Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 8465, del 16-01-2019 (2018/12307)

Informació pública de la Sentència número 650/2010 dictada en el recurs contenciós administratiu formulat contra l'Acord del Ple de data 30 d'octubre de 2008 en relació amb el Projecte de reparcel·lació econòmica del sector E, el Projecte d'urbanització III fase i accessos i el Programa d'actuació integrada del pla parcial sector E de sòl industrial.
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8465

Data del DOGV
:   16-01-2019

Secció del DOGV
:   V. ANUNCIS - A) ORDENAMENT DEL TERRITORI I URBANISME

Número del document
:   2018/12307

CVE


Data del document
:   21-12-2018

Organisme emissor
:   Ajuntament del Verger

Tipus de document
:   Anunci

Descriptors 

:   * [Verger, el](javascript:void(0))
    * [pla d'urbanisme](javascript:void(0))
    * [administració local](javascript:void(0))

Informació pública de la Sentència número 650/2010 dictada en el recurs contenciós administratiu formulat contra l'Acord del Ple de data 30 d'octubre de 2008 en relació amb el Projecte de reparcel·lació econòmica del sector E, el Projecte d'urbanització III fase i accessos i el Programa d'actuació integrada del pla parcial sector E de sòl industrial. [2018/12307]  
En compliment de l'ordenat en l'Acte de data 27 de juny de 2016, dictat pel Jutjat Contenciós Administratiu número 4 d'Alacant, es fa públic el text íntegre de la Sentència número 650/2010, de 9 de desembre, del següent tenor literal:  
  
«Sentència número 650/2010  
Alacant, 9 de desembre de 2010  
María Begoña Calvet Miró, magistrada jutgessa del Jutjat Contenciós Administratiu número 4 d'Alacant, ha vist les presents actuacions de procediment ordinari número 209/2009-B, seguides a instàncies de José Luis Doménech Seguí i María Consuelo Pino Gascó, representats pel procurador dels tribunals Daniel Dabrowski Pernas i assistits de la lletrada Carmen de Juan, contra l'Ajuntament del Verger, representat pel procurador Luis Beltrán Gamir i assistit en actuacions pel lletrat José Luis Lorente Tallada, en impugnació de l'Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger, de data 30 d'octubre de 2008, en què concorren els següents:  
  
Antecedents de fet  
Primer. En data 13 de febrer de 2009 es va remetre a aquest jutjat escrit pel qual s'anunciava la interposició de recurs contenciós administratiu formulat pel procurador Daniel Dabrowski Pernas en la representació que ostenta en les presents actuacions, en impugnació de l'Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger de data 30 d'octubre de 2008. En data 30 de setembre de 2009, va ser formalitzat recurs contenciós administratiu. Després d'exposar els fets i fonaments legals que va estimar oportuns en suport de la seua pretensió, va acabar suplicant que es dictara sentència estimatòria del recurs, en la qual es declare:  
a) La nul·litat de l'acte contra el qual es recorre, l'Acord dictat pel Ple de l'Ajuntament del Verger de data 30 d'octubre de 2008, pel qual s'aprova el Projecte de reparcel·lació econòmica del sector E, el Projecte d'urbanització III fase i accessos i es conserva el Programa d'actuació integrada del pla parcial sector E de sòl industrial del Verger, en aplicació de l'article 103.4 i 5 de la Llei jurisdiccional;  
b) La nul·litat de l'Acord dictat pel Ple de l'Ajuntament del Verger, de data 30 d'octubre de 2008, pel qual s'aprova el Projecte de reparcel·lació econòmica del sector E, per incórrer en frau de llei en suposar la derogació tàcita de determinacions fermes del projecte de reparcel·lació anterior que no van resultar anul·lades per les sentències judicials;  
  
c) Anul·lació del Projecte d'urbanització 3a fase i accessos, per incloure en aquest sòls que excedeixen amb molt de l'àmbit d'urbanització del sector E objecte del PAI convalidat;  
d) L'anul·lació dels projectes de reparcel·lació econòmica i urbanització per suposar tots dos increments de les càrregues aprovades de més de 100 % ocasionat per l'actuació administrativa, tenint en compte la gestió urbanística com la redacció del document i execució, i també en el seguiment de l'obra urbanitzadora;  
e) El reconeixement de la situació jurídica individualitzada que tenen els meus representats que es mantinga el mateix mòdul de repartiment de costos d'urbanització que va ser aprovat en el projecte de reparcel·lació de 1998 sense que siga possible ni l'aplicació de coeficients correctors de les càrregues d'urbanització, ni l'augment del valor de les diferències d'adjudicació;  
f) El reconeixement de la situació jurídica individualitzada que tenen els meus representats al fet que únicament se'ls impute la urbanització corresponent a l'estricte àmbit del sector E en proporció a l'aprofitament adjudicat, sense que puga imputar-se ni l'actualització de costos, ni la reurbanització d'obra ja executada, ni els accessos o altres obres que excedisquen d'aquest àmbit.  
Segon. Admés a tràmit el recurs, prèvia reclamació de l'expedient administratiu, i conferit l'oportú trasllat a l'administració demandada, aquesta va procedir a contestar la demanda en la forma que consta en les actuacions. Rebut el plet a prova, van ser citades les parts perquè emeteren les corresponents conclusions, i una vegada evacuades, van declarar les actuacions concluses per a sentència, quedant sobre la taula de sa senyoria per a resoldre.  
Tercer. En la tramitació del procediment s'han observat les prescripcions legals.  
  
Fonaments de dret  
Primer. Constitueix l'objecte del present procediment l'Acord del Ple de l'Ajuntament del Verger de data 30 d'octubre de 2008, pel qual s'acorda donar compliment al contingut de la Sentència del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana de 10 de juliol de 2001, confirmada en cassació per la Sentència del Tribunal Suprem de data 4 de març de 2004, de conformitat amb el que es disposa en l'article 118 de la Constitució Espanyola en relació amb l'article 66 de la Llei 30/1992. A aquest efecte, mitjançant el referit acord, s'acordava conservar tots i cadascun dels tràmits i actes anteriors a l'aprovació dels instruments als quals es refereix l'Acord plenari de l'Ajuntament del Verger de 21 de maig de 1998, que no resultaren afectats pels motius de nul·litat declarats en la sentència, ?esmentats en la resolució?, així com conservar el Programa d'actuació integrada del pla parcial sector E de sòl industrial del Verger, i aprovar el Projecte de reparcel·lació econòmica del sector E i el projecte d'urbanització pendent d'execució (fase III i accessos).  
El recurrent apel·la contra aquest acord, al·legant que l'Administració ha incorregut en desviació de poder, per considerar que, emparant-se en una presumpta execució de sentència, ha procedit a confirmar i convalidar determinacions expressament anul·lades per les sentències citades, i ha procedit a més a alterar i revocar aspectes que van ser confirmats i aprovats per les resolucions judicials de referència, per tractar-se d'aspectes consentits i assumits pacíficament pels propietaris, que veuen agreujada la seua situació. L'administració demandada s'ha oposat.  
  
La quantia del present procediment és indeterminada.  
Segon. Per a una adequada resolució de la qüestió sotmesa a debat de la qual subscriu, hem de partir de les següents premisses:  
- Que en data 10 de juliol de 2001, va ser dictada sentència pel Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana ?posteriorment confirmada per la Sentència del Tribunal Suprem de data 24 de març de 2004?, per la qual expressament es declarava la nul·litat del projecte de reparcel·lació de l'any 1998 €i consegüentment del programa d'actuació integrada (PAI)?, per haver sigut adjudicades parcel·les inferiors a la parcel·la mínima edificable, i haver-se atribuït a diversos propietaris excessos d'adjudicació superiors al 15 %.  
- Que en data 30 d'octubre de 2008, el Ple de l'Ajuntament del Verger va adoptar acord, ?a fi de complir el tenor literal de les sentències fermes dictades, de conformitat amb el que es disposa en l'article 118 de la Constitució Espanyola?, pel qual en síntesi es procedia a convalidar el PAI anul·lat, mantenint-lo íntegrament; es procedia a aprovar i confirmar les mateixes adjudicacions materials de les parcel·les contingudes en el projecte de 1998 expressament anul·lat, ?al·legant la impossibilitat material de la seua rectificació física en estar el sector consolidat edificatòriament?; s'aprovava un tercer projecte d'urbanització a fi de finalitzar l'actuació urbanitzadora, per un import que superava el 100 % dels costos aprovats i executats originàriament, incloent majors costos de gestió dels inicialment aprovats i abonats pels afectats; s'incrementaven a més els honoraris professionals sense existència d'expedient de licitació i concurs per a la seua adjudicació, així com les diferències d'adjudicació entre els propietaris; i finalment s'alteraven substancialment els criteris de repartiment entre els propietaris per a assumir les càrregues d'urbanització mitjançant la imposició de coeficients correctors que imposaven una major participació dels propietaris en els costos urbanístics, en funció de la grandària dels espais lliures privats adjudicats.  
  
Del que s'ha exposat es dedueix que l'acord que hui és objecte d'impugnació conté dos conjunts o grups de pronunciaments, en primer lloc, els relatius a la conservació i/o convalidació de determinats actes administratius que deriven del projecte de 1998, i en segon lloc, aquells pronunciaments que introdueixen variacions substancials a aspectes del projecte del 1998 que mai van ser impugnats ni anul·lats, i que van ser pacíficament acceptats pels propietaris afectats, que han vist ara agreujada la seua situació.  
La qüestió a determinar és si l'Administració ha procedit correctament a complir el tenor literal de les sentències dictades, a través de l'acord que hui és objecte d'impugnació, o si per contra, com al·lega la part actora, l'acte administratiu impugnat és nul de ple dret, per apartar-se obertament de la causa que el motiva i fonamenta, que no és una altra que l'execució de sentències judicials fermes.  
  
A aquest efecte, hem de partir del següent marc normatiu: en primer terme l'article 118 de la Constitució Espanyola disposa, com un deure constitucional, que "és obligat complir les sentències i altres resolucions fermes dels jutges i tribunals, així com prestar la col·laboració requerida per aquests en el curs del procés i en l'execució del que s'ha resolt", mandat que és desplegat en l'article 17.2 de la Llei orgànica del poder judicial que assenyala que: "les administracions públiques, les autoritats i funcionaris, les corporacions i totes les entitats públiques i privades, i els particulars respectaran i, si escau, compliran les sentències i les altres resolucions judicials que siguen fermes o siguen executables d'acord amb les lleis". D'altra banda, disposa l'article 103.2 de la LJCA que "les parts estan obligades a complir les sentències en la forma i els termes que en aquestes es consignen".  
  
Preceptes dels quals s'infereix que totes les sentències són imperatives, amb independència del seu encert o de la seua qualitat, o de la seua major o menor conformitat amb aquestes, ja que una vegada esdevenen fermes queden protegides per l'efecte de la cosa jutjada i estan investides de plena eficàcia.  
En conseqüència, una vegada esdevenen fermes, l'Administració està obligada a donar compliment i execució del contingut en aquestes. En la LJCA es regulen quatre modalitats d'execució d'aquelles sentències que han esdevingut fermes, a saber, l'execució voluntària, l'execució forçosa, l'execució provisional; i l'execució fraudulenta, i aquesta última és definida per la jurisprudència del Tribunal Suprem (per totes SSTS de 24 de juliol i 10.05.2007) com:  
"aquells supòsits en els quals l'Administració procedeix formalment a l'execució de la sentència dictada, mitjançant els pronunciaments, actes o actuacions per a això necessaris, però, no obstant això, el resultat obtingut no condueix justament a la finalitat establida per la pròpia llei; com a conseqüència, el que ocorre és que amb l'actuació administrativa, en realitat, no s'aconsegueix complir la sentència en la forma i els termes que en aquesta es consignen, per a aconseguir portar-la a pur i degut efecte".  
Per això, perquè l'òrgan jurisdiccional puga determinar l'existència de la referida nul·litat de ple dret dels actes i disposicions de l'Administració ex article 103.4 de la LJCA, és necessari que aquestes actuacions administratives complisquen, cumulativament, dos requisits, un objectiu ?consisteix que es done una oposició objectiva entre l'actuació de l'Administració i la decisió de l'òrgan jurisdiccional- i un altre subjectiu, això és, que de l'actuació desplegada es puga deduir que els actes o disposicions han sigut dictats per l'Administració amb la finalitat d'evitar el compliment dels pronunciaments d'una sentència ferma.  
  
En el més concret àmbit de l'urbanisme el Tribunal Suprem (STS 1 de març de 2005, 27 d'octubre i 4 de maig de 2004 €en un cas similar al que ens ocupa?, ha manifestat que l'aprovació d'un nou instrument del planejament no pot provocar l'automàtica legalització de les situacions contràries a un planejament anterior judicialment anul·lat, sinó que, si el nou planejament es dicta amb la finalitat d'evitar el compliment de la sentència que es pretén executar, l'òrgan jurisdiccional corresponent podrà declarar la nul·litat de ple dret d'aqueixes noves disposicions administratives.  
I en aplicació de l'anterior doctrina, analitzades les al·legacions presentades per totes dues parts ?circumscrivint-se el present procediment a una qüestió purament jurídica,- cal concloure que, segons el parer de la que subscriu, l'Administració clarament ha incorregut en desviació de poder, circumstància que necessàriament ha de conduir a la declaració de nul·litat de l'acte recorregut.  
Cert és que l'acord que hui és objecte d'impugnació no constitueix pròpiament un acte administratiu dictat en el si d'un incident d'execució de sentència, sinó que aquest, com bé indica l'administració demandada, posseeix substantivitat pròpia. Però, no obstant això, en qualsevol cas, aquest nou acte administratiu ?que deriva de la nul·litat judicialment declarada del projecte de reparcel·lació anterior, de 1996?, necessàriament ha de respectar els paràmetres fixats per les sentències judicials fermes, que no poden ser contravinguts ni burlats. Aquesta circumstància necessàriament implica que, d'una banda, no puguen ser convalidats o ratificats aspectes que van ser ja analitzats pels tribunals i la nul·litat dels quals va ser expressament declarada (en concret el PAI, les adjudicacions i repartiment d'aprofitaments, etc.), i d'una altra banda, que mitjançant aquest nou instrument urbanístic, no puguen ser introduïdes variacions substancials a aspectes del projecte del 98 que mai van ser impugnats ni anul·lats, i que van ser pacíficament acceptats pels propietaris afectats, que han vist ara agreujada la seua situació (increments en les quotes d'urbanització, increments en el valor de les compensacions monetàries entre els afectats per les diferències d'adjudicació, alteració de criteris de repartiment de càrregues, increments en l'àmbit d'urbanització aprovat en el PAI que en el seu moment no va ser recorregut, o la introducció d'accessos viaris no assumits ni emparats en el PAI que excedeixen del seu àmbit).  
I precisament això és el que fa l'Acord de 30 d'octubre de 2008, dictat per l'Ajuntament del Verger, en pretendre, sense cap motivació, esmenar o corregir, fora de les vies legalment i judicialment previstes, el contingut del projecte de reparcel·lació de 1998, que expressament va ser declarat nul, utilitzant arguments tals com el "grau de consolidació edificatòria existent en el sector", que en el seu moment ja van ser invocats i que van ser expressament rebutjats per les sentències dictades, pretenent així reobrir un debat que ja en el seu moment, per sentència ferma, va quedar resolt. I aquesta finalitat desviada que persegueix l'Administració, que no és una altra que la de convalidar, malgrat tot, un projecte declarat nul, ha de conduir, necessàriament, a estimar el recurs presentat amb la consegüent declaració de nul·litat de l'activitat administrativa impugnada.  
Tercer. Conforme a l'article 139 de la UCA, i com que no s'aprecien circumstàncies en els fets que justifiquen la imposició de costes a cap de les parts, no és procedent fer pronunciament especial sobre aquestes.  
  
Vistos els preceptes citats i altres d'aplicació,  
Dispositiva  
Estime el recurs contenciós administratiu interposat pel procurador Daniel Dabrowski Pernas, en nom i representació de José Luis Doménech Seguí i María Consuelo Pino Gascó, i declare:  
  
A) La nul·litat de l'Acord dictat pel Ple de l'Ajuntament del Verger de data 30 d'octubre de 2008, pel qual s'aprova el Projecte de reparcel·lació econòmica del sector E, el Projecte d'urbanització III fase i accessos i es conserva el Programa d'actuació integrada del pla parcial sector E de sòl industrial del Verger, en aplicació de l'article 103.4 i 5 de la Llei jurisdiccional, per incórrer en frau de llei en suposar la derogació tàcita de determinacions fermes del projecte de reparcel·lació anterior que no van resultar anul·lades per les sentències judicials;  
  
B) L'anul·lació del Projecte d'urbanització 3a fase i accessos per incloure en aquest sòls que excedeixen amb molt de l'àmbit d'urbanització del sector E objecte del PAI convalidat;  
C) L'anul·lació dels projectes de reparcel·lació econòmica i urbanització per suposar tots dos increments de les càrregues aprovades de més de 100 % ocasionat per l'actuació administrativa, tenint en compte la gestió urbanística, com la redacció del document i execució, i també en el seguiment de l'obra urbanitzadora.  
Així mateix, es reconeix, com a situació jurídica individualitzada a José Luis Doménech Seguí i a María Consuelo Pino Gascó:  
1. Que es mantinga el mateix mòdul de repartiment de costos d'urbanització que va ser aprovat en el projecte de reparcel·lació de 1998 sense que siga possible ni l'aplicació de coeficients correctors de les càrregues d'urbanització ni l'augment del valor de les diferències d'adjudicació;  
2. Que únicament se'ls impute la urbanització corresponent a l'estricte àmbit del sector E en proporció a l'aprofitament adjudicat, sense que puga imputar-se ni l'actualització de costos, ni la reurbanització d'obra ja executada, ni els accessos o altres obres que excedisquen d'aquest àmbit.  
I tot això sense fer expressa imposició de costes a cap de les parts.  
Notifiqueu a les parts la present resolució, i feu-los saber que contra aquesta es pot interposar recurs d'apel·lació en el termini de 15 dies en aquest jutjat, perquè en prenga coneixement la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana.  
  
Feu saber a les parts que en cas d'interposar recurs contra la present resolució, hauran de constituir depòsit en la forma establida en la Llei orgànica 1/2009, de 3 de novembre, en el compte de depòsits i consignacions d'aquest jutjat, amb número 4611.  
Aquesta és la meua sentència, de la qual se n'expedirà un testimoniatge per a unir-lo a les actuacions d'on prové, que pronuncie, mane i signe».  
  
Cosa que es fa pública perquè se'n prenga coneixement.  
  
El Verger, 21 de desembre de 2018.- L'alcalde: J. Basili Salort Bertomeu.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 8465, del 16-01-2019 (2018/12307)

Información pública de la Sentencia número 650/2010 dictada en el recurso contencioso-administrativo formulado contra el Acuerdo del Pleno de fecha 30 de octubre de 2008 en relación con el Proyecto de reparcelación económica del sector E, el Proyecto de urbanización III fase y accesos y el Programa de actuación integrada del plan parcial sector E de suelo industrial.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   8465

Fecha DOGV
:   16-01-2019

Sección del DOGV
:   V. ANUNCIOS - A) ORDENACIÓN DEL TERRITORIO Y URBANISMO

Número del documento
:   2018/12307

CVE


Fecha del documento
:   21-12-2018

Organismo emisor
:   Ayuntamiento de El Verge

Tipo de documento
:   Anuncio

Descriptores 

:   * [Verger, el](javascript:void(0))
    * [plan de urbanismo](javascript:void(0))
    * [administración local](javascript:void(0))

Información pública de la Sentencia número 650/2010 dictada en el recurso contencioso-administrativo formulado contra el Acuerdo del Pleno de fecha 30 de octubre de 2008 en relación con el Proyecto de reparcelación económica del sector E, el Proyecto de urbanización III fase y accesos y el Programa de actuación integrada del plan parcial sector E de suelo industrial. [2018/12307]  
En cumplimiento de lo ordenado en el Auto de fecha 27 de junio de 2016, dictado por el Juzgado de lo Contencioso-Administrativo número 4 de Alicante, se hace público el texto íntegro de la Sentencia número 650/2010, de 9 de diciembre, del siguiente tenor literal:  
  
«Sentencia número 650/2010  
Alicante, 9 de diciembre de 2010  
Vistos por María Begoña Calvet Miró, magistrada jueza del Juzgado de lo Contencioso-Administrativo número 4 de Alicante, los presentes autos de procedimiento ordinario número 209/2009-B, seguidos a instancia de José Luis Doménech Seguí y María Consuelo Pino Gascó, representados por el procurador de los tribunales Daniel Dabrowski Pernas y asistidos de la letrada Carmen de Juan, contra el Ayuntamiento de El Verger, representado por el procurador Luis Beltrán Gamir y asistido en autos por el letrado José Luis Lorente Tallada, en impugnación del Acuerdo del Pleno del Ayuntamiento de El Verger, de fecha 30 de octubre de 2008, en los que concurren los siguientes:  
Antecedentes de hecho  
Primero. En fecha 13 de febrero de 2009 fue turnado a este juzgado escrito anunciando la interposición de recurso contencioso-administrativo formulado por el procurador Daniel Dabrowski Pernas en la representación que ostenta en las presentes actuaciones, en impugnación del Acuerdo del Pleno del Ayuntamiento de El Verger de fecha 30 de octubre de 2008. En fecha 30 de septiembre de 2009, fue formalizado recurso contencioso-administrativo. Tras exponer los hechos y fundamentos legales que estimó oportunos en apoyo de su pretensión, terminó suplicando se dictara sentencia estimatoria del recurso, en la que se declare:  
a) La nulidad del acto recurrido, el Acuerdo dictado por el Pleno del Ayuntamiento de El Verger de fecha 30 de octubre de 2008, por el que se aprueba el Proyecto de reparcelación económica del sector E, el Proyecto de urbanización III fase y accesos y se conserva el Programa de actuación integrada del plan parcial sector E de suelo industrial de El Verger, en aplicación del artículo 103.4 y 5 de la Ley jurisdiccional;  
b) La nulidad del Acuerdo dictado por el Pleno del Ayuntamiento de El Verger, de fecha 30 de octubre de 2008, por el que se aprueba el Proyecto de reparcelación económica del sector E, por incurrir en fraude de ley al suponer la derogación tácita de determinaciones firmes del proyecto de reparcelación anterior que no resultaron anuladas por las sentencias judiciales;  
c) Anulación del Proyecto de urbanización 3a fase y accesos, por incluir en el mismo suelos que exceden con mucho del ámbito de urbanización del sector E objeto del PAI convalidado;  
d) La anulación de los proyectos de reparcelación económica y urbanización por suponer ambos incrementos de las cargas aprobadas de más de 100 % ocasionado por la actuación administrativa, teniendo en cuenta la gestión urbanística como la redacción del documento y ejecución, y también en el seguimiento de la obra urbanizadora;  
e) El reconocimiento de la situación jurídica individualizada que tienen mis representados de que se mantenga el mismo módulo de reparto de costes de urbanización que fue aprobado en el proyecto de reparcelación de 1998 sin que quepa ni la aplicación de coeficientes correctores de las cargas de urbanización, ni el aumento del valor de las diferencias de adjudicación;  
f) El reconocimiento de la situación jurídica individualizada que tienen mis representados a que únicamente se les impute la urbanización correspondiente al estricto ámbito del sector E en proporción al aprovechamiento adjudicado, sin que pueda imputarse ni la actualización de costes, ni la reurbanización de obra ya ejecutada, ni los accesos u otras obras que excedan de dicho ámbito.  
Segundo. Admitido a trámite el recurso, previa reclamación del expediente administrativo, y conferido el oportuno traslado a la administración demandada, por la misma se procedió a contestar a la demanda en la forma que consta en las actuaciones. Recibido el pleito a prueba, fueron citadas las partes para que emitieran las correspondientes conclusiones, y una vez evacuadas, declararon los autos conclusos para sentencia, quedando sobre la mesa de su señoría para resolver.  
Tercero. En la tramitación del procedimiento se han observado las prescripciones legales.  
  
Fundamentos de derecho  
Primero. Constituye el objeto del presente procedimiento, el Acuerdo del Pleno del Ayuntamiento de El Verger de fecha 30 de octubre de 2008, por el que se acuerda dar cumplimiento al contenido de la Sentencia del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana de 10 de julio de 2001, confirmada en casación por la Sentencia del Tribunal Supremo de fecha 4 de marzo de 2004, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 118 de la Constitución Española en relación con el artículo 66 de la Ley 30/1992. A tal efecto, mediante el referido acuerdo, se acordaba conservar todos y cada uno de los trámites y actos anteriores a la aprobación de los instrumentos a los que se refiere el Acuerdo plenario del Ayuntamiento de El Verger de 21 de mayo de 1998, que no resultasen afectados por los motivos de nulidad declarados en la sentencia, ?relacionados en la resolución?, así como conservar el Programa de actuación integrada del plan parcial sector E de suelo industrial de El Verger, y aprobar el Proyecto de reparcelación económica del sector E y el proyecto de urbanización pendiente de ejecución (fase III y accesos).  
Se alza el recurrente frente a dicho acuerdo, alegando que la Administración ha incurrido en desviación de poder, por considerar que, amparándose en una presunta ejecución de sentencia, ha procedido a confirmar y convalidar determinaciones expresamente anuladas por las sentencias citadas, procediendo además a alterar y revocar aspectos que fueron confirmados y aprobados por las resoluciones judiciales de referencia, por tratarse de aspectos consentidos y asumidos pacíficamente por los propietarios, que están viendo agravada su situación. La administración demandada se ha opuesto.  
La cuantía del presente procedimiento es indeterminada.  
Segundo. Para una adecuada resolución de la cuestión sometida a debate de la que suscribe, debemos partir de las siguientes premisas:  
- Que en fecha 10 de julio de 2001, fue dictada sentencia por el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana ?posteriormente confirmada por la sentencia del Tribunal Supremo de fecha 24 de marzo de 2004?, por la que expresamente se declaraba la nulidad del proyecto de reparcelación del año 1998 €y consiguientemente del programa de actuación integrada (PAI)?, por haber sido adjudicadas parcelas inferiores a la parcela mínima edificable, y haberse atribuido a varios propietarios excesos de adjudicación superiores al 15 %.  
- Que en fecha 30 de octubre de 2008, por el Pleno del Ayuntamiento de El Verger, fue adoptado acuerdo, ?con objeto de dar cumplimiento al tenor literal de las sentencias firmes dictadas, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 118 de la Constitución Española?, por el cual en síntesis se procedía a convalidar el PAI anulado, manteniéndolo íntegramente; se procedía a aprobar y confirmar las mismas adjudicaciones materiales de las parcelas contenidas en el proyecto de 1998 expresamente anulado, ?alegando la imposibilidad material de su rectificación física al estar el sector consolidado edificatoriamente?; se aprobaba un tercer proyecto de urbanización con objeto de finalizar la actuación urbanizadora, por un importe que superaba el 100 % de los costes aprobados y ejecutados originariamente, incluyendo mayores costes de gestión de los inicialmente aprobados y abonados por los afectados; se incrementaban además los honorarios profesionales sin existencia de expediente de licitación y concurso para su adjudicación, así como las diferencias de adjudicación entre los propietarios; y por último se alteraban sustancialmente los criterios de reparto entre los propietarios para asumir las cargas de urbanización mediante la imposición de coeficientes correctores que imponían una mayor participación de los propietarios en los costes urbanísticos, en función del tamaño de los espacios libres privados adjudicados.  
De lo expuesto se colige que el acuerdo que hoy es objeto de impugnación contiene dos conjuntos o grupos de pronunciamientos, en primer lugar, los relativos a la conservación y/o convalidación de determinados actos administrativos que traen causa del proyecto de 1998, y en segundo lugar, aquellos pronunciamientos que vienen a introducir variaciones sustanciales a extremos del proyecto del 1998 que nunca fueron impugnados ni anulados, y que fueron pacíficamente aceptados por los propietarios afectados, que han visto ahora agravada su situación.  
La cuestión a determinar es si la Administración ha procedido correctamente a dar cumplimiento del tenor literal de las sentencias dictadas, a través del Acuerdo que hoy es objeto de impugnación, o si por el contrario, como alega la parte actora, el acto administrativo impugnado es nulo de pleno derecho, por apartarse abiertamente de la causa que lo motiva y fundamenta, que no es otra que la ejecución de sentencias judiciales firmes.  
Al efecto, debemos partir del siguiente marco normativo: en primer término el artículo 118 de la Constitución Española dispone, como un deber constitucional, que "es obligado cumplir las sentencias y demás resoluciones firmes de los jueces y tribunales, así como prestar la colaboración requerida por estos en el curso del proceso y en la ejecución de lo resuelto", mandato que es desarrollado en el artículo 17.2 de la Ley orgánica del poder judicial que señala que: "las administraciones públicas, las autoridades y funcionarios, las corporaciones y todas las entidades públicas y privadas, y los particulares respetarán y, en su caso, cumplirán las sentencias y las demás resoluciones judiciales que hayan ganado firmeza o sean ejecutables de acuerdo con las leyes". Por su parte, dispone el artículo 103.2 de la LJCA, que "las partes están obligadas a cumplir las sentencias en la forma y términos que en estas se consignen".  
Preceptos de los que se infiere que todas las sentencias son imperativas, con independencia de su acierto o calidad, o su mayor o menor conformidad con las mismas, ya que una vez alcanzada firmeza quedan protegidas por el efecto de la cosa juzgada y están investidas de plena eficacia.  
En consecuencia, alcanzada la firmeza, la Administración está obligada a dar cumplimiento y ejecución de lo contenido en las mismas. En la LJCA se regulan cuatro modalidades de ejecución de aquellas sentencias que han devenido firmes, a saber, la ejecución voluntaria, la ejecución forzosa, la ejecución provisional; y la ejecución fraudulenta, siendo esta última definida por la jurisprudencia del Tribunal Supremo (por todas SSTS de 24 de julio y 10.05.2007) como:  
"aquellos supuestos en los que la Administración procede formalmente a la ejecución de la sentencia dictada, mediante los pronunciamientos, actos o actuaciones para ello necesarios, pero, sin embargo, el resultado obtenido no conduce justamente a la finalidad establecida por la propia ley; como consecuencia, lo que ocurre es que con la actuación administrativa, en realidad, no se alcanza a cumplir la sentencia en la forma y términos que en esta se consignan, para conseguir llevarla a puro y debido efecto".  
De ahí que para que el órgano jurisdiccional pueda determinar la existencia de la referida nulidad de pleno derecho de los actos y disposiciones de la Administración ex artículo 103.4 de la LJCA, es necesario que dichas actuaciones administrativas cumplan, cumulativamente, dos requisitos, uno objetivo ?consiste en que se dé una oposición objetiva entre la actuación de la Administración y la decisión del órgano jurisdiccional- y otro subjetivo, esto es, que de la actuación desplegada se pueda deducir que los actos o disposiciones han sido dictados por la Administración con la finalidad de evitar el cumplimiento de los pronunciamientos de una sentencia firme.  
En el más concreto ámbito del urbanismo el Tribunal Supremo (STS 1 de marzo de 2005, 27 de octubre y 4 de mayo de 2004 €en un caso similar al que nos ocupa?, ha manifestado que la aprobación de un nuevo instrumento del planeamiento no puede provocar la automática legalización de las situaciones contrarias a un planeamiento anterior judicialmente anulado, sino que, si el nuevo planeamiento se dicta con la finalidad de evitar el cumplimiento de la sentencia que se pretende ejecutar, el órgano jurisdiccional correspondiente podrá declarar la nulidad de pleno derecho de esas nuevas disposiciones administrativas.  
Y en aplicación de la anterior doctrina, analizadas las alegaciones vertidas por ambas partes ?circunscribiéndose el presente procedimiento a una cuestión puramente jurídica,- cabe concluir que, a juicio de la que suscribe, la Administración claramente ha incurrido en desviación de poder, circunstancia que necesariamente debe conducir a la declaración de nulidad del acto recurrido.  
Cierto es que el acuerdo que hoy es objeto de impugnación no constituye propiamente un acto administrativo dictado en el seno de un incidente de ejecución de sentencia, sino que el mismo, como bien indica la administración demandada, posee sustantividad propia. Pero no obstante ello, en cualquier caso, este nuevo acto administrativo ?que trae causa de la nulidad judicialmente declarada del proyecto de reparcelación anterior, de 1996?, necesariamente debe respetar los parámetros fijados por las sentencias judiciales firmes, que no pueden ser contravenidos ni burlados. Esta circunstancia necesariamente implica que, de un lado, no puedan ser convalidados o ratificados aspectos que fueron ya analizados por los tribunales y cuya nulidad fue expresamente declarada (en concreto el PAI, las adjudicaciones y reparto de aprovechamientos, etc.), y de otro lado, que mediante este nuevo instrumento urbanístico, no puedan ser introducidas variaciones sustanciales a extremos del proyecto del 98 que nunca fueron impugnados ni anulados, y que fueron pacíficamente aceptados por los propietarios afectados, que han visto ahora agravada su situación (léase, incrementos en las cuotas de urbanización, incrementos en el valor de las compensaciones monetarias entre los afectados por las diferencias de adjudicación, alteración de criterios de reparto de cargas, incrementos en el ámbito de urbanización aprobado en el PAI que en su día no fue recurrido, o la introducción de accesos viarios no asumidos ni amparados en el PAI que exceden de su ámbito).  
Y precisamente, esto es lo que hace el Acuerdo de 30 de octubre de 2008, dictado por el Ayuntamiento de El Verger, al pretender, sin motivación alguna, enmendar o corregir, fuera de los cauces legal y judicialmente previstos, el contenido del proyecto de reparcelación de 1998, que expresamente fue declarado nulo, utilizando argumentos tales como el "grado de consolidación edificatoria existente en el sector", que en su día ya fueron invocados y que fueron expresamente rechazados por las sentencias dictadas, pretendiendo así reabrir un debate que ya en su día, por sentencia firme, quedó zanjado. Y esta finalidad desviada que persigue la Administración, que no es otra que la de convalidar, pese a todo, un proyecto declarado nulo, debe conducir, necesariamente, a la estimación del recurso presentado con la consiguiente declaración de nulidad de la actividad administrativa impugnada.  
Tercero. Conforme al artículo 139 de la UCA, y no apreciándose circunstancias en los hechos que justifiquen la imposición de costas a ninguna de las partes, no procede hacer pronunciamiento especial acerca de las mismas.  
Vistos los preceptos citados y demás de aplicación,  
Fallo  
Que debo estimar el recurso contencioso-administrativo interpuesto por el procurador Daniel Dabrowski Pernas, en nombre y representación de José Luis Doménech Seguí y María Consuelo Pino Gascó, declarando:  
A) La nulidad del Acuerdo dictado por el Pleno del Ayuntamiento de El Verger de fecha 30 de octubre de 2008, por el que se aprueba el Proyecto de reparcelación económica del sector E, el Proyecto de urbanización III fase y accesos y se conserva el Programa de actuación integrada del plan parcial sector E de suelo industrial de El Verger, en aplicación del artículo 103.4 y 5 de la Ley jurisdiccional y por incurrir en fraude de ley al suponer la derogación tácita de determinaciones firmes del proyecto de reparcelación anterior que no resultaron anuladas por las sentencias judiciales;  
B) La anulación del Proyecto de urbanización 3a fase y accesos por incluir en el mismo suelos que exceden con mucho del ámbito de urbanización del sector E objeto del PAI convalidado;  
C) La anulación de los proyectos de reparcelación económica y urbanización por suponer ambos incrementos de las cargas aprobadas de más de 100 % ocasionado por la actuación administrativa, teniendo en cuenta la gestión urbanística, como la redacción del documento y ejecución, y también en el seguimiento de la obra urbanizadora.  
Asimismo, se reconoce, como situación jurídica individualizada a José Luis Doménech Seguí y a María Consuelo Pino Gascó:  
1. A que se mantenga el mismo módulo de reparto de costes de urbanización que fue aprobado en el proyecto de reparcelación de 1998 sin que quepa ni la aplicación de coeficientes correctores de las cargas de urbanización ni el aumento del valor de las diferencias de adjudicación;  
2. A que únicamente se les impute la urbanización correspondiente al estricto ámbito del sector E en proporción al aprovechamiento adjudicado, sin que pueda imputarse ni la actualización de costes, ni la reurbanización de obra ya ejecutada, ni los accesos u otras obras que excedan de dicho ámbito.  
Y todo ello sin hacer expresa imposición de costas a ninguna de las partes.  
Notifíquese a las partes la presente resolución, haciéndoles saber que contra la misma cabe interponer recurso de apelación en el plazo de 15 días en este juzgado, para su conocimiento por la Sala de lo Contencioso-Administrativo del Tribunal Superior de Justicia de la Comunitat Valenciana.  
Hágase saber a las partes que en caso de interponer recurso contra la presente resolución, deberá constituir depósito en la forma establecida en la Ley orgánica 1/2009, de 3 de noviembre, en la cuenta de depósitos y consignaciones de este juzgado, con número 4611.  
Así por esta mi sentencia, de la que se deducirá testimonio para su unión a los autos de que dimana, la pronuncio, mando y firmo».  
  
  
Lo que se hace público para general conocimiento.  
  
El Verger, 21 de diciembre de 2018.- El alcalde: J. Basili Salort Bertomeu.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML