Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 9903, del 29-07-2024 (2024/7831)

LLEI 5/2024, de 26 de juliol, de la Generalitat, de Concòrdia de la Comunitat Valenciana
----------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/07/26/5/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   9903

Data del DOGV
:   29-07-2024

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2024/7831

CVE
:   DOGV-V-2024-7831

Data del document
:   26-07-2024

Organisme emissor
:   Presidència de la Generalitat

Tipus de document
:   Llei

Anàlisi jurídica

 Descriptors 

:   * [commemoració](javascript:void(0))
    * [assistència social](javascript:void(0))
    * [guerra civil](javascript:void(0))
    * [drets humans](javascript:void(0))
    * [patrimoni cultural](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))
    * [cultura regional](javascript:void(0))

Sia notori i manifest a tots els ciutadans i totes les ciutadanes que Les Corts han aprovat i jo, d’acord amb el que establixen la Constitució i l’Estatut d’Autonomia, en nom del rei, promulgue la Llei següent:

PREÀMBUL

Aquesta llei s’erigeix com un testimoniatge de compromís per a honrar i protegir la història d’Espanya des de l’any 1931 fins a l’actualitat, un període que ha sigut testimoni de profundes transformacions polítiques, socials i culturals que han marcat l’esdevenir i la identitat del nostre poble.

Durant aquests ja quasi cent anys, Espanya ha viscut profundes crisis, però sobretot una convulsa Segona República, una Guerra Civil, una dictadura i l’assot del terrorisme etarra i islàmic.

Davant catàstrofes de tals magnituds, les conseqüències humanes, materials i emocionals de les quals han marcat la nostra societat, només una actitud decidida i generosa en pro de la reconciliació pot ajudar a estroncar ferides i a restaurar l’equilibri perdut.

La Guerra Civil va portar fins al paroxisme les dinàmiques d’enfrontament d’anys anteriors. Per tot Espanya es van estendre els assassinats massius, les represàlies socioeconòmiques, les conculcacions de drets fonamentals i els desplaçaments forçosos de població.

Els danys del conflicte no sols van ser humans, sinó també materials. Nombrosos pobles i ciutats van ser devastats. L’economia del país es va contraure dràsticament i va caldre esperar unes quantes dècades fins a recuperar els nivells de prosperitat assolits els anys trenta. Esglésies, museus, edificis civils, universitats o arxius històrics van ser destruïts o saquejats.

Un passat tan complex i ple d’arestes requereix aproximacions plurals, desapassionades i generoses. Mai hi ha hagut un relat consensuat sobre la Segona República, la Guerra Civil i el franquisme. Ni entre els historiadors, que encara sostenen acarnissats debats teòrics, metodològics i interpretatius sobre els principals processos socials i polítics de l’època, ni entre els ciutadans, cadascun amb el seu particular i inexpugnable patrimoni de records i relats heretats de pares, avis i besavis.

La Guerra Civil ens ha d’ensenyar que no importa el bàndol, ni l’origen, ni les creences, el sofriment i la mort va ser la mateixa per a tots. Les víctimes van ser i són víctimes amb independència del lloc on caigueren, i és obligació dels poders públics que sobre el respecte a la dignitat humana i sobre la base de la promoció de la convivència i de la valoració de l’estat constitucional que gaudim i excloent la confrontació partidista, ens recorde amb una visió objectiva quins van ser els nostres errors per a no tornar a repetir-los mai.

Les noves generacions, que no van viure, ni tan sols remotament, cap dels esdeveniments de l’enfrontament que es va produir entre germans, ni dels seus antecedents o derivats, han rebut moltes vegades una visió esbiaixada d’aquest conflicte l’única finalitat de la qual és alimentar una divisió partidista en la societat.

Una societat democràtica i plural ha de fer un esforç per reconèixer la complexitat i la duresa del seu passat traumàtic, amb l’ànim de comprendre les raons que van guiar els espanyols de llavors a actuar com van actuar, en els seus propis termes, segons el seu horitzó d’experiències i expectatives, i no d’acord amb conceptes o interessos de la política actual, que res tenen a veure amb el que van viure o van pensar els espanyols de fa quasi cent anys.

Enfront de les ingerències, les coaccions i les restriccions de drets de la legislació memorialista, cal recordar que el principal deure de l’Estat quant al passat ha de partir de l’empara de les llibertats i de preservar la reconciliació heretada.

La Llei 52/2007, de 26 de desembre, per la qual es reconeixen i amplien drets i s’estableixen mesures en favor dels qui van patir persecució o violència durant la Guerra Civil i la dictadura, coneguda com a llei de memòria històrica, i la Llei 14/2017, de 10 de novembre, de memòria democràtica i per a la convivència de la Comunitat Valenciana, no persegueixen els valors de llibertat, respecte i tolerància que van impulsar la transició, en decretar la intromissió de l’Estat en l’esfera de la consciència dels espanyols, modelar la seua memòria individual, impedir la llibertat d’opinió, limitar la llibertat de càtedra i penalitzar el treball dels historiadors si aquest no s’ajusta a la interpretació sectària i interessada dels esdeveniments històrics que fan determinats partits polítics.

Precisament, el pluralisme polític consagrat en l’article 1 de la Constitució espanyola de 1978 se sustenta en la llibertat d’expressar-se d’acord amb una específica posició política o opinió, un concepte inherent a la democràcia. Un sistema democràtic ha d’oferir les condicions per a expressar i defendre diferents i antagòniques línies de pensament.

La derogació de la Llei 14/2017, de 10 de novembre, de memòria democràtica i per a la convivència de la Comunitat Valenciana, i tota la seua normativa de desenvolupament, el que desitja és fugir d’aquestes males pràctiques, per a fomentar la concòrdia, eludir qualsevol bandositat per part de l’administració de la Comunitat Valenciana i apartar-se del camí de divisió i ressentiment que alguns polítics han cultivat aquests últims anys.

Però a més aprofitarem aquesta llei per a reconèixer totes les víctimes de la violència política i social que ha viscut el nostre país, també les del terrorisme que durant la dictadura i després que els espanyols decidírem donar-nos una constitució, i amb aquesta un règim democràtic, han causat en aquest país quasi 950 assassinats, 2.700 ferits i 90 segrestats. D’aquests, quasi 400 assassinats continuen encara sense resoldre’s, ferides en les víctimes que no sanaran fins que siguen resolts.

Aquesta llei atorga a l’administració instruments legals per a actuar en aquests casos sense resoldre en terres valencianes, unifica la gestió de la seua protecció i reconeix el dret a protegir aquells llocs que van ser objecte de les massacres i el dolor de les víctimes perquè ningú puga oblidar el seu testimoniatge. Tampoc no elimina ni un sol dels drets que estan reconeguts per la Llei 1/2004, de 24 de maig, d’ajuda a les víctimes de terrorisme, que continua vigent.

Així mateix, com a part de la desitjada concòrdia, s’ha de satisfer la justa demanda de la localització de les víctimes de la violència social, política o religiosa durant aquella època, amb independència del seu credo o la seua militància. Aquesta labor ha d’estar guiada per una direcció eminentment tècnica, que garantisca al mateix temps el degut respecte per la dignitat de les víctimes i les seues restes i l’autonomia de la voluntat de les seues famílies; sense reobrir les qüestions de la legitimitat dels règims, que formen tots, sense excepció, part de la nostra història pàtria.

Aquesta llei s’empara d’una banda en les competències atribuïdes per la Llei 20/2022, de 19 d’octubre, de memòria democràtica, al seu torn, fonamentada en la Constitució espanyola de 1978, que va traduir jurídicament la voluntat de retrobament de la ciutadania espanyola i va articular un estat social i democràtic de dret amb vocació integradora, en establir que els drets i els deures fonamentals vinculen tots els poders públics. D’altra banda, en la Directiva 2012/29/UE, del Parlament Europeu i del Consell, de 25 d’octubre de 2012, per la qual s’estableixen normes mínimes sobre els drets, el suport i la protecció de les víctimes de delictes, i per la qual se substitueix la Decisió marc 2001/220/JAI, del Consell, i en els principis ètics continguts en la Declaració universal dels drets humans i al deure de protecció i respecte que imposa l’article 8 de l’Estatut d’autonomia de la Comunitat Valenciana.

D’altra banda, també cal citar el marc competencial contingut en l’article 49.1.1.r, 4.t, 5.è, 6.è i 7.è de l’Estatut d’autonomia de la Comunitat Valenciana, com també el Reial decret 278/1980, de 25 de gener, sobre transferència de competències de l’Administració de l’Estat al Consell del País Valencià en matèria d’activitats molestes, insalubres, nocives i perilloses, cultura i sanitat, i el Reial decret 2.103/1984, de 10 d’octubre, sobre valoració definitiva, ampliació de mitjans adscrits als serveis traspassats i adaptació dels transferits en fase preautonòmica a la Comunitat Valenciana en matèria de sanitat.

TÍTOL ÚNIC

*Article 1. Objecte i àmbit d’aplicació*

1. La Comunitat Valenciana reconeix totes les víctimes de la violència social, política, del terrorisme o la persecució ideològica i religiosa esdevingudes al territori de la Comunitat Valenciana durant el període històric comprès entre 1931 i els nostres dies.

2. Les disposicions contingudes en aquesta llei són aplicables al territori de la Comunitat Valenciana per les administracions públiques en l’exercici de les seues competències.

3. Es reconeix el mateix règim de protecció i reconeixement a les víctimes de la Segona República i del terrorisme que a les víctimes a què fa referència la Llei 20/2022, de 19 d’octubre, de memòria democràtica.

4. Es reconeix expressament les víctimes del terrorisme com a víctimes de violència social i política efectuada per grups terroristes. El seu règim de protecció es regeix pel que es disposa en aquesta llei i en la Llei 1/2004, de 24 de maig, d’ajuda a les víctimes del terrorisme.

*Article 2. Drets de les víctimes i els seus familiars*

Es reconeixen i protegeixen els drets a les víctimes que reconeix aquesta llei en l’article primer a:

1. Les activitats d’indagació, localització, exhumació i identificació de les persones desaparegudes.

2. La reparació i la preservació de la seua memòria, evitant qualsevol intent de revengisme o manipulació de la nostra història que encoratge l’enfrontament entre espanyols.

3. L’accés als documents en poder de les administracions públiques valencianes per a la investigació dels esdeveniments que van envoltar els actes de violència descrits.

4. La investigació dels fets delictius perseguibles realitzats contra les víctimes del terrorisme que no hagueren sigut resolts. Es pot autoritzar l’Advocacia General de la Generalitat Valenciana la iniciació de processos o la personació en els ja existents, de conformitat amb la Llei 10/2005, de 9 de desembre, d’assistència jurídica a la Generalitat, per a l’exercici de les corresponents accions processals davant els òrgans jurisdiccionals, per l’existència d’indicis de comissió de delictes en aquesta matèria.

*Article 3. Unitat Valenciana de la Concòrdia*

1. La Generalitat Valenciana ha de cooperar en el compliment de les obligacions establides en l’article segon i en la Llei 1/2004, de 24 de maig, d’ajuda a les víctimes del terrorisme, a través de la Unitat Valenciana de la Concòrdia.

2. La unitat es configura com un departament de la Generalitat adscrit a la conselleria competent en matèria de transparència que gaudeix d’autonomia funcional.

3. El director de la unitat té rang de subdirector i ha de ser escollit entre professors universitaris experts en algun dels àmbits següents: dret penal, història, dret constitucional, història del dret, filosofia, ciències polítiques o sociologia.

4. Correspon a la persona titular de la conselleria competent en matèria de transparència fixar la política en aquesta matèria i l’establiment de les directrius d’actuació de la unitat, ateses les directrius traçades pel Consell en el Pla estratègic de concòrdia democràtica i en els programes anuals d’actuació.

5. S’ha de realitzar un desenvolupament reglamentari de les obligacions reconegudes en l’article segon.

*Article 4. Llocs i documents de la concòrdia*

1. Tenen consideració de llocs de la concòrdia de la Comunitat Valenciana aquells espais, immobles o paratges que s’hi troben i revelen interès per a la comunitat autònoma, per haver-s’hi desenvolupat fets de singular rellevància per la significació històrica, simbòlica o per la repercussió en la memòria col·lectiva dels fets conduents i concurrents a les situacions que van portar a adquirir la condició de víctima d’acord amb el que hi ha disposat en l’article primer d’aquesta llei. Aquests béns han de tenir protecció patrimonial sobre la base de la importància i la rellevància que presenten. El planejament urbanístic ha d’adaptar-se al règim que derive d’aquesta protecció.

2. Els poders públics han d’adoptar les mesures necessàries per a la protecció, la integritat, la descripció, la identificació i la difusió dels documents relacionats amb les situacions conduents i concurrents a les situacions que van portar a adquirir la condició de víctima d’acord amb el que hi ha disposat en l’article primer d’aquesta llei, en particular en els casos de major deterioració o risc de degradació, i protegir-los especialment contra la sostracció, la destrucció o l’ocultació.

Es reconeix així mateix el dret d’accés als mateixos efectes d’investigació acadèmica, principalment als historiadors.

3. El contingut d’aquest article ha de ser objecte de desenvolupament reglamentari.

*Article 5. Catàleg de vestigis*

1. La Generalitat Valenciana assumeix l’elaboració del catàleg de vestigis en l’àmbit de la Comunitat Valenciana.

2. Correspon la designació del comitè d’experts als titulars de les conselleries amb competències en protecció del patrimoni cultural i transparència per igual.

DISPOSICIÓ ADDICIONAL

*Primera. Inscripció en el Registre Civil de la defunció de víctimes*

La Generalitat ha d’impulsar la inscripció de defunció de les víctimes desaparegudes, de conformitat amb el que es disposa en la disposició addicional vuitena de la Llei 20/2011, de 21 de juliol, del Registre Civil.

DISPOSICIONS TRANSITÒRIES

*Primera. Posada en funcionament de la Unitat Valenciana de la Concòrdia*

Fins a la posada en marxa i funcionament de la Unitat Valenciana de la Concòrdia, les diferents funcions atribuïdes en aquesta llei a la unitat esmentada les han de continuar exercint les entitats i els òrgans que les hagen exercides fins ara.

*Segona. Procediments en tramitació*

La tramitació dels procediments en matèria de memòria democràtica iniciats i no conclosos a l’entrada en vigor d’aquesta llei decauen de manera automàtica, a excepció dels processos d’exhumació.

DISPOSICIÓ DEROGATÒRIA

*Única. Derogació normativa*

1. Queda derogada la Llei 14/2017, de 10 de novembre, de memòria democràtica i per a la convivència de la Comunitat Valenciana i tota la seua normativa de desenvolupament.

2. Queden dissoltes totes les comissions, els organismes i les institucions de caràcter públic autonòmic que s’hagueren creat a conseqüència de la llei esmentada.

3. Queden derogades totes aquelles disposicions d’igual o inferior rang el contingut de les quals s’opose al que es disposa en aquesta llei.

DISPOSICIÓ FINAL

*Única. Entrada en vigor*

Aquesta llei entra en vigor als vint dies hàbils següents de la publicació en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*.

Per tant, ordene que tots els ciutadans i totes les ciutadanes, tribunals, autoritats i poders públics als quals pertoque, observen i facen complir esta llei.

  

València, 26 de juliol de 2024

Carlos Mazón Guixot

President de la Generalitat



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 9903, del 29-07-2024 (2024/7831)

LEY 5/2024, de 26 de julio, de la Generalitat, de Concordia de la Comunitat Valenciana
--------------------------------------------------------------------------------------

Estado**VIGENTE**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/07/26/5/dof/spa/html**

### Datos del documento

Número DOGV
:   9903

Fecha DOGV
:   29-07-2024

Sección del DOGV
:   I. DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   2024/7831

CVE
:   DOGV-C-2024-7831

Fecha del documento
:   26-07-2024

Organismo emisor
:   Presidencia de la Generalitat

Tipo de documento
:   Ley

Análisis jurídico

 Descriptores 

:   * [conmemoración](javascript:void(0))
    * [asistencia social](javascript:void(0))
    * [guerra civil](javascript:void(0))
    * [derechos humanos](javascript:void(0))
    * [patrimonio cultural](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))
    * [cultura regional](javascript:void(0))

Sea notorio y manifiesto a todos los ciudadanos y todas las ciudadanas que Les Corts han aprobado y yo, de acuerdo con lo establecido por la Constitución y el Estatuto de Autonomía, en nombre del rey, promulgo la siguiente Ley:

PREÁMBULO

La presente ley se erige como un testimonio de compromiso para honrar y proteger la historia de España desde el año 1931 hasta la actualidad, un periodo que ha sido testigo de profundas transformaciones políticas, sociales y culturales que han marcado el devenir y la identidad de nuestro pueblo.

Durante estos ya casi cien años, España ha vivido profundas crisis, pero sobre todo una convulsa Segunda República, una Guerra Civil, una dictadura y el azote del terrorismo etarra e islámico.

Ante catástrofes de tales magnitudes, cuyas consecuencias humanas, materiales y emocionales han marcado a nuestra sociedad, solo una actitud decidida y generosa en pro de la reconciliación puede ayudar a restañar heridas y a restaurar el equilibrio perdido.

La Guerra Civil llevó hasta el paroxismo las dinámicas de enfrentamiento de años anteriores. Por toda España se extendieron los asesinatos masivos, las represalias socioeconómicas, los atropellos de derechos fundamentales y los desplazamientos forzosos de población.

Los daños del conflicto no solo fueron humanos, sino también materiales. Numerosos pueblos y ciudades fueron devastados. La economía del país se contrajo drásticamente y hubo que esperar varias décadas hasta recuperar los niveles de prosperidad alcanzados en los años treinta. Iglesias, museos, edificios civiles, universidades o archivos históricos fueron destruidos o saqueados.

Un pasado tan complejo y lleno de aristas requiere aproximaciones plurales, desapasionadas y generosas. Nunca ha habido un relato consensuado sobre la Segunda República, la Guerra Civil y el franquismo. Ni entre los historiadores, que aún sostienen encarnizados debates teóricos, metodológicos e interpretativos sobre los principales procesos sociales y políticos de la época, ni entre los ciudadanos, cada uno con su particular e inexpugnable acervo de recuerdos y relatos heredados de padres, abuelos y bisabuelos.

La Guerra Civil nos debe enseñar que no importa el bando, ni el origen, ni las creencias, el sufrimiento y la muerte fue la misma para todos. Las víctimas fueron y son víctimas con independencia del lugar donde cayesen, y es obligación de los poderes públicos que sobre el respeto a la dignidad humana y sobre la base de la promoción de la convivencia y de la valoración del estado constitucional que disfrutamos y excluyendo la confrontación partidista, nos recuerde con una visión objetiva cuáles fueron nuestros errores para no volver a repetirlos jamás.

Las nuevas generaciones, que no vivieron, ni siquiera remotamente, ninguno de los eventos del enfrentamiento que se produjo entre hermanos, ni de sus antecedentes o derivados, han recibido en muchas ocasiones una visión sesgada de ese conflicto cuya única finalidad es alimentar una división partidista en la sociedad.

Una sociedad democrática y plural debe hacer un esfuerzo por reconocer la complejidad y dureza de su pasado traumático, con el ánimo de comprender las razones que guiaron a los españoles de entonces a actuar como actuaron, en sus propios términos, según su horizonte de experiencias y expectativas, y no conforme a conceptos o intereses de la política actual, que nada tienen que ver con lo que vivieron o pensaron los españoles de hace casi cien años.

Frente a las injerencias, coacciones y restricciones de derechos de la legislación memorialista, es preciso recordar que el principal deber del Estado en lo relativo al pasado ha de partir del amparo de las libertades y de preservar la reconciliación heredada.

La Ley 52/2007, de 26 de diciembre, por la que se reconocen y amplían derechos y se establecen medidas en favor de quienes padecieron persecución o violencia durante la Guerra Civil y la dictadura, conocida como ley de memoria histórica, y la Ley 14/2017, de 10 de noviembre, de memoria democrática y para la convivencia de la Comunitat Valenciana, no persiguen los valores de libertad, respeto y tolerancia que impulsaron la transición, al decretar la intromisión del Estado en la esfera de la conciencia de los españoles, moldear su memoria individual, impedir la libertad de opinión, limitar la libertad de cátedra y penalizar el trabajo de los historiadores si este no se ajusta a la interpretación sectaria e interesada de los acontecimientos históricos que hacen ciertos partidos políticos.

Precisamente, el pluralismo político consagrado en el artículo 1 de la Constitución española de 1978 se sustenta en la libertad de expresarse de acuerdo con una específica posición política u opinión, un concepto inherente a la democracia. Un sistema democrático debe ofrecer las condiciones para expresar y defender distintas y antagónicas líneas de pensamiento.

La derogación de la Ley 14/2017, de 10 de noviembre, de memoria democrática y para la convivencia de la Comunitat Valenciana, y toda su normativa de desarrollo, lo que desea es huir de esas malas prácticas, para fomentar la concordia, eludiendo cualquier bandería por parte de la administración de la Comunitat Valenciana, apartándose del camino de división y resentimiento que algunos políticos han cultivado estos últimos años.

Pero además vamos a aprovechar esta ley para reconocer a todas las víctimas de la violencia política y social que ha vivido nuestro país, también las del terrorismo que durante la dictadura y después de que los españoles decidiéramos darnos una constitución, y con ella un régimen democrático, han causado en este país casi 950 asesinatos, 2.700 heridos y 90 secuestrados. De ellos, casi 400 asesinatos siguen todavía sin resolverse, heridas en las víctimas que no sanarán hasta que sean resueltos.

Esta ley otorga a la administración instrumentos legales para actuar en esos casos sin resolver en tierras valencianas, unifica la gestión de su protección y reconoce el derecho a proteger aquellos lugares que fueron objeto de las masacres y el dolor de las víctimas para que nadie pueda olvidar su testimonio. Tampoco elimina ni uno solo de los derechos que están reconocidos por la Ley 1/2004, de 24 de mayo, de ayuda a las víctimas de terrorismo, que sigue vigente.

Asimismo, como parte de la deseada concordia, se debe satisfacer la justa demanda de la localización de las víctimas de la violencia social, política o religiosa durante aquella época, con independencia de su credo o militancia. Dicha labor ha de estar guiada por una dirección eminentemente técnica, que garantice al mismo tiempo el debido respeto por la dignidad de las víctimas y sus restos y la autonomía de la voluntad de sus familias; sin reabrir las cuestiones de la legitimidad de los regímenes, que forman todos, sin excepción, parte de nuestra historia patria.

La presente ley se ampara de una parte en las competencias atribuidas por la Ley 20/2022, de 19 de octubre, de memoria democrática, a su vez, fundamentada en la Constitución española de 1978, que tradujo jurídicamente la voluntad de reencuentro de la ciudadanía española, articulando un estado social y democrático de derecho con vocación integradora, al establecer que los derechos y deberes fundamentales vinculan a todos los poderes públicos. Por otra, en la Directiva 2012/29/UE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 25 de octubre de 2012, por la que se establecen normas mínimas sobre los derechos, el apoyo y la protección de las víctimas de delitos, y por la que se sustituye la Decisión marco 2001/220/JAI, del Consejo, y en los principios éticos contenidos en la Declaración universal de los derechos humanos y al deber de protección y respeto que impone el artículo 8 del Estatuto de autonomía de la Comunitat Valenciana.

Por su parte también cabe citar el marco competencial contenido en el artículo 49.1.1.º, 4.º, 5.º, 6.º y 7.º del Estatuto de autonomía de la Comunitat Valenciana, así como el Real decreto 278/1980, de 25 de enero, sobre transferencia de competencias de la Administración del Estado al Consejo del País Valenciano en materia de actividades molestas, insalubres, nocivas y peligrosas, cultura y sanidad, y el Real decreto 2.103/1984, de 10 de octubre, sobre valoración definitiva, ampliación de medios adscritos a los servicios traspasados y adaptación de los transferidos en fase preautonómica a la Comunitat Valenciana en materia de sanidad.

TÍTULO ÚNICO

*Artículo 1. Objeto y ámbito de aplicación*

1. La Comunitat Valenciana reconoce a todas las víctimas de la violencia social, política, del terrorismo o la persecución ideológica y religiosa acaecidas en el territorio de la Comunitat Valenciana durante el periodo histórico comprendido entre 1931 y nuestros días.

2. Las disposiciones contenidas en esta ley serán de aplicación en el territorio de la Comunitat Valenciana por las administraciones públicas en el ejercicio de sus competencias.

3. Se reconoce el mismo régimen de protección y reconocimiento a las víctimas de la Segunda República y del terrorismo que a las víctimas a las que hace referencia la Ley 20/2022, de 19 de octubre, de memoria democrática.

4. Se reconoce expresamente a las víctimas del terrorismo como víctimas de violencia social y política efectuada por grupos terroristas. Su régimen de protección se regirá por lo dispuesto en esta ley y en la Ley 1/2004, de 24 de mayo, de ayuda a las víctimas del terrorismo.

*Artículo 2. Derechos de las víctimas y sus familiares*

Se reconocen y protegen los derechos a las víctimas que reconoce esta ley en su artículo primero a:

1. Las actividades de indagación, localización, exhumación e identificación de las personas desaparecidas.

2. La reparación y preservación de su memoria, evitando cualquier intento de revanchismo o manipulación de nuestra historia que aliente el enfrentamiento entre españoles.

3. El acceso a los documentos en poder de las administraciones públicas valencianas para la investigación de los sucesos que rodearon los actos de violencia descritos.

4. La investigación de los hechos delictivos perseguibles realizados contra las víctimas del terrorismo que no hubieran sido resueltos. Se podrá autorizar a la Abogacía General de la Generalitat Valenciana la iniciación de procesos o la personación en los ya existentes, de conformidad con la Ley 10/2005, de 9 de diciembre, de asistencia jurídica a la Generalitat, para el ejercicio de las correspondientes acciones procesales frente a los órganos jurisdiccionales, por la existencia de indicios de comisión de delitos en esta materia.

*Artículo 3. Unidad Valenciana de la Concordia*

1. La Generalitat Valenciana cooperará en el cumplimiento de las obligaciones establecidas en el artículo segundo y en la Ley 1/2004, de 24 de mayo, de ayuda a las víctimas del terrorismo, a través de la Unidad Valenciana de la Concordia.

2. La unidad se configura como un departamento de la Generalitat adscrito a la conselleria competente en materia de transparencia que gozará de autonomía funcional.

3. El director de la unidad tendrá rango de subdirector y deberá ser escogido de entre profesores universitarios expertos en alguno de los siguientes ámbitos: derecho penal, historia, derecho constitucional, historia del derecho, filosofía, ciencias políticas o sociología.

4. Corresponde a la persona titular de la conselleria competente en materia de transparencia fijar la política en dicha materia y el establecimiento de las directrices de actuación de la unidad, atendiendo a las directrices trazadas por el Consell en el Plan estratégico de concordia democrática y en los programas anuales de actuación.

5. Se realizará un desarrollo reglamentario de las obligaciones reconocidas en el artículo segundo.

*Artículo 4. Lugares y documentos de la concordia*

1. Tendrán consideración de lugares de la concordia de la Comunitat Valenciana aquellos espacios, inmuebles o parajes que se encuentren en ella y revelen interés para la comunidad autónoma, por haberse desarrollado en ellos hechos de singular relevancia por su significación histórica, simbólica o por su repercusión en la memoria colectiva de los hechos conducentes y concurrentes a las situaciones que llevaron a adquirir la condición de víctima conforme a lo dispuesto el artículo primero de esta ley. Dichos bienes deberán tener protección patrimonial en base a su importancia y relevancia. El planeamiento urbanístico deberá adaptarse al régimen que derive de dicha protección.

2. Los poderes públicos adoptarán las medidas necesarias para la protección, integridad, descripción, identificación y difusión de los documentos relacionados con las situaciones conducentes y concurrentes a las situaciones que llevaron a adquirir la condición de víctima conforme a lo dispuesto el artículo primero de esta ley, en particular en los casos de mayor deterioro o riesgo de degradación, protegiéndolos especialmente frente a la sustracción, destrucción u ocultación.

Se reconoce asimismo el derecho de acceso a los mismos efectos de investigación académica, principalmente a los historiadores.

3. El contenido de este artículo será objeto de desarrollo reglamentario.

*Artículo 5. Catálogo de vestigios*

1. La Generalitat Valenciana asume la elaboración del catálogo de vestigios en el ámbito de la Comunitat Valenciana.

2. Corresponde la designación del comité de expertos a los titulares de las consellerias con competencias en protección del patrimonio cultural y transparencia por igual.

DISPOSICIÓN ADICIONAL

*Primera. Inscripción en el Registro Civil del fallecimiento de víctimas*

La Generalitat impulsará la inscripción de defunción de las víctimas desaparecidas, de conformidad con lo dispuesto en la disposición adicional octava de la Ley 20/2011, de 21 de julio, del Registro Civil.

DISPOSICIONES TRANSITORIAS

*Primera. Puesta en funcionamiento de la Unidad Valenciana de la Concordia*

Hasta la puesta en marcha y funcionamiento de la Unidad Valenciana de la Concordia, las distintas funciones atribuidas en esta ley a la citada unidad se seguirán ejerciendo por las entidades y órganos que las viniesen desempeñando.

*Segunda. Procedimientos en tramitación*

La tramitación de los procedimientos en materia de memoria democrática iniciados y no concluidos a la entrada en vigor de esta ley decaerán de manera automática, a excepción de los procesos de exhumación.

DISPOSICIÓN DEROGATORIA

*Única. Derogación normativa*

1. Queda derogada la Ley 14/2017, de 10 de noviembre, de memoria democrática y para la convivencia de la Comunitat Valenciana y toda su normativa de desarrollo.

2. Quedan disueltas cuantas comisiones, organismos e instituciones de carácter público autonómico hubieran sido creadas a consecuencia de la citada ley.

3. Quedan derogadas todas aquellas disposiciones de igual o inferior rango cuyo contenido se oponga a lo dispuesto en esta ley.

DISPOSICIÓN FINAL

*Única. Entrada en vigor*

Esta ley entrará en vigor a los veinte días hábiles siguientes al de su publicación en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*.

Por tanto, ordeno que todos los ciudadanos y todas las ciudadanas, tribunales, autoridades y poderes públicos a los que corresponda, observen y hagan cumplir esta ley.

  

València, 26 de julio de 2024

Carlos Mazón Guixot

Presidente de la Generalitat



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI