaron dicho traslado.

4. En caso de disolución o clausura de un museo que forme parte del Sistema Valenciano de Museos, sus fondos serán depositados en otro centro integrante de dicho Sistema que sea adecuado a la naturaleza de los bienes expuestos, teniéndose en cuenta la proximidad territorial de ambos centros entre sí y oídas las partes interesadas. Los fondos se reintegrarán al museo de origen en caso de reapertura del mismo.

5. Será de aplicación a los fondos de museos y colecciones museográficas integradas en el Sistema Valenciano de Museos lo dispuesto en el artículo 44 respecto de la integridad de las colecciones.

6. Tratándose de museos de titularidad estatal cuya gestión tenga encomendada la Generalitat se estará, en relación con lo dispuesto en este artículo, a lo que establezca el correspondiente convenio de gestión.

*Artículo 74. Acceso a los museos*

La Generalitat Valenciana garantizará y promoverá el acceso de todos los ciudadanos a los museos y colecciones museográficas integrantes del Sistema Valenciano de Museos en las condiciones que reglamentariamente se determinen.

TÍTULO V

Del patrimonio documental,

bibliográfico, audiovisual e informático

*Artículo 75. Concepto y régimen jurídico*

1. Forma parte del patrimonio cultural valenciano el patrimonio documental, bibliográfico y audiovisual, constituido por cuantos bienes de esta naturaleza, reunidos o no en archivos, bibliotecas u otros centros de depósito cultural, se declaran integrantes del mismo en este Título.

2. El patrimonio documental, bibliográfico y audiovisual valenciano se regirá por las normas contenidas en el presente Título y, en lo no previsto en ellas, por las disposiciones de esta Ley que sean de aplicación a los bienes muebles.

*Artículo 76. Bienes integrantes del patrimonio documental*

1. Integran el patrimonio documental valenciano:

a) Los documentos de cualquier época producidos, conservados o reunidos en el ejercicio de su función por cualquier entidad, organismo o empresa pública con sede en la Comunidad Valenciana y por las personas privadas, físicas o jurídicas, gestoras de servicios públicos en el ámbito de la misma.

b) Los documentos con antigüedad superior a cuarenta años que hayan sido producidos, conservados o reunidos en el ejercicio de sus actividades por entidades y asociaciones de carácter político, económico, empresarial, sindical o religioso y por las entidades, fundaciones y asociaciones culturales y educativas de carácter privado establecidas en la Comunidad Valenciana.

c) Los documentos con antigüedad superior a cien años que se encuentren en la Comunidad Valenciana y hayan sido producidos, conservados o reunidos por cualquier otra entidad privada o persona física.

d) Aquellos documentos que, sin reunir los requisitos señalados en el apartado anterior, merezcan fundadamente esta consideración mediante su inclusión, por resolución de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, en el Censo del Patrimonio Documental Valenciano.

2. Se entiende por documento, a los efectos de esta Ley, toda expresión en lenguaje natural o codificado y cualquier otra expresión gráfica, sonora o en imagen, recogidas en cualquier tipo de soporte, incluido el informático. Se excluyen los ejemplares no originales de ediciones bibliográficas y publicaciones.

*Artículo 77. Bienes integrantes del patrimonio bibliográfico y audiovisual***56**

Integran el patrimonio bibliográfico y audiovisual valenciano:

a) Los fondos de bibliotecas y hemerotecas y las colecciones bibliográficas y hemerográficas de titularidad pública existentes en la Comunitat Valenciana.

b) Las obras literarias, históricas, científicas o artísticas de carácter unitario o seriado, en escritura manuscrita o impresas, originales en formato analógico o digital y en soporte físico o electrónico, existentes en la Comunitat Valenciana o relacionadas por cualquier motivo con el ámbito lingüístico o cultural valenciano, de las que no conste la existencia de, al menos, tres ejemplares en buen estado de conservación en las bibliotecas o servicios públicos radicados en ella.

c) Los ejemplares producto de ediciones de obras fotográficas, fonográficas, audiovisuales, multimedia, originales en formato analógico o digital y en soporte físico o electrónico, existentes en la Comunitat Valenciana o relacionadas por cualquier motivo con el ámbito lingüístico o cultural valenciano, de los que no conste la existencia de, al menos, un ejemplar en buen estado de conservación en sus centros de depósito cultural o servicios públicos.

d) Los fondos y obras bibliográficas, fotográficas, fonográficas, audiovisuales, multimedia, originales en formato analógico o digital y en soporte físico o electrónico que, sin reunir los requisitos señalados en este artículo y en atención a su valor cultural, se incluyan, por Resolución de la Conselleria competente en materia de bibliotecas, en el Catálogo del Patrimonio Bibliográfico y Audiovisual Valenciano como integrantes de dicho patrimonio.

*Artículo 78. Censo y Catálogo*

1. La Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, en colaboración con las demás administraciones públicas, elaborará el Censo del Patrimonio Documental Valenciano y el Catálogo del Patrimonio Bibliográfico y Audiovisual Valenciano, a cuyo efecto podrá recabar de los titulares de derechos sobre los bienes que lo integran el examen de los mismos y las informaciones pertinentes.

2. La exclusión de bienes del patrimonio documental, bibliográfico y audiovisual valenciano del Censo o del Catálogo a que se refiere el apartado anterior se hará por resolución de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, de oficio o a solicitud de sus propietarios o poseedores.

*Artículo 79. Inclusión en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano***57**

1. Los fondos y obras del patrimonio documental, bibliográfico y audiovisual valenciano que posean relevante valor cultural y estén incluidos en sus correspondientes Censo o Catálogo serán inscritos, mediante resolución de la Conselleria competente en materia de Cultura, previa la tramitación del procedimiento previsto en el artículo 52, en la Sección 4ª del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano y gozarán del régimen de protección que esta ley prevé para los Bienes Muebles de Relevancia Patrimonial.

2. Los bienes mencionados en el apartado anterior que, por la personalidad de su autor o recopilador, su interés histórico o sus valores intrínsecos tengan especial importancia para el patrimonio cultural valenciano, podrán ser declarados Bienes de Interés Cultural conforme al procedimiento establecido en el artículo 27 de esta ley.

3. Excepcionalmente, cuando así lo exija la protección de determinados bienes o colecciones documentales, bibliográficas o audiovisuales, podrá iniciarse el procedimiento para su declaración como Bien de Interés Cultural sin estar incluidos en los correspondientes Censo o Catálogo.

4. Se exceptúan de lo dispuesto en este artículo los fondos de los archivos y bibliotecas de titularidad estatal, que se regirán por la legislación del Estado sin perjuicio, en su caso, de la gestión de los mismos por La Generalitat.

*Artículo 80. Archivos y bibliotecas***58**

1. Son archivos los conjuntos orgánicos de documentos, o la agrupación de éstos, reunidos por las entidades públicas y por los particulares en el ejercicio de sus actividades, cuya utilización está dirigida a la investigación, la cultura, la información o la gestión administrativa. Se entiende asimismo por archivos las instituciones culturales cuyo objeto es la reunión, conservación, clasificación, ordenación y divulgación, con fines de esta naturaleza, de los mencionados conjuntos orgánicos. Una ley de las Cortes Valencianas regulará el ejercicio de las competencias de la Generalitat en materia de archivos.

2. Son bibliotecas las instituciones culturales donde se reúnen, conservan, catalogan, clasifican y divulgan colecciones o conjuntos de libros, manuscritos y otros materiales bibliográficos, hemerográficos o reproducidos por cualquier medio para su consulta en sala pública o mediante préstamo temporal, con fines de investigación, educación, información y difusión cultural.

3. La Generalitat establecerá centros de depósito cultural destinados a los bienes del patrimonio audiovisual valenciano, con fines similares a los señalados para los archivos y bibliotecas y con los medios adecuados a la especial naturaleza de los soportes a que dichos bienes están incorporados. Será de aplicación a éstos el régimen general establecido en este título para los archivos y bibliotecas.

*Artículo 81. Sistema Archivístico Valenciano y Sistema Bibliotecario Valenciano*

1. Se crea el Sistema Archivístico Valenciano que formará junto al Sistema Bibliotecario Valenciano el marco de cooperación de las instituciones que integran cada uno de ambos sistemas y de éstos entre sí, con el fin de planificar y coordinar su organización, actividades y servicios.

2. Integran los respectivos sistemas los archivos y bibliotecas pertenecientes a entidades públicas de la Comunidad Valenciana, así como aquellos otros de titularidad privada cuya integración se acuerde por resolución de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, mediante el procedimiento que reglamentariamente se establezca.

3. Los archivos y bibliotecas que formen parte de sus correspondientes sistemas estarán sujetos a la inspección, tutela y coordinación de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, que adoptará las medidas necesarias para asegurar el cumplimiento de los fines que les son propios.

4. La Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia establecerá las condiciones mínimas de seguridad y conservación de los edificios destinados a archivos y bibliotecas de los sistemas respectivos y arbitrará las medidas necesarias, incluyendo depósitos cautelares, cuando existan deficiencias de instalación que pongan en peligro la seguridad y conservación de los bienes del patrimonio documental o del patrimonio bibliográfico y audiovisual.

*Artículo 82. Depósito y salida de fondos*

1. Los archivos y bibliotecas pertenecientes a entidades públicas de la Comunidad Valenciana podrán admitir en depósito bienes de propiedad privada o de otras administraciones públicas.

2. Los bienes del patrimonio documental, bibliográfico o audiovisual valenciano custodiados en archivos y bibliotecas de titularidad pública no podrán salir de los mismos sin previa autorización administrativa, sin perjuicio del régimen de préstamos públicos que, en su caso, pueda establecerse. Cuando se trate de bienes en depósito se estará a lo pactado al constituirse.

*Artículo 83. Acceso público*

La Generalitat facilitará el acceso de los ciudadanos a los archivos y bibliotecas pertenecientes a sus respectivos sistemas, sin perjuicio de las restricciones que por razón de su titularidad, de la conservación de los bienes en ellos custodiados o de la función de la propia institución puedan establecerse y sin perjuicio asimismo de la normativa sobre protección de datos de carácter personal.

*Artículo 84. Régimen de los documentos de las administraciones públicas*

1. Reglamentariamente se determinarán el plazo de vigencia administrativa y demás normas relativas a la circulación, conservación y calificación de los documentos de las distintas administraciones públicas de la Comunidad Valenciana, así como a la destrucción de los no reservados a su conservación permanente.

2. En ningún caso podrán destruirse los documentos en poder de las administraciones públicas en tanto subsista su valor probatorio de derechos y obligaciones de las personas o de los entes públicos.

*Artículo 85. Junta Calificadora de Documentos Administrativos*

Se crea la Junta Calificadora de Documentos Administrativos, a la que corresponderá el estudio y dictamen de las cuestiones relativas a la calificación, utilización, integración en los archivos, exclusión de los mismos e inutilidad administrativa de los documentos. Su composición, funcionamiento y competencias específicas se determinarán reglamentariamente.

*Artículo 86. Sobre el patrimonio informático y los bienes inmateriales de naturaleza tecnológica***59**

1. Se consideran a efectos de esta ley bienes inmateriales de naturaleza tecnológica aquellas realizaciones intelectuales que constituyen aplicaciones singulares de las tecnologías de la información que, por los procesos que desarrollan, los contenidos que transmiten o el resultado que consiguen, constituyen manifestaciones relevantes o hitos de la evolución tecnológica de la Comunidad Valenciana.

2. La inclusión en el Inventario de estos bienes, cuando no sean objeto de declaración como bienes de interés cultural, se hará mediante resolución del conseller competente en materia de cultura, después de la tramitación del correspondiente procedimiento, iniciado de oficio o a instancia de cualquier persona. La incoación, cuya denegación deberá ser motivada, se notificará a las entidades, públicas y privadas, directamente relacionadas con el uso y desarrollo de la realización tecnológica de que se trate y, en su caso, al autor y al propietario.

3. La resolución se dictará en el plazo de un año desde la solicitud o la incoación de oficio y dará lugar a la inscripción del bien en la sección 6ª del Inventario.

4. La resolución por la que se incluye un bien inmaterial de naturaleza tecnológica en el Inventario incluirá una descripción detallada de los elementos técnicos definidores del mismo, de manera que permitan su clara delimitación respecto de otros elementos y, en su caso, su desarrollo posterior.

5. En lo no previsto por este artículo, se aplicará a esta clase de bienes el régimen general previsto en esta ley para los bienes inmateriales inventariados.

TÍTULO VI

De las medidas de fomento del patrimonio cultural

*Artículo 87. Interés público*

Se reconoce el interés público de todas las actividades de conservación y promoción del patrimonio cultural valenciano y su carácter de fuente de riqueza económica para la colectividad. Las administraciones públicas de la Comunidad Valenciana deberán cooperar a dichas actividades, cuando sean desarrolladas por los particulares, mediante la concesión de las ayudas materiales y el reconocimiento público adecuado, proporcionados a la utilidad social que reportan y a las cargas que suponen para los propietarios.

*Artículo 88. Educación*

1. La Generalitat, reconociendo el aprecio general hacia el patrimonio cultural como base imprescindible de toda política de protección y fomento del mismo, lo promoverá mediante las adecuadas campañas públicas de divulgación y formación.

2. La Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia incluirá en los planes de estudio de los distintos niveles del sistema educativo obligatorio el conocimiento del patrimonio cultural valenciano.

3. La Generalitat promoverá la enseñanza especializada y la investigación en las materias relativas a la conservación y enriquecimiento del patrimonio cultural y establecerá los medios de colaboración adecuados a dicho fin con las Universidades y los centros de formación e investigación especializados, públicos y privados.

4. Establecerá asimismo las medidas necesarias para asegurar que los funcionarios de todas las administraciones públicas de la Comunidad Valenciana reciban la formación específica sobre protección del patrimonio cultural adecuada a la naturaleza de sus funciones.

*Artículo 89. Reconocimiento oficial***60**

La Generalitat valenciana otorgará anualmente, mediante una orden de la conselleria competente en el área de cultura, el título de protector o protectora del patrimonio a las personas, empresas, entidades privadas y corporaciones que se distingan en actividades de conservación, protección y enriquecimiento del patrimonio cultural valenciano. Las personas beneficiarias de este reconocimiento podrán emplear este título en todas las manifestaciones propias de su actividad.

*Artículo 90. Uso de los inmuebles de titularidad pública*

1. Conforme al principio establecido en el artículo 9.2 de esta Ley, la Administración de la Generalitat Valenciana, las administraciones y entidades públicas de la Comunidad Valenciana procurarán destinar a una actividad pública que no desvirtúe sus valores artísticos, históricos o culturales los edificios integrantes del patrimonio cultural de que sean titulares.

2. Todos los organismos de la Generalitat, y los entes de derecho público sujetos a su tutela, antes de instalar nuevas dependencias solicitarán informe a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia sobre la existencia de algún inmueble adecuado. Si lo hubiere, y fuere posible racionalmente su uso, estarán obligados a utilizarlo con preferencia. La Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, en colaboración con el órgano competente sobre el Patrimonio de la Generalitat, elaborará y mantendrá actualizado un programa sobre las posibilidades de utilización por organismos públicos de los inmuebles del patrimonio cultural de los que ésta sea titular.

3. Las administraciones públicas, cuando sea conveniente para la mejor conservación, restauración y promoción de los bienes inmuebles incluidos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano de que sean titulares, podrán ceder el uso de tales bienes, incluso de los declarados de interés cultural, a las personas o entidades que lo soliciten y garanticen adecuadamente el cumplimiento de los fines mencionados. Cuando se trate de inmuebles que hubieren sido donados por particulares se dará preferencia a sus antiguos propietarios o a sus sucesores. La cesión requerirá en todos los casos el informe previo de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, que tendrá carácter vinculante. En el expediente, que será sometido a información pública, deberá constar también el informe favorable de al menos dos de las instituciones consultivas a que se refiere el artículo 7 de esta Ley.

La cesión se realizará mediante la suscripción del correspondiente convenio con el cesionario, que será publicado en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*  y en el que constarán la duración y demás condiciones de la cesión. En caso de incumplimiento, la cesión será inmediatamente revocada.

Se exceptúan de lo dispuesto en este apartado los bienes declarados de interés cultural cuya especial significación histórica, social o religiosa sea incompatible con su uso privado.

*Artículo 91. Ayuda directa a la conservación*

1. La Generalitat promoverá la conservación del patrimonio cultural valenciano mediante la concesión de ayudas a la financiación de los trabajos de conservación, mantenimiento, restauración, rehabilitación, investigación y documentación respecto de bienes incluidos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano y de las actuaciones arqueológicas y paleontológicas. A tal efecto, la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia convocará anualmente los correspondientes concursos públicos para la concesión de estas ayudas, con sujeción a los objetivos y criterios que se fijen en el programa específico que para la financiación de aquellas actuaciones ha de incluirse cada año en la Ley de Presupuestos de la Generalitat Valenciana, según lo dispuesto en el artículo 93, y con arreglo a los créditos que en dicho programa se consignen.

2. Cuando se trate de intervenciones en bienes que sean objeto de aprovechamiento económico o a los que la intervención aporte una plusvalía significativa, la ayuda podrá ser concedida, en todo o en parte, con el carácter de anticipo reintegrable y se anotará, para el caso de los inmuebles, en el Registro de la Propiedad.

3. La Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia podrá también, cuando resulte imprescindible para la restauración y conservación de los bienes, realizar a su cargo los trabajos necesarios, estableciendo con los propietarios formas de uso o explotación conjunta de tales bienes que aseguren la adecuada rentabilidad social o económica de la inversión pública.

4. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 94, la protección del patrimonio inmueble catalogado no incluido en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano será objeto preferente de la política específica de fomento de la rehabilitación de edificios, en el marco de las medidas de protección pública a la vivienda.

*Artículo 92. Contribución pública al régimen de visitas*

1. Los propietarios o titulares de derechos reales de uso y disfrute sobre bienes inmuebles declarados de interés cultural que cumplan la obligación de facilitar la visita al público establecida en el artículo 32, se beneficiarán de las ayudas económicas que, como contribución pública al sostenimiento de dicha carga, concederá la Generalitat Valenciana, con los requisitos y modalidades que reglamentariamente se establezcan.

2. A tal efecto, los interesados deberán presentar anualmente a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia una Memoria valorada y justificada de la ayuda que se solicita, en la que se exprese el horario, forma y medios con que ha de desarrollarse la visita pública del inmueble y el coste previsto de ésta y, en su caso, se dé cuenta del desarrollo de la actividad durante el ejercicio anterior.

3. El importe de la ayuda se graduará conforme a lo que reglamentariamente se disponga, teniendo en cuenta el aprovechamiento económico de que fuere susceptible el inmueble.

4. El no uso del bien en el supuesto previsto en el artículo 32.2 de esta Ley podrá dar lugar a indemnización en los casos y según los criterios que reglamentariamente se determinen.

*Artículo 93. Inversiones culturales*

1. Los Presupuestos de la Generalitat Valenciana incluirán anualmente una cantidad equivalente, como mínimo, al 1% del crédito total consignado para inversiones reales en el Capítulo VI del Estado de Gastos de los presupuestos del ejercicio anterior, con destino a financiar programas de investigación, conservación, restauración y rehabilitación, acrecentamiento y promoción del patrimonio cultural valenciano, gestionados por la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia.

A tal efecto, la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia elaborará cada año, para el ejercicio siguiente, el Plan Anual de Conservación y Enriquecimiento del Patrimonio Cultural Valenciano, comprensivo de los mencionados programas y habrá de expresar de manera clara sus objetivos y los criterios para su aplicación y para la concesión de ayudas con cargo a él.

2. La Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia propondrá a la Administración del Estado los bienes o sectores del patrimonio cultural valenciano en los que considere prioritaria la realización de trabajos de conservación o enriquecimiento con cargo al uno por ciento de los fondos de aportación pública a las obras del Estado previsto en la Ley del Patrimonio Histórico Español.

*Artículo 94. Crédito oficial*

La financiación de las obras y actuaciones mencionadas en el apartado primero del artículo 91, así como la adquisición de bienes para la ejecución inmediata de las mismas o para su destino a un uso público, tendrán acceso preferente al crédito oficial o subsidiado con fondos públicos. Tratándose de bienes inmuebles el acceso será en condiciones iguales, al menos, a las más ventajosas previstas para la adquisición de viviendas de nueva construcción en la normativa sobre actuaciones protegibles en materia de vivienda. Lo mismo se aplicará a aquellos otros bienes que, sin ser objeto de inscripción independiente en el Inventario, estén comprendidos en Conjuntos o Sitios Históricos, Zonas Arqueológicas o Paleontológicas o Parques Culturales y en los entornos de protección de inmuebles declarados de interés cultural que se hallen sujetos a un Plan Especial o a las normas de protección establecidas en la propia declaración, según lo previsto en el artículo 34.4.

*Artículo 95. Beneficios fiscales*

1. Los titulares de bienes integrantes del patrimonio cultural valenciano gozarán de los beneficios fiscales que, en el ámbito de sus respectivas competencias, establezcan el Estado, la Generalitat y las entidades locales.

2. La Generalitat Valenciana, en compensación a las cargas y limitaciones que se imponen a los titulares o poseedores de los bienes integrantes del patrimonio cultural valenciano, y como incentivo a la participación social en las tareas de conservación y enriquecimiento del mismo, establecerá, en la medida de su capacidad normativa en materia tributaria, las exenciones y bonificaciones fiscales que mejor garanticen el cumplimiento de los fines de esta Ley.

3. La Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia y las Diputaciones Provinciales, en los concursos de ayudas a las entidades locales para obras de conservación y rehabilitación del patrimonio cultural, establecerá la preferencia de aquellas que dispongan de un Catálogo de Bienes y Espacios Protegidos de ámbito municipal, aprobado al menos provisionalmente, así como de las que acrediten el establecimiento en sus Ordenanzas fiscales de las exenciones en el pago de los tributos locales previstas en el artículo 69.3 de la Ley del Patrimonio Histórico Español y de cuantas otras exenciones y bonificaciones fiscales se prevean legalmente.

*Artículo 96. Pago con bienes culturales*

1. Las personas, físicas o jurídicas, propietarias de bienes inscritos en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, o respecto de los que se haya iniciado expediente para su inscripción, que fueren deudoras de la Hacienda de la Generalitat por cualquier título, incluida la imposición de las sanciones previstas en esta Ley, podrán hacer pago, total o parcial, de sus deudas mediante la dación de tales bienes. Tratándose de tributos cedidos por el Estado, se estará a lo dispuesto en la normativa estatal.

2. La dación en pago se hará previa oferta del interesado a la Conselleria de Economía, Hacienda y Administración Pública, formulada por escrito, indicando el código de identificación del bien en el Inventario y el valor por el que se ofrece. Tratándose de deudas tributarias, la oferta determinará la suspensión del procedimiento recaudatorio, pero la deuda no dejará de devengar los intereses que legalmente correspondan cuando la oferta se haga una vez vencido el período de pago voluntario.

3. La Conselleria de Economía, Hacienda y Administración Pública, previo el informe de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, que tendrá carácter vinculante y se emitirá oída la Junta de Valoración de Bienes del Patrimonio Cultural Valenciano, resolverá en el plazo de dos meses sobre la aceptación de la dación en pago ofrecida.

4. Aceptada la entrega del bien en pago de la deuda, se estará en cuanto a su destino, tratándose de inmuebles, a lo previsto en el artículo 90 de esta Ley.

5. La denegación de la cesión o el transcurso del plazo establecido para resolver, que tendrá efectos desestimatorios, determinará la reanudación del procedimiento recaudatorio.

TÍTULO VII

De las infracciones administrativas y su sanción

*Artículo 97. Infracciones***61**

1. Son infracciones administrativas en materia de patrimonio cultural y serán sancionadas con arreglo a lo establecido en este título las acciones u omisiones contrarias a lo dispuesto en esta ley, y que no sean constitutivas de delito.

Las infracciones se clasifican en leves, graves y muy graves.

2. Serán infracciones leves:

a) El incumplimiento del deber de facilitar a las administraciones públicas el examen e inspección de los bienes y las informaciones pertinentes, establecido en los artículos 16.3 y 18.3.

b) La inobservancia del deber de comunicar a la Conselleria competente en materia de cultura la existencia de los bienes a que se refiere el artículo 16.4.

c) El cambio de uso de los bienes incluidos en el Inventario sin la comunicación o autorización previas exigidas en los artículos 18.2, 36.2 y 41.1 y el mantenimiento de un uso incompatible con la condición de bien inventariado o declarado. Si el bien hubiere sufrido daño por causa de su utilización se estará a lo dispuesto en la letra a del apartado tercero de este artículo.

d) La negativa a permitir el acceso de los investigadores a los bienes inventariados, conforme a lo dispuesto en el artículo 18.4, salvo cuando se trate de bienes declarados de interés cultural, en cuyo caso se estará al apartado tercero, letra b, de este artículo.

e) La obstrucción de la labor inspectora de la administración.

f) El incumplimiento de las órdenes de suspensión o paralización dictadas por la administración competente siempre que como consecuencia de su incumplimiento no se produzcan daños para el patrimonio.

g) El incumplimiento del deber de comunicar las transmisiones, negocios jurídicos, traslados y actos materiales sobre bienes del Inventario, establecido en los artículos 18.5 y 43.

h) La falta de notificación a la administración competente de la transmisión a título oneroso de bienes inventariados según ordena el artículo 22.1.

i) El incumplimiento de las obligaciones de facilitar la visita pública de los bienes inmuebles de interés cultural y de ceder a exposiciones los muebles, establecidas en el artículo 32.

j) La no presentación a la administración competente, dentro del plazo establecido, de las memorias de las intervenciones efectuadas en bienes, inmuebles, muebles y de las actuaciones arqueológicas o paleontológicas, según lo dispuesto en los artículos 35.3, 41.5, 50.6 y 60.4.

k) La no comunicación a la Conselleria competente en materia de cultura por parte de los ayuntamientos, en el plazo establecido en el artículo 50.4, de las licencias de obra y las órdenes de ejecución sobre bienes de relevancia local.

l) La realización de tratamientos sobre bienes muebles de relevancia patrimonial sin autorización de la Conselleria competente en materia de cultura, infringiendo lo dispuesto en los artículos 41.1 y 53, salvo que por su resultado constituyan infracción más grave.

m) La realización, reproducción y difusión no autorizadas de fondos de museos y colecciones museográficas permanentes de titularidad de la Comunitat Valenciana.

n) La realización de cualquier obra o actuación en inmuebles integrantes de Conjuntos Históricos o entornos de protección de bienes de interés cultural, que no cuenten con inscripción independiente en el Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano con incumplimiento de los trámites y condiciones establecidas en la presente Ley.

ñ) El uso de detectores de metales u otros instrumentos de análoga naturaleza sin autorización, en ámbitos no expresamente permitidos, o con incumplimiento los requisitos o condiciones establecidos en la correspondiente autorización administrativa.

o) Causar daños por un valor de hasta 30.000 euros a bienes incluidos en el Inventario

p) La infracción de las demás obligaciones impuestas por esta ley, siempre que no venga calificada en este mismo artículo como grave o muy grave.

3. Serán infracciones graves:

a) El incumplimiento del deber de conservar y mantener la integridad del valor cultural de los bienes incluidos en el inventario general del Patrimonio Cultural Valenciano, establecido en el artículo 18.1.

b) La negativa a permitir el acceso de los investigadores a los bienes declarados de interés cultural.

c) La no comunicación a la Conselleria competente en materia de cultura de las subastas a que se refiere el artículo 22.4.

d) La realización de cualquier tipo de intervención sobre un bien inmueble incluido en el Inventario General con incumplimiento de los trámites previstos en la presente ley, a no ser que, por sus efectos sobre el bien inventariado, deba constituir infracción muy grave a tenor de lo dispuesto en el apartado cuarto.

e) El otorgamiento de licencias municipales, u otros actos administrativos de eficacia habilitante y la adopción de medidas cautelares por los ayuntamientos con infracción de lo dispuesto en los artículos 33.1, 36, 39.2b, 40.2, 50.7 y 62.3.

f) La realización de actuaciones arqueológicas o paleontológicas, así como el otorgamiento de licencia municipal u otro acto administrativo de eficacia habilitante cuando fuere preceptiva, sin la autorización de la Conselleria competente en materia de cultura preceptuada en el artículo 60, salvo que resultare daño grave para los restos arqueológicos o paleontológicos, en cuyo caso se estará a lo dispuesto en el apartado cuarto, letra d de este artículo.

g) La realización de obras de remoción de tierra, de demolición o cualesquiera otras actuaciones o intervenciones realizadas con infracción de lo dispuesto en el artículo 60.6, salvo que resultare daño grave para los restos arqueológicos o paleontológicos, en cuyo caso se estará a lo dispuesto en el apartado cuarto, letra d de este artículo.

h) El incumplimiento de las obligaciones de comunicar el descubrimiento de restos arqueológicos o paleontológicos y de entregar los objetos hallados, aun casualmente, establecidas en los artículos 60 bis, 63.1, 64.2 y 65.3, así como la realización de los actos que, si mediare delito, darían lugar a la aplicación de alguno de los artículos comprendidos en el capítulo XIV del título XIII del Código Penal.

i) La no suspensión inmediata de las obras con motivo del descubrimiento de restos arqueológicos o paleontológicos y el incumplimiento de las órdenes de suspensión dictadas por la administración competente, en los supuestos contemplados en los artículos 62 y 63.

j) La comercialización de bienes de naturaleza arqueológica o paleontológica sin que su procedencia esté debidamente documentada.

k) La inobservancia del deber de llevar el libro-registro de transacciones de bienes muebles, establecido en el artículo 12, y la omisión o inexactitud de los datos que deban constar en él.

l) La separación de bienes muebles vinculados a un inmueble declarado de interés cultural, infringiendo lo dispuesto en el artículo 38.1.b.

m) La disgregación de las colecciones de bienes muebles incluidas en el Inventario, salvo las declaradas de interés cultural, y la salida temporal de fondos de los museos o colecciones museográficas integrados en el sistema valenciano de museos, sin la autorización exigida en virtud de los artículos 53 y 73.2.

n) Causar daños por un valor entre 30.001 y 60.000 euros a bienes incluidos en el Inventario.

ñ) Se considera falta grave si en período de 12 meses se comenten dos o más faltas leves.

4. Serán infracciones muy graves:

a) El derribo, total o parcial, de los inmuebles incluidos en el Inventario, así como el otorgamiento de licencias de demolición, contraviniendo la prohibición expresa del artículo 20.

b) El desplazamiento de bienes inmuebles declarados de interés cultural y el otorgamiento por los ayuntamientos de licencia para ello, en contra de lo dispuesto en el artículo 38.1.c.

c) La realización de cualquier tipo de intervención sobre un bien inmueble incluido en el Inventario General con incumplimiento de los trámites previstos en la presente ley, cuando se cause grave daño a los mismos.

d) La realización de las actuaciones mencionadas en las letras f y g del apartado tercero de este artículo, cuando resulten dañados gravemente los restos arqueológicos o paleontológicos.

e) La destrucción, total o parcial, de bienes muebles incluidos en el Inventario.

f) La disgregación de colecciones de bienes muebles declaradas de interés cultural y de fondos de museos y colecciones museográficas pertenecientes al Sistema Valenciano de Museos sin la autorización de la conselleria competente en materia de cultura, exigida a tenor de los artículos 44 y 73.5.

g) Causar daños por un valor superior a 60.000 euros a bienes incluidos en el Inventario.

5. A los efectos de lo dispuesto en este artículo, se equiparan a los bienes incluidos en el Inventario aquellos respecto de los que se haya iniciado el correspondiente procedimiento para su inscripción en éste.

*Artículo 98. Personas responsables*

1. Serán responsables de las infracciones administrativas derivadas de esta Ley los que realizaren las acciones u omisiones que las constituyen.

2. Tratándose de actuaciones arqueológicas o paleontológicas no autorizadas serán responsables todos aquellos que, directa o indirectamente, hubieren intervenido en las mismas y que conforme al Código Penal tendrían la consideración de autores o cómplices.

3. Cuando la infracción consista en la ejecución de obras sin licencia, o no ajustándose a los términos de ésta, o en el otorgamiento de licencias municipales de contenido manifiestamente contrario a lo dispuesto en esta Ley, se estará para la determinación de las personas responsables a lo que dispone la legislación urbanística respecto de las infracciones a la misma.

*Artículo 99. Sanciones***62**

1. Los responsables de infracciones de esta ley que hubieren ocasionado daños al patrimonio cultural valorables económicamente serán sancionados con multa del tanto al cuádruplo del valor del daño causado, salvo que de aplicar lo dispuesto en el apartado segundo de este artículo resultare multa de superior cuantía.

2. En los demás casos se impondrán las siguientes sanciones:

a) Para las infracciones leves, multa de hasta 60.000 euros.

b) Para las infracciones graves, multa de 60.001 euros a 150.000 euros.

c) Para las infracciones muy graves, multa de 150.001 euros a 1.300.000 euros.

3. Para la graduación de las sanciones dentro de un mismo grupo se tendrá en cuenta la gravedad de los hechos, el empleo de medios técnicos en las actuaciones arqueológicas o paleontológicas no autorizadas, el perjuicio causado, la reincidencia y el grado de malicia, el caudal y demás circunstancias del infractor.

4. La cuantía de la sanción no podrá ser en ningún caso inferior al beneficio obtenido por el infractor como resultado de su acción, pudiéndose aumentar la cuantía de la multa correspondiente hasta el límite de dicho beneficio, cuando fuere valorable económicamente.

5. Las multas que se impongan a varios sujetos como consecuencia de la misma infracción serán independientes entre sí.

6. El órgano sancionador podrá acordar, como sanción accesoria, el comiso de los materiales y utensilios empleados en la infracción.

*Artículo 100. Multas coercitivas*

Independientemente de las sanciones que procedan conforme a lo dispuesto en el artículo anterior, el órgano competente podrá, previo requerimiento, imponer a quienes se hallaren sujetos al cumplimiento de las obligaciones establecidas en esta Ley multas coercitivas de hasta cien mil pesetas, reiteradas por períodos de un mes, hasta obtener el cumplimiento de lo ordenado.

*Artículo 101. Reparación de daños*

Los responsables de las infracciones de esta Ley que hubieren ocasionado daños al patrimonio cultural estarán obligados a reparar los daños causados y, en cuanto fuere posible, a restituir las cosas a su debido estado. En caso de incumplimiento de esta obligación, la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia llevará a cabo las actuaciones de reparación y restitución necesarias, a costa del infractor.

*Artículo 102. Órganos competentes***63**

Son competentes para la imposición de las sanciones previstas en este título:

a) El Consell de la Generalitat, a propuesta de la Conselleria competente en materia de cultura, para las multas de más de 150.000 euros.

b) El conseller competente en materia de cultura, para las multas de hasta 150.000 euros.

*Artículo 103. Procedimiento sancionador*

La imposición de las sanciones establecidas en este Título se hará previa tramitación del correspondiente expediente por la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, de acuerdo con los principios establecidos en la legislación del procedimiento administrativo común. El plazo para resolver será de un año desde la incoación.

*Artículo 104. Prescripción*

1. Las infracciones administrativas derivadas de esta Ley prescribirán a los cinco años de haberse cometido, excepto las muy graves, que prescribirán a los diez años.

2. Las sanciones impuestas para infracciones muy graves prescribirán a los cinco años, a contar desde la firmeza de la resolución sancionadora, las impuestas para infracciones graves a los tres años y al año las que se impusieren para las leves.

DISPOSICIONES ADICIONALES

*Primera. Bienes de Interés Cultural declarados con anterioridad a la entrada en vigor de la presente Ley.* **64**

1. Se consideran Bienes de Interés Cultural integrantes del patrimonio cultural valenciano todos los bienes existentes en el territorio de la Comunitat Valenciana que a la entrada en vigor de la presente Ley hayan sido declarados Bienes de Interés Cultural al amparo de la Ley 16/1985, de 25 de junio, del Patrimonio Histórico Español, tanto mediante expediente individualizado como en virtud de lo establecido en el artículo 40.2 de dicha Ley y en sus Disposiciones Adicionales Primera y Segunda. Todos estos bienes se inscribirán en la Sección 1ª del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano y quedarán sujetos al régimen establecido en la presente Ley para esta clase bienes.

2. La Conselleria competente en materia de cultura elaborará, para su aprobación por el Consell, la relación de las cuevas y abrigos que contengan manifestaciones de arte rupestre, los castillos y los escudos, emblemas, piedras heráldicas, rollos de justicia, cruces de término y demás piezas y monumentos de índole análoga de más cien años de antigüedad, declarados todos ellos Bienes de Interés Cultural integrantes del patrimonio cultural valenciano por efecto de lo dispuesto en el apartado anterior.

3. En cualquier caso, se considerarán bienes de interés cultural valenciano todos los documentos depositados en el Archivo de la Corona de Aragón que tengan relación directa o indirecta con el proceso histórico del antiguo Reino de Valencia, hoy Comunitat Valenciana, así como por su especial significado el Real Monasterio de Santa María de la Valldigna que es templo espiritual, político, histórico y cultural del antiguo Reino de Valencia, hoy Comunitat Valenciana. Es, igualmente, símbolo de la grandeza y soberanía del pueblo valenciano reconocido como nacionalidad histórica.

Consecuentemente con esta declaración:

El Consell, en los Presupuestos de La Generalitat de cada año, incluirá los créditos necesarios para la restauración, conservación y mantenimiento del Real Monasterio de Santa María de la Valldigna.

Una Ley de La Generalitat regulará el destino y utilización del Real Monasterio de Santa María de la Valldigna como punto de encuentro y unión sentimental de todos los valencianos y como centro de investigación y estudio para la recuperación de la historia de la Comunitat Valenciana.

*Segunda. Otros bienes inventariados con anterioridad a la entrada en vigor de la presente Ley.***65**

Los bienes muebles y los fondos de museos y colecciones museográficas, archivos y bibliotecas existentes en la Comunitat Valenciana que a la entrada en vigor de la presente Ley se hallen inscritos en el Inventario General de Bienes Muebles del Patrimonio Histórico Español pasarán a formar parte del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano, inscribiéndose en la Sección que corresponda según lo establecido en esta Ley, sin necesidad de la tramitación del expediente previo a que hace referencia el artículo 52.

*Tercera. Fundaciones culturales***66**

La Generalitat velará por la conservación, recuperación y difusión de los elementos esenciales de la identidad de los valencianos como pueblo. A tal fin, en el ejercicio de sus competencias y potestades, dentro del marco previsto por la legislación reguladora de las fundaciones, ejercerá el derecho de fundación mediante la creación de entidades que, presididas por el President de La Generalitat, en tanto más alto representante de la Comunitat Valenciana, tendrán por objeto la recuperación del patrimonio mueble e inmueble histórico de la Comunitat Valenciana, la recuperación, conservación y difusión del patrimonio inmaterial de la Comunitat Valenciana, y la celebración de eventos que rememoren los acontecimientos históricos más relevantes de nuestra historia como pueblo.

Con este fin, el Consell instará la reforma de los estatutos de la Fundación de la Comunitat Valenciana Jaume II el Just y de la Fundación de la Comunitat Valenciana "Luz de las Imágenes", y procederá a la creación de una nueva entidad llamada "Fundación Renaixença de la Comunitat Valenciana" con el objeto de dar cumplimiento a lo previsto en el párrafo anterior

*Cuarta. Actualización y adaptación de las secciones 1ª y 2ª del Inventario General del Patrimonio Cultural Valenciano.***67**

Con el fin de actualizar y adaptar a las determinaciones de la presente ley el reconocimiento y clasificación de los bienes inmuebles que hayan contado con expediente para su declaración cultural con anterioridad a la entrada en vigor de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de La Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano, la Conselleria competente en materia de cultura, previo informe de dos de las instituciones consultivas de las así reconocidas en el artículo 7, elevará al Consell, para su aprobación por Decreto, la relación de bienes a inscribir en la sección 1ª o sección 2ª del Inventario de General del Patrimonio Cultural Valenciano, de acuerdo con su valor cultural y con la categoría que corresponda.

Podrán asimismo declararse por el mismo procedimiento aquellos bienes pertenecientes al ámbito territorial de la Comunitat Valenciana que habiendo sido objeto de reconocimiento cultural entre 1936 y 1939, no hubiesen visto convalidada o reestablecida su declaración con posterioridad.

Los bienes inmuebles así inscritos gozarán a todos los efectos del reconocimiento y se beneficiarán de las medidas de protección y de fomento que para sus correspondientes figuras establece la presente ley, sin perjuicio de la complementación paulatina de sus declaraciones conforme lo establecido en el apartado segundo de la disposición transitoria primera de la Ley 4/1998, de 11 de junio, de La Generalitat, del Patrimonio Cultural Valenciano.

*Quinta. Reconocimiento legal de Bienes Inmuebles de Relevancia Local, en atención a su naturaleza patrimonial***68**

Tienen la consideración de bienes inmuebles de relevancia local, mientras no se les excluya en los respectivos catálogos de bienes y espacios protegidos, las siguientes categorías de elementos arquitectónicos:

1. Los núcleos históricos tradicionales. Estos espacios urbanos, que se delimitarán en la ordenación urbanística de cada municipio, se caracterizan por componer agrupaciones diferenciadas de edificaciones que conservan una trama urbana, una tipología diferenciada o una silueta histórica característica.

Los municipios en cuyo término no exista ningún espacio urbano que responda a estas características deberán solicitar su exclusión fundada, conforme al apartado 4 de esta disposición adicional.

2. Los pozos o cavas de nieve o neveras, las chimeneas de tipo industrial construidas de ladrillo anteriores a 1940, los hornos de cal, los antiguos molinos de viento y los antiguos molinos de agua, los relojes de sol anteriores al siglo XX, las barracas tradicionales propias de las huertas valencianas, las lonjas y salas comunales anteriores al siglo XIX, los paneles cerámicos exteriores anteriores a 1940, la arquitectura religiosa anterior a 1940, incluyendo los calvarios tradicionales que estén concebidos autónomamente como tales, así como los elementos decorativos y bienes muebles relacionados directamente con el bien patrimonial a proteger.

3. El patrimonio histórico y arqueológico civil y militar de la Guerra Civil en la Comunitat Valenciana, además de los espacios singulares relevantes e históricos de la capitalidad valenciana, como todos aquellos edificios que se utilizaron de sede del gobierno de la República, además de los espacios relevantes que utilizaron personajes importantes de nuestra historia durante el período de guerra de 1936 a 1939. Todos estos inmuebles deben estar construidos con anterioridad al año 1940.

En relación con este patrimonio histórico y arqueológico de la Guerra Civil, sin perjuicio de su reconocimiento legal de bien de relevancia local a la entrada en vigor de esta ley, la conselleria competente en materia de cultura, con la colaboración de la Junta de Valoración de Bienes, deberá ejecutar un inventario específico de estos bienes en el que se diferenciará explícitamente entre bienes protegidos y bienes solo a documentar, conforme a su relativa importancia patrimonial, así como los lugares de la memoria, que pasarán a ser documentados por su importancia histórica.

4. Para exceptuar este reconocimiento para elementos que, analizados singularmente, no acrediten reunir valores culturales suficientes para su inclusión en el Catálogo de Bienes y Espacios Protegidos, se requerirá justificación suficiente contenida en informe de equipos pluridisciplinares conformados según lo previsto en el artículo 47.2 de esta ley y tendrá que ser informada favorablemente por la conselleria competente en materia de cultura. El informe deberá emitirse en el plazo y con los efectos previstos en el artículo 47.3 de esta ley.

*Disposición adicional séptima [*sic*]. Consejo Asesor de Patrimonio Histórico Inmobiliario***69**

El Consejo Asesor de Patrimonio Histórico Inmobiliario tiene como funciones el informe de las declaraciones como bien de interés cultural de los conjuntos históricos y de sus modificaciones, el informe de los planes especiales de protección de los conjuntos históricos y de sus modificaciones, y el resto de las que puedan establecerse reglamentariamente con relación a bienes inmuebles de interés cultural.

Su composición y funcionamiento se establecerán reglamentariamente.

*Cuarta [*sic*]*. **70**  Para realizar las gestiones encomendadas en régimen de descentralización funcional, se podrá crear una entidad de derecho público del Museo de Bellas Artes de València, que dispondrá de personalidad jurídica propia, autonomía funcional y de gestión, plena capacidad de obrar para el cumplimiento de sus finalidades y estará facultada para realizar actividades administrativas, prestacionales y de fomento, gestionar servicios o producir bienes de interés público susceptibles o no de contraprestación y que quedará adscrita a la conselleria competente en materia de cultura.

DISPOSICIONES TRANSITORIAS

*Primera*

1. Los expedientes sobre declaración de Bienes de Interés Cultural incoados con anterioridad a la entrada en vigor de la presente Ley quedarán sometidos, en cuanto a sus trámites y efectos, a lo que en ella se dispone. Mediante resolución de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia se establecerán los requisitos de convalidación de los informes y demás trámites producidos hasta entonces en dichos expedientes.

2. La Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, podrá complementar las declaraciones de Bienes de Interés Cultural producidas antes de la entrada en vigor de la presente Ley y relativas a bienes integrantes del patrimonio cultural valenciano, a fin de adaptar su contenido a los requisitos que en ésta se establecen.

*Segunda*

Los municipios en los que a la entrada en vigor de esta Ley hubiere algún inmueble declarado Bien de Interés Cultural deberán, en el plazo de un año, elaborar el Plan Especial de protección a que se refiere el artículo 34.2, aprobarlo provisionalmente y remitirlo al órgano competente para su aprobación definitiva. Si hubiera ya aprobado un Plan Especial, u otro instrumento de planeamiento con el mismo objeto, podrán, en el mismo plazo, someterlo a convalidación mediante el informe de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia previsto en el mismo artículo o adaptarlo a las determinaciones establecidas en la presente Ley.

*Tercera*

Todos los Ayuntamientos de la Comunidad Valenciana deberán en el plazo de un año a partir de la entrada en vigor de esta Ley aprobar provisionalmente un Catálogo de Bienes y Espacios Protegidos, de ámbito municipal, o modificar el que tuvieren aprobado para adaptarlo a las disposiciones de esta Ley, y remitirlo al órgano competente para su aprobación definitiva. En caso de que en el municipio no existiera ningún bien merecedor de tal protección, el Ayuntamiento deberá comunicar dicha circunstancia a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia.

*Cuarta*

En el plazo de un año a partir de la entrada en vigor de esta Ley, los responsables de la instalación deberán retirar, a su costa, las conducciones y elementos impropios a que se refiere el artículo 38 e).

*Quinta*

Hasta tanto no se dicten por el Gobierno Valenciano las normas de desarrollo reglamentario de la presente Ley, serán de aplicación, en cuanto se conformen a las disposiciones de ésta, los Reales Decretos 111/1986, de 10 de enero, de desarrollo parcial de la Ley 16/1985, de 25 de junio, del Patrimonio Histórico Español y 64/1994, de 21 de enero, por el que se modificó parcialmente el anterior.

DISPOSICIÓN DEROGATORIA

Quedan derogadas cuantas disposiciones de igual o inferior rango se opongan a lo dispuesto en esta Ley.

DISPOSICIONES FINALES

*Primera*

1. Se autoriza al Gobierno Valenciano a dictar cuantas disposiciones reglamentarias sean necesarias para el desarrollo y aplicación de esta Ley.

2. Queda asimismo autorizado el Gobierno Valenciano para actualizar por vía reglamentaria la cuantía de las sanciones establecidas en el artículo 99, así como la de las multas coercitivas previstas en el artículo 100. El porcentaje de los incrementos no será superior al de los índices oficiales de incremento del coste de vida.

*Segunda*

La presente Ley entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*.

Por tanto, ordeno que todos los ciudadanos, tribunales, autoridades y poderes públicos a los que corresponda observen y hagan cumplir esta ley.

Valencia, 11 de junio de 1998

El presidente de la Generalitat,

EDUARDO ZAPLANA HERNANDEZ-SORO

--------------------

1   Redactada de conformidad con la[Corrección de errores de la Ley 4/1998](https://www.dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/1998/06/11/4/corrigendum/19990216/), de 11 de junio, de la Generalitat Valenciana, del Patrimonio Cultural Valenciano (DOGV núm. 3435 de 16.02.1999).

2   Todas las referencias que en esta Ley se hacen a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia se entenderán realizadas a la conselleria competente en materia de cultura, según lo dispuesto en la disposición adicional de la[Ley 7/2004, de 19 de octubre](https://www.dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/), de la Generalitat, de Modificación de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano (DOGV núm. 4867 de 21.10.2004).

3   El artículo 1 se modifica por el artículo 1.I de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/), de la Generalitat, de modificación de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano (DOGV núm. 5449 de 13.02.2007).

4   El apartado 3 del artículo 1 se modifica por la disposición final primera de la[Ley 6/2015, de 2 de abril](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2015/04/02/6/), de la Generalitat, de Reconocimiento, Protección y Promoción de las Señas de Identidad del Pueblo Valenciano (DOGV núm. 7501 de 09.04.2015).

5   El artículo 4 se modifica por el artículo 69 de la[Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html), de simplificación administrativa (DOGV núm. 10001 de 09.12.2024).

6   El apartado 1 del artículo 7 se modifica por la disposición final primera de la[Ley 6/2015, de 2 de abril](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2015/04/02/6/).

7   El artículo 10 se modifica por el artículo 1.II de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

8   El artículo 11 se modifica por el artículo 1.III de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

9   El apartado 1 del artículo 11 se modifica por el artículo 3.1 del[Decreto ley 1/2022, de 22 de abril](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/dl/2022/04/22/1/), del Consell, de medidas urgentes en respuesta a la emergencia energética y económica originada en la Comunidad Valenciana por la guerra en Ucrania (DOGV núm. 9323 de 22.04.2022).

10   El apartado 2 del artículo 11 se modifica por el artículo 3.2 del[Decreto ley 1/2022, de 22 de abril](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/dl/2022/04/22/1/).

11   El apartado 6 del artículo 11 se modifica por el artículo 3.3 del[Decreto ley 1/2022, de 22 de abril](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/dl/2022/04/22/1/).

12   El artículo 14 se modifica por el artículo 1.IV de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

13   El artículo 15 se modifica por el artículo 1.V de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

14   Los apartados 1 y 2 del artículo 18 se modifican por el artículo 69 de la[Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

15   El artículo 22 se modifica por el artículo 1.VI de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

16   El apartado 1 del artículo 22 se modifica por el artículo 69 de la[Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

17   El artículo 23 se modifica por el artículo 1.VII de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

18   El artículo 26 se modifica por el artículo 1.VIII de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

19   La letra D del apartado 1 del artículo 26 se modifica por la disposición final primera de la[Ley 6/2015, de 2 de abril](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2015/04/02/6/).

20   El artículo 27 se modifica por el artículo 1.IX de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

21   El apartado 3 del artículo 27 se modifica por el artículo 69 de la[Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

22   El artículo 28 se modifica por el artículo 94 de la[Ley 10/2012, de 21 de diciembre](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2012/12/21/10/), de Medidas Fiscales, de Gestión Administrativa y Financiera, y de Organización de la Generalitat (DOGV núm. 6931 de 27.12.2012).

23   El artículo 29 se modifica por el artículo 1.XI de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

24   El apartado 3 del artículo 29 se modifica por el artículo 69 de la[Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

25   El artículo 33 se modifica por el artículo 1.XII de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

26   El artículo 34 se modifica por el artículo 1.XIII de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

27   El artículo 35 se modifica por el artículo 95 de la[Ley 10/2012, de 21 de diciembre](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2012/12/21/10/).

28   El apartado 1 del artículo 35 se modifica por el artículo 69 de la[Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

29   El artículo 36 se modifica por el artículo 1.XV de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

30   El artículo 37 se modifica por el artículo 1.XVI de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

31   El artículo 38 se modifica por el artículo 1.XVII de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

32   El artículo 39 se modifica por el artículo 1.XVIII de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

33   El artículo 41 se modifica por el artículo 1 de la[Ley 7/2004, de 19 de octubre](https://www.dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/).

34   El artículo 45 se modifica por el artículo 1 de la[Ley 7/2004, de 19 de octubre](https://www.dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/).

35   El apartado 2 del artículo 45 se modifica por el artículo 1 de la[Ley 9/2017, de 7 de abril](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2017/04/07/9/), de la Generalitat, de modificación de la Ley 4/1998, del patrimonio cultural valenciano (DOGV núm. 8019 de 11.04.2017).

36   El artículo 46 se modifica por el artículo 1.XIX de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/)..

37   El artículo 47 se modifica por el artículo 1.XX de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

38   El apartado 5 del artículo 47 se modifica por el artículo 69 de la[Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

39   El artículo 48 se modifica por el artículo 1.XXI de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

40   El artículo 50 se modifica por el artículo 96 de la[Ley 10/2012, de 21 de diciembre](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2012/12/21/10/).

41   La denominación de la sección segunda del capítulo IV del Título II, se modifica por el artículo 1.XXIII de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

42   El artículo 51 se modifica por el artículo 1.XXIV de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

43   El artículo 52 se modifica por el artículo 1.XXV de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

44   El artículo 53 se modifica por el artículo 1.XXVI de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

45   La denominación de la sección tercera del capítulo IV del Título II, se modifica por el artículo 1.XXVII de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

46   El artículo 55 se modifica por el artículo 1.XXVIII de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

47   El artículo 56 se modifica por el artículo 1.XXIX de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

48   El artículo 57 se modifica por el artículo 2 de la[Ley 9/2017, de 7 de abril](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2017/04/07/9/).

49   El artículo 58 se modifica por el artículo 1.XXX de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

50   El artículo 59 se modifica por el artículo 1.XXXI de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

51   El artículo 60 se modifica por el artículo 1.XXXII de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

52   El apartado 1 del artículo 60 se modifica por el artículo 69 de la[Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

53   El artículo 60 bis se añade por el artículo 72 de la[Ley 10/2015, de 29 de diciembre](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2015/12/29/10/), de medidas fiscales, de gestión administrativa y financiera, y de organización de la Generalitat (DOGV núm. 7689 de 31.12.2015).

54   El artículo 62 se modifica por el artículo 1.XXXIII de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

55   El artículo 64 se modifica por el artículo 1.XXXIV de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

56   El artículo 77 se modifica por la disposición final primera de la[Ley 4/2011, de 23 de marzo](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2011/03/23/4/), de la Generalitat, de Bibliotecas de la Comunitat Valenciana (DOGV núm. 6488 de 25.03.2011).

57   El artículo 79 se modifica por el artículo 1.XXXV de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

58   El artículo 80 se modifica por el artículo 1 de la[Ley 7/2004, de 19 de octubre](https://www.dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/).

59   El artículo 86 se modifica por el artículo 1 de la[Ley 7/2004, de 19 de octubre](https://www.dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/).

60   El artículo 89 se modifica por el artículo 3 de la[Ley 9/2017, de 7 de abril](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2017/04/07/9/).

61   El artículo 97 se modifica por el artículo 73 de la[Ley 10/2015, de 29 de diciembre](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2015/12/29/10/).

62   El artículo 99 se modifica por el artículo 1 de la[Ley 7/2004, de 19 de octubre](https://www.dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/).

63   El artículo 102 se modifica por el artículo 1 de la[Ley 7/2004, de 19 de octubre](https://www.dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2004/10/19/7/).

64   La disposición adicional primera se modifica por el artículo 2 de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

65   La disposición adicional segunda se modifica por el artículo 2 de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

66   La disposición adicional tercera se modifica por el artículo 2 de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

67   La disposición adicional cuarta se modifica por el artículo 2 de la[Ley 5/2007, de 9 de febrero](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2007/02/09/5/).

68   La disposición adicional quinta se modifica por el artículo 69 de la[Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

69   La disposición adicional séptima [sic] se añade por la disposición final primera de la[Ley 2/2010, de 31 de marzo](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2010/03/31/2/), de la Generalitat, de Medidas de Protección y Revitalización del Conjunto Histórico de la Ciudad de Valencia (DOGV núm. 6239 de 06.04.2010).

70   La disposición adicional cuarta [sic] se añade por el artículo 137 de la[Ley 8/2022, de 29 de diciembre](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2022/12/29/8/), de medidas fiscales, de gestión administrativa y financiera, y de organización de la Generalitat (DOGV núm. 9501 de 30.12.2022).



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI