Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 2939, del 26-02-1997 (1997/820650)

RESOLUCIÓ d'11 de juliol de 1996, de la directora general de Qualitat Ambiental, de la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient, per la qual fa pública la següent declaració d'impacte ambiental.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   2939

Data del DOGV
:   26-02-1997

Secció del DOGV
:   ALTRES DISPOSICIONS

Número del document
:   1997/820650

CVE


Data del document
:   11-07-1996

Organisme emissor
:   Conselleria de Medi Ambient

Tipus de document
:   Resolució

RESOLUCIÓ d'11 de juliol de 1996, de la directora general de Qualitat Ambiental, de la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient, per la qual fa pública la següent declaració d'impacte ambiental.  
Vist l'expedient 016/96-AIA sobre el projecte de camí d'accés a la planta depuradora per al sanejament de Camp de Túria II fase, promogut per la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.  
Vist que, en data 16 de gener de 1996, l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals de la Comunitat Valenciana va remetre a la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient un exemplar del projecte del camí d'accés a la planta depuradora per al sanejament de Camp de Túria II fase, com també l'estudi d'impacte ambiental corresponent,  
Vist que el projecte presentat considera tres alternatives per al camí d'accés a la planta depuradora (EDAR) per al sanejament de Camp de Túria II fase i encara que en l'estudi d'impacte ambiental proposa la segona alternativa considerant-la com la més acceptable, no obstant això expressa textualment que: «Qualsevol alternativa de les tres esmentades que puga ser valorada positivament des del punt de vista ambiental, podrà ser duta a terme sense més tràmits administratius d'informació pública o impacte ambiental, que es consideren realitzats en aquest projecte».  
Les alternatives considerades en el projecte són:  
- Alternativa 1: es tracta d'un camí ja existent, de 2.300 metres de longitud, que parteix de la carretera comarcal de l'Eliana a Riba-roja de Túria, segueix pel límit de tots dos termes municipals, creua la via de FGV Llíria-València pel baixador del Pla i accedeix a l'EDAR per l'extrem nord d'aquesta, a través de la finca de la Vallesa de Mandor.  
- Alternativa 2: les obres consisteixen en el condicionament i millora d'un camí forestal de 5 metres d'amplària i una longitud total de 5.423 metres, el traçat del qual parteix també de la carretera de l'Eliana a Riba-roja, discorren per una pista forestal que travessa el bosc de la Canyada, paral·lela a la línia del FGV de Llíria-València. Creua la via pel baixador de la Vallesa, continua per un segon tram, comú a una part del traçat de l'alternativa 3, que discorre per una pista que voreja la propietat de la Vallesa de Mandor (dins del seu límit), que en el seu punt final travessarà el barranc Hondo mitjançant caixons depositats al llit d'aquest, per a accedir a l'EDAR pel sud.  
- Alternativa 3: El traçat comença travessant els carrers de la urbanització de la Canyada, fins connectar amb el segon tram comú a l'alternativa 2, travessant el barranc Hondo i accedeix a l'EDAR pel sud.  
Vist que l'estudi d'impacte ambiental del projecte mencionat ha estat sotmés a informació pública, mitjançant un anunci de l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals de la Comunitat Valenciana publicat en el Boletín Oficial del Estado número 261, d'1 de novembre de 1995, i Diari Oficial de la Generalitat Valenciana número 2.616, de 31 d'octubre de 1995, i s'hi han formulat al·legacions per part de l'Ajuntament de l'Eliana i la Coordinadora per a la Defensa del Bosc Metropolità de les Riberes del Túria, segons consta en el certificat remés en data 16 de gener de 1996 per l'Entitat de Sanejament.  
Vist que l'Ajuntament de l'Eliana formula les al·legacions següents de caràcter ambiental:  
1) Estimar que l'alternativa número 2 que desenvolupa el projecte no és la més idònia ja que el traçat del projectat camí discorre per la urbanització d'Entrepinos de l'Eliana i per la zona del bosc de Paterna, amb el consegüent impacte ambiental negatiu que produiria el trànsit de vehicles, al poder ser utilitzat pels que es dirigiren de Riba-roja i l'Eliana a la Canyada.  
2) Estimar com a més idònia i avantatjosa l'alternativa número 1, perquè és la solució que menys altera el medi físic en haver-hi ja un camí tancat al trànsit, prenent en compte que l'impacte creat sobre els edificis protegits que s'al·ludeix, es produeix en un tram pel qual el camí discorre paral·lelament a la via del ferrocarril i no suposa per això una alteració important. El traçat d'aquesta solució es fa per una zona preferentment de cultiu, on no es considera que es cree un impacte ambiental important.  
En el cas que no es realitze aquesta alternativa i ja que les alternatives 2 i 3 tenen un segon tram comú, es considera més avantatjosa l'alternativa número 3, amb la variant de traçat en el seu inici, de forma que discórrega paral·lelament al ferrocarril, ja que es minimitza l'impacte sobre les urbanitzacions properes (la Canyada).  
Vist que en l'escrit d'al·legacions presentat per la Coordinadora Ciutadana per a la Defensa del Bosc Metropolità de les Riberes del Túria, subscrit per 23 entitats que la integren i signada per prop de 500 persones més, s'expressen en síntesi les següents consideracions en relació amb les alternatives 2 i 3:  
- Sobre la metodologia: fa referència a les deficiències que presenta l'estudi d'impacte ambiental al no considerar les propostes existents per a la declaració de «microreserva vegetal europea», basada en la presència de determinada vegetació endèmica de la Comunitat Valenciana que sols es troba a la Canyada i Llíria. Esmenta les propostes de protecció municipals (aprovades pels plens municipals de Paterna i l'Eliana, del 30 de març i 8 de maig de 1995, respectivament) i d'altres entitats, com també la inclusió en el Pla d'Ordenació Territorial de la Conselleria d'Obres Públiques i Transport com a zona de necessària conservació. Assenyala també la no inclusió en l'estudi de l'afecció al patrimoni arqueològic, per la proximitat del traçat proposat al jaciment arqueològic del tossal de Betxí.  
- Esmenta els antecedents del projecte de camí d'accés a l'EDAR de Camp de Túria (estimació d'impacte ambiental, de 15 de juny de 1993, de l'expedient 73/93-AIA i Resolució de 10 de febrer de 1995 de la Direcció de Qualitat Ambiental).  
- Sobre l'estudi d'alternatives: al·lega que en l'estudi d'impacte ambiental no es justifica adequadament l'alternativa desplegada en el projecte (alternativa 2), ja que valora sols les afeccions al patrimoni arquitectònic de la Vallesa de Mandor, però no considera l'afecció al patrimoni arqueològic, tampoc valora l'afecció als habitatges pròxims al traçat proposat i l'efecte de l'augment de trànsit que es produirà al millorar les condicions del camí (mentre que en l'estudi es menciona que el nombre de vehicles serà escàs). Quant a les afeccions a la Vallesa de Mandor, indica que la distància de l'alternativa 1 a aquesta és similar a la distància existent entre l'alternativa 2 i el jaciment del tossal de Betxí. Fa referència a l'informe de Patrimoni de 17 de febrer de 1994, en el qual s'indicava l'afecció de l'EDAR sobre la masia, però no del camí d'accés (alternativa 1). D'altra part, esmenta que la finca de la Vallesa figura en la fitxa número 149 de l'Inventari de Patrimoni Històric d'Interés Arquitectònic del Ministeri de Cultura i en la fitxa número 64 en el catàleg de patrimoni arquitectònic de Riba-roja, però no està afectada per declaració de bé d'interés cultural.  
- Fa una detallada descripció del medi físic, indicant l'afecció a la vegetació, fauna, sòl, paisatge, patrimoni arqueològic i medi socioeconòmic. Sobre el risc d'incendis, indica que augmenta en fer-ho la xarxa viària i proposa altres mesures per a extinció i prevenció d'incendis, diferent a l'execució del camí. Expressa la necessitat de completar les mesures correctores del projecte.  
- Per allò anteriorment exposat, sol·liciten que es desestime l'anàlisi d'alternatives proposada i la construcció de l'accés projectat mitjançant l'alternativa 2, l'alternativa 3 i altres que es proposen al marge esquerre del riu Túria i travessen les pinedes existents. Finalitza proposant una sèrie de condicions en el cas d'aprovació de l'alternativa 1.  
Vist que s'han consultat els següents organismes: Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Cultura; Direcció General del Medi Natural i Direcció General de Desenvolupament Forestal de la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient; ajuntaments de Paterna, l'Eliana i Riba-roja de Túria,  
Vist que, en data 22 de febrer de 1996, l'Ajuntament de l'Eliana remet un escrit de resposta a la consulta efectuada, en el qual ratifica les al·legacions esmentades anteriorment.  
Vist que, en data 6 de març de 1996, la Direcció General del Medi Natural d'aquesta Conselleria remet l'informe corresponent, en el qual s'efectua la valoració de les afeccions ambientals de les alternatives proposades, i del qual s'extracten els següents punts:  
- En l'alternativa 2, els principals impactes que es produiran serà per l'afecció a: sòls (alteració d'ús, pèrdua de capacitat de retenció d'aigua que afavoreix el vessament i l'erosió de l'entorn); vegetació (destrucció de la cobertura vegetal per ampliació de la pista existent, sent en alguns trams molt espessa la vegetació del sotobosc i, sobretot, en el barranc Hondo on es conserva una vegetació molt interessant pel grau de humitat existent que afavoreix la proliferació d'espècies d'interés); fauna (s'hi va observar una població de garses reals a les pinedes pròximes al barranc Hondo); sobre el patrimoni arqueològic (per la proximitat al jaciment del tossal de Betxí). La col·locació de caixons en el llit del barranc i els desmunts previstos suposaran una pèrdua dels valors actuals d'efecte irreversible.  
- En l'alternativa 3, els efectes que es produeixen són menors que en la 2, ja que el traçat comença en una zona urbana i acaba en el barranc Hondo, on les afeccions ambientals ja s'han comentat anteriorment.  
- En l'alternativa 1, no es produeixen impactes d'interés, ja que hi ha una pista en bon estat on, potser, caldria condicionar i ampliar la traça, sense impactar la massa forestal circumdant. A més, econòmicament és la més avantatjosa i l'inconvenient que s'expressa en l'estudi d'impacte ambiental sobre la possible afecció al patrimoni arquitectònic de la finca de la Vallesa resulta exagerat, al constatar-se que la pista ja existent transcorre a uns 200 metres de l'edifici mencionat.  
- Conclusions: una vegada analitzats els traçats proposats, i en vista que dues de les alternatives (la 2 i la 3) plantegen seriosos interrogants pel que fa a les afeccions que es produiran en el medi natural sense justificació suficient per a això, es considera com a adequada l'alternativa 1 per les següents raons: ja existeix el vial, no afecta significativament el medi circumdant, el recorregut és més curt i està millor connectat amb l'autovia, econòmicament és l'alternativa més favorable i socialment, la més adequada perquè evita degradar encara més una zona considerada com a últim pulmó metropolità existent.  
Vist que, en data 6 de març, l'Ajuntament de Riba-roja de Túria remet l'informe corresponent a la consulta efectuada, en el qual s'indica que dels tres traçats proposats, l'alternativa 3 és la que produeix majors impactes sobre la zona urbanitzada. De les altres dues s'està d'acord que l'alternativa 2, a pesar de ser la de major cost, ofereix més avantatges perquè facilita l'accés a la pineda de la Vallesa en cas d'emergència i té menys incidència sobre la masia de Mandor. Es conclou que es veu com a més favorable l'alternativa 2,  
Vist que, en data 14 de març de 1996, es va rebre l'informe corresponent de l'Ajuntament de Paterna en el qual remet el resultat de la sessió del ple de l'Ajuntament de 30 de novembre de 1995, en la qual adopta l'acord de valorar l'alternativa 1 com a la més avantatjosa des del punt de vista ambiental, perquè és la que menys altera el medi físic, al transcórrer per un camí ja existent i per una zona preferentment de cultiu, per la qual cosa no es considera que s'hi produïsca un impacte ambiental important.  
Vist que, en data 27 de març de 1996, el Servei de Gestió Forestal de la Direcció General de Desenvolupament Forestal de la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient remet l'informe corresponent en el qual s'assenyalen les afeccions al medi en termes similars a l'informe de la Direcció General del Medi Natural. Es conclou que les alternatives 2 i 3 produeixen afeccions als terrenys forestals sense justificació suficient per a això i no es justifica tampoc des del punt de vista de prevenció d'incendis forestals (que s'argumenta en l'estudi d'impacte ambiental com una raó justificativa per a l'elecció de l'alternativa 2), per raó de la densitat de camins ja existents i es considera l'alternativa 1 com la més adequada, entre d'altres raons perquè evita degradar encara més una zona forestal xicoteta entre cultius i nuclis urbans,  
Vist que, en data 22 d'abril de 1996, la Direcció General de Patrimoni remet els informes corresponents, en què es refereix a l'afecció sobre el patrimoni arqueològic, indica que encara que en l'estudi d'impacte ambiental s'enumera el patrimoni arqueològic existent a la zona, en cap moment es parla de la incidència que el projecte hi puga tenir i es recorda que totes aquelles remocions de terres que puguen afectar possibles àrees amb restes arqueològiques i paleontològiques han de comptar amb la deguda autorització de la Direcció General de Patrimoni. En l'informe emés pel Servei de Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental, fa referència a l'informe sobre el projecte que es va presentar en el seu moment sobre l'estació depuradora de Camp de Túria fase II, en el qual es va aconsellar un canvi d'ubicació per la proximitat a la masia de la Vallesa de Mandor. Així mateix, s'indica que en l'estudi d'impacte ambiental es rebutgen alternatives al camí d'accés basades en la no acceptació de la ubicació de l'EDAR i cal assenyalar que no es qüestionava l'accés (la zona ja té camins), sinó la introducció d'una nova i indefinida edificació de la qual només es disposava del seu plànol d'emplaçament. Fa referència també a la falta de documentació per a poder fer una valoració de les alternatives.  
Vist que, en data 3 de maig de 1996, es remet al Servei de Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental de la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència l'ampliació de la documentació perquè puga ser complementat l'informe esmentat anteriorment emés pel dit Servei.  
Vist que, en data 7 de juny de 1996, el Servei de Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental remet l'informe complementari a l'esmentat anteriorment, en el qual s'indica que en relació amb el camí d'accés, l'opció que sembla més adequada és la de l'alternativa 1, perquè s'estima que és un camí ja en ús en el complex agropecuari de la masia de Mandor i que no obri nous recorreguts a trànsit extern o de pas. Proposa així mateix, com a suggeriment, una nova alternativa per al seu estudi i avaluació.  
Vist que, en dates 25 de juny i 4 de juliol de 1996, la Direcció General de Patrimoni remet els informes emesos pels tècnics d'etnologia i arqueologia respectivament i s'indica en tots dos que encara que l'estudi d'impacte ambiental presenta una relació dels jaciments de la zona, no considera la incidència sobre el patrimoni arqueològic, paleontològic i etnològic al llarg de les distintes alternatives d'accés a l'estació depuradora o com a conseqüència de les servituds motivades per les infraestructures que puguen ser necessàries. En l'informe tècnic arqueològic, a més, s'indica que cal posar de manifest que les opcions números 2 i 3 discorren molt prop del jaciment arqueològic del tossal de Betxí i del tram de l'aqüeducte annex a la masia de Velez, tots dos al terme municipal de Paterna, per la qual cosa es desaconsellen aquestes dues opcions i es valora més positivament l'alternativa núm. 1, camí ja en ús en el complex agropecuari de la masia de Mandor.  
Atés que aquest estudi d'impacte ambiental respon a allò preceptuat en la Resolució de 10 de febrer de 1995 de la Direcció General de Qualitat Ambiental, en la qual s'indicava que els possibles efectes ambientals que pogueren derivar-se de l'execució del nou vial d'accés que es proposava no van ser objecte de l'expedient d'avaluació d'impacte ambiental 073/93-AIA, del qual es va formular la preceptiva estimació d'impacte ambiental amb data 15 de juny de 1993 (DOGV núm. 2.161 de 10 de desembre de 1993), i com a conseqüència, resultava necessari sotmetre al procediment d'avaluació d'impacte ambiental l'execució del camí proposat i fer un detallat estudi d'alternatives que justificara adequadament la necessitat de la seua execució.  
Atés que en el projecte mencionat es proposen tres alternatives (ja descrites en el tercer vist d'aquesta declaració, de les quals, després d'examinar la documentació aportada, efectuada la comprovació in situ en la visita de camp realitzada i vistos els informes corresponents de les consultes efectuades als diferents organismes competents en la matèria, s'extrauen les conclusions següents:  
L'alternativa 2 (pressupostada en 112.667.703 PTA), la justificació de la qual com a alternativa elegida en l'estudi d'impacte ambiental es basa fonamentalment en els punts següents:  
- La no-afecció al patrimoni arquitectònic de la masia de la Vallesa de Mandor.  
- Caràcter forestal del camí, afavorint l'accés per al control i extinció d'incendis.  
- No afecció de la propietat, per cessió del terreny.  
- Elecció enfront de l'alternativa 3 (pressupostada en 50.000.000 PTA), perquè evita el pas pels vials públics de la urbanització de la Canyada.  
- Elecció enfront de l'alternativa 1 (pressupostada en 15.000.000 PTA), perquè evita l'afecció al patrimoni arquitectònic per la proximitat a la Vallesa de Mandor i, d'altra part, suposa una millora d'un vial d'accés a la massa forestal en cas d'incendis.  
No obstant això, dels informes rebuts es dedueix que:  
- Des del punt de vista d'afecció al patrimoni arquitectònic, l'elecció de l'alternativa 2 sobre la 1 no es justifica, ja que aquesta és un camí ja existent i no suposa afecció al patrimoni arquitectònic de la Vallesa de Mandor. D'altra part, el traçat comú de les alternatives 2 i 3 es troba pròxim al jaciment del tossa de Betxí, per la qual cosa podria suposar una afecció al patrimoni arqueològic, com també a l'aqüeducte annex a la masia de Velez. Per això, l'alternativa 1 resulta més favorable quant a l'afecció al patrimoni.  
- Des del punt de vista de prevenció d'incendis forestals, no es justifica l'elecció de l'alternativa 2 (ni tampoc de l'alternativa 3 en el seu tram comú a aquesta), per la densitat de camins ja existents per a accedir a la massa forestal. És important, per contra, l'impacte que es produeix sobre els terrenys forestals pel condicionament i eixample de la senda (almenys 1 o 2 metres al llarg del recorregut), que afecta la cobertura vegetal i el sòl per la realització de desmunts i terraplens.  
- L'afecció al medi físic que es produeix per l'execució de l'alternativa 2 en el seu primer tram (pineda de la Canyada), causa impactes rellevants sobre la vegetació d'una zona en recuperació amb presència d'espècies endèmiques i sobre el sòl. La conseqüència de la millora del traçat del camí pot suposar un augment de trànsit de vehicles que l'utilitze com a via paral·lela en l'accés de Riba-roja a Paterna i comprometa el procés de recuperació mencionat.  
En el segon tram, comú per a les alternatives 2 i 3, l'impacte sobre el medi físic és rellevant, a més de l'exposat anteriorment, per l'afecció a l'espessa massa de vegetació que es pot veure afectada en l'execució del traçat pel barranc Hondo, com també a la fauna existent en el microclima humit que s'hi genera.  
- L'alternativa 3, al passar per vials de zona urbana, té major afecció a la població.   
Per tot allò exposat, es conclou que l'alternativa més favorable és la número 1, per les raons següents:  
- No produeix afecció al patrimoni arquitectònic ni arqueològic, perquè és un camí ja existent.  
- No produeix afecció al medi físic, en estar ja fet i el ferm en bon estat.  
- No produeix afecció a terrenys forestals.  
- No produeix afecció a la població pel pas per vials urbans.  
- El seu recorregut és el més curt, amb major proximitat a l'autovia de València.  
Atés que el projecte examinat constitueix un dels supòsits fàctics en els quals resulta preceptiva la formulació d'una declaració d'impacte ambiental amb caràcter previ a la resolució administrativa que s'adopte per a l'aprovació definitiva de l'esmentat projecte, segons es desprén de l'article 5 de la Llei d'Impacte Ambiental i concordants del reglament que la desplega.  
Atés que en l'expedient s'han observat els tràmits previstos en el Decret 162/1990, de 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, pel qual s'aprova el Reglament d'Impacte Ambiental; en la Llei 2/1989, de 3 de març, de la Generalitat Valenciana, i en les altres disposicions aplicables.  
Atés que l'article 5 del Decret 162/1990, del 15 d'octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana pel qual s'aprova el reglament per a l'execució de la Llei 2/1989, d'Impacte Ambiental, atribueix la competència a l'òrgan ambiental per a la declaració d'impacte ambiental dels projectes als quals s'aplique aquesta llei.  
Atés que el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient, aprovat pel Decret 22/1996, de 5 de febrer de 1996, del Consell de la Generalitat Valenciana, atribueix a la Direcció General de Qualitat Ambiental la competència per a la tramitació i formulació de la declaració d'impacte ambiental.  
Per tot això, fent ús de les facultats que tinc legalment atribuïdes, formule la següent declaració d'impacte ambiental:  
Primer   
Estimar acceptable, a l'únic efecte ambiental, l'alternativa 1 que es proposa en el projecte de camí d'accés a la planta depuradora per al sanejament de Camp de Túria II fase, promogut per la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, sempre que es complisquen les següents condicions, a més de les mesures correctores i de vigilància ambiental de l'estudi d'impacte que no entren en contradicció amb aquestes:  
1) En el projecte de construcció es consideraran les partides pressupostàries necessàries per a recollir les mesures correctores d'impacte ambiental previstes en el projecte i en l'estudi d'impacte ambiental i les que es deriven del compliment de les condicions que a continuació s'estableixen.  
2) En les obres de condicionament no s'afectarà en cap cas la massa forestal circumdant.  
3) Els materials inerts derivats de les obres hauran de ser depositats en abocadors degudament autoritzats.   
Les instal·lacions auxiliars necessàries per a l'execució de l'obra se situaran en tots els casos en llocs de cultiu o desproveïts de vegetació natural.  
Segon  
Notificar a les persones interessades que contra aquesta resolució, pel fet de no ser un acte definitiu en via administrativa no es podrà interposar cap recurs, la qual cosa no és inconvenient perquè utilitzen tots els mitjans que en defensa del seu dret estimen pertinents.  
Tercer  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana aquesta declaració d'impacte ambiental.  
València, 11 de juliol de 1996.- La directora general de Qualitat Ambiental: Gloria Arnandis Boix.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 2939, del 26-02-1997 (1997/820650)

RESOLUCIÓN de 11 de julio de 1996, de la directora general de Calidad Ambiental, de la Conselleria de Agricultura y Medio Ambiente, por la que se hace pública la siguiente declaración de impacto ambiental.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   2939

Fecha DOGV
:   26-02-1997

Sección del DOGV
:   OTRAS DISPOSICIONES

Número del documento
:   1997/820650

CVE


Fecha del documento
:   11-07-1996

Organismo emisor
:   Conselleria de Medio Ambiente

Tipo de documento
:   Resolución

RESOLUCIÓN de 11 de julio de 1996, de la directora general de Calidad Ambiental, de la Conselleria de Agricultura y Medio Ambiente, por la que se hace pública la siguiente declaración de impacto ambiental.  
Visto el expediente 016/96-AIA sobre el Proyecto de Camino de Acceso a la Planta Depuradora para el Saneamiento de El Camp de Túria ll fase, promovido por la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes.  
Resultando que, en fecha 16 de enero de 1996, la Entidad Pública de Saneamiento de Aguas Residuales de la Comunidad Valenciana, remitió a la Conselleria de Agricultura y Medio Ambiente un ejemplar del Proyecto del Camino de Acceso a la Planta Depuradora para el Saneamiento de El Camp de Túria ll fase, así como el estudio de impacto ambiental correspondiente.  
Resultando que el proyecto presentado contempla tres alternativas para el camino de acceso a la Planta Depuradora (EDAR) para el Saneamiento de El Camp de Túria ll fase, y aunque en el estudio de impacto ambiental propone la segunda alternativa considerándola como la más aceptable, no obstante expresa textualmente que: «Cualquier alternativa de las tres citadas que pueda ser valorada positivamente desde el punto de vista ambiental, podrá ser llevada a efecto sin más trámites administrativos de información pública o impacto ambiental, que se consideran realizados en este proyecto».  
Las alternativas consideradas en el proyecto son:  
- Alternativa 1: se trata de un camino ya existente, de 2.300 metros de longitud, que parte de la carretera comarcal de L'Eliana a Riba-Roja del Túria, sigue por el límite de ambos términos municipales, cruza la vía de FGV Llíria-Valencia por el apeadero de El Pla, accediendo a la EDAR por el extremo Norte de la misma, a través de la finca de La Vallesa de Mandor.  
- Alternativa 2: las obras consisten en el acondicionamiento y mejora de un camino forestal de 5 metros de anchura y una longitud total de 5.423 metros, cuyo trazado parte también de la carretera de L'Eliana a Riba-roja, discurriendo por una pista forestal que atraviesa el bosque de La Canyada, paralela a la línea del FGV de Llíria-Valencia. Cruza la vía por el apeadero de La Vallesa, continúa por un segundo tramo, común a una parte del trazado de la alternativa 3, que discurre por una pista que bordea la propiedad de La Vallesa de Mandor (dentro del límite de la misma), que en su punto final atravesará el Barranco Hondo mediante cajones depositados en el lecho del mismo, para acceder a la EDAR por el Sur.  
- Alternativa 3: el trazado comienza atravesando las calles de la Urbanización de La Canyada, hasta conectar con el segundo tramo común a la Alternativa 2, atravesando el barranco Hondo, y accediendo a la EDAR por el Sur.  
Resultando que, el estudio de impacto ambiental del proyecto mencionado ha estado sometido a información pública, mediante anuncio de la Entidad Pública de Saneamiento de Aguas Residuales de la Comunidad Valenciana publicado en el BOE número 261, de 1 de noviembre de 1995, y Diari Oficial de la Generalitat Valenciana número 2.616, de 31 de octubre de 1995, habiéndose formulado alegaciones al mismo por parte del Ayuntamiento de L'Eliana, y por la Coordinadora para la Defensa del Bosque Metropolitano de las Riberas del Túria, según consta en el certificado remitido en fecha 16 de enero de 1996 por la Entidad de Saneamiento.  
Resultando que el Ayuntamiento de L'Eliana formula las alegaciones siguientes de carácter ambiental:  
1) Estimar que la alternativa número 2 que desarrolla el proyecto, no es la más idónea por cuanto el trazado del proyectado camino discurre por la Urbanización de Entrepinos de L'Eliana, y por la zona del bosque de Paterna, con el consiguiente impacto ambiental negativo que produciría el tráfico de vehículos, al poder ser utilizado por los que se dirigieran de Riba-roja y L'Eliana a La Canyada.  
2) Estimar como más idónea y ventajosa la alternativa número 1, por ser la solución que menos altera el medio físico al existir ya un camino cerrado al tráfico, teniendo en cuenta que el impacto creado sobre los edificios protegidos que se alude, se produce en un tramo por el que el camino discurre paralelo a la vía del ferrocarril, no suponiendo por ello una alteración importante. El trazado de esta solución se realiza por una zona preferentemente de cultivo, en la que no se considera que se cree un impacto ambiental importante.  
En el caso de no realizarse esta alternativa, y puesto que las alternativas 2 y 3 tienen un segundo tramo común, se considera más ventajosa la alternativa número 3, con la variante de trazado en su inicio, de forma que discurra paralela al ferrocarril, pues se minimiza el impacto sobre las urbanizaciones cercanas (La Canyada).  
Resultando que, en el escrito de alegaciones presentado por la Coordinadora Ciudadana para la defensa del Bosque Metropolitano de las Riberas del Túria, suscrito por 23 Entidades integrantes de la misma, y firmada por cerca de 500 personas más, se expresan en síntesis las siguientes consideraciones con relación a las alternativas 2 y 3:  
- Sobre la metodología: hace referencia a las deficiencias que presenta el estudio de impacto ambiental al no considerar las propuestas existentes para la declaración de «Microrreserva Vegetal Europea», basada en la presencia de determinada vegetación endémica de la Comunidad Valenciana que sólo se encuentra en La Canyada y Llíria. Cita las propuestas de protección municipales (aprobadas por los plenos municipales de Paterna y L'Eliana celebrados respectivamente el 30 de marzo y 8 de mayo de 1995) y de otras entidades, así como la inclusión en el Plan de Ordenación Territorial de la Conselleria de Obras Públicas y Transporte como zona de necesaria conservación. Señala también la no inclusión en el estudio de la afección al patrimonio arqueológico, por la proximidad del trazado propuesto al yacimiento arqueológico de la loma de Betxí.  
- Cita los antecedentes del proyecto de Camino de acceso a la EDAR de El Camp de Túria (Estimación de Impacto Ambiental, de 15 de junio de 1993, del expediente 73/93-AIA y Resolución de 10 de febrero de 1995 de la Dirección de Calidad Ambiental).  
- Sobre el estudio de alternativas: alega que en el estudio de impacto ambiental no se justifica adecuadamente la alternativa desarrollada en el proyecto (alternativa 2), ya que valora solo las afecciones al patrimonio arquitectónico de La Vallesa de Mandor, pero no contempla la afección al patrimonio arqueológico, tampoco valora la afección a las viviendas próximas al trazado propuesto, y el efecto del aumento de tráfico que se producirá al mejorar las condiciones del camino (mientras que en el estudio se menciona que el número de vehículos será escaso). En cuanto a las afecciones a La Vallesa de Mandor, indica que la distancia de la alternativa 1 a la misma es similar a la distancia existente entre la alternativa 2 y el yacimiento de la loma de Betxí. Hace referencia al Informe de Patrimonio de 17 de febrero de 1994, en el que se indicaba la afección de la EDAR sobre la masía, pero no del camino de acceso (alternativa 1). Por otro lado, cita que la finca de La Vallesa figura en la ficha número 149 del Inventario de Patrimonio Histórico de interés Arquitectónico del Ministerio de Cultura y ficha nº 64 en el catálogo de Patrimonio Arquitectónico de Riba-roja, pero no está afectada por la Declaración de Bien de Interés Cultural.  
- Realiza una detallada descripción del medio físico, indicando la afección a la vegetación, fauna, suelo, paisaje, patrimonio arqueológico y medio socio-económico. Sobre el riesgo de incendios, indica que aumenta cuando aumenta la red viaria y propone otras medidas para extinción y prevención de incendios, diferente a la ejecución del camino. Expresa la necesidad de completar las medidas correctoras del proyecto.  
- Por lo anteriormente expuesto, solicitan que se desestime el análisis de alternativas propuesto, así como la construcción del acceso proyectado mediante la alternativa 2, la alternativa 3 y otras que se propongan en la margen izquierda del río Túria y atraviesen las pinadas existentes. Finaliza proponiendo una serie de condicionantes en el caso de aprobación de la alternativa 1.  
Resultando que se ha efectuado una consulta a los siguientes organismos: Dirección General de Patrimonio Artístico de la Conselleria de Cultura; Dirección General del Medio Natural y Dirección General de Desarrollo Forestal de la Conselleria de Agricultura y Medio Ambiente; ayuntamientos de Paterna, L'Eliana y Riba-roja del Túria.  
Resultando que, en fecha 22 de febrero de 1996, el Ayuntamiento de L'Eliana, remite un escrito de contestación a la consulta efectuada, en el que ratifica las alegaciones citadas anteriormente.  
Resultando que, en fecha 6 de marzo de 1996, la Dirección General del Medio Natural de esta Conselleria remite el informe correspondiente, en el que se efectúa la valoración de las afecciones ambientales de las alternativas propuestas, y del que se extractan los siguientes puntos:  
- En la alternativa 2, los principales impactos que se producirán será por la afección a: suelos (alteración de uso, pérdida de capacidad de retención de agua favoreciendo la escorrentía y erosión del entorno); vegetación (destrucción de la cobertura vegetal por ampliación de la pista existente, siendo en algunos tramos muy tupida la vegetación del sotobosque, y sobre todo en el barranco Hondo en el que se conserva una vegetación muy interesante por el grado de humedad existente que favorece la proliferación de especies de interés); fauna (se observó una población de garzas reales en los pinares próximos al Barranco Hondo); sobre el patrimonio arqueológico (por la proximidad al yacimiento de la loma de Betxí). La colocación de cajones en el cauce del barranco y los desmontes previstos van a suponer una pérdida de los valores actuales de efecto irreversible.  
- En la alternativa 3, los efectos que se producen son menores que en la 2, ya que el trazado comienza en una zona urbana, y acaba en el barranco Hondo, donde las afecciones ambientales ya se han comentado anteriormente.  
- En la alternativa 1, no se producen impactos de interés, ya que existe una pista en buen estado que tal vez habría que acondicionar y ampliar la traza, sin impactar la masa forestal circundante. Además económicamente es la más ventajosa, y el inconveniente que se expresa en el estudio de impacto ambiental sobre la posible afección al patrimonio arquitectónico de la finca de La Vallesa resulta exagerado, al constatarse que la pista ya existente transcurre a unos 200 metros del edificio mencionado.  
- Conclusiones: una vez analizados los trazados propuestos, y en vista de que dos de las alternativas (la 2 y la 3) plantean serios interrogantes en lo referente a las afecciones que se van a producir en el medio natural sin justificación suficiente para ello, se considera como adecuada la alternativa 1 por las siguientes razones: ya existe el vial, no afecta significativamente al medio circundante, el recorrido es más corto y mejor conectado con la autovía, económicamente es la alternativa más favorable, y socialmente la más adecuada porque evita degradar aún más una zona considerada como último pulmón metropolitano existente.  
Resultando que, en fecha 6 de marzo el Ayuntamiento de Riba-roja del Túria remite el informe correspondiente a la consulta efectuada, en el que se indica que de los tres trazados propuestos, la alternativa 3 es la que produce mayores impactos sobre la zona urbanizada, de las otras dos se está de acuerdo en que la alternativa 2, a pesar de ser la de mayor coste ofrece más ventajas por facilitar el acceso a la pinada de La Vallesa en caso de emergencia, y tener menos incidencia sobre la masía de Mandor. Concluyendo que ve como más favorable la Alternativa 2.  
Resultando que, en fecha 14 de marzo de 1996, se recibe el informe correspondiente del Ayuntamiento de Paterna en el que remite el resultado de la sesión celebrada por el pleno del Ayuntamiento de 30 de noviembre de 1995, en la que adopta el acuerdo de valorar la Alternativa 1 como las más ventajosa desde el punto de vista ambiental, por ser la que menos altera el medio físico, al transcurrir por un camino ya existente y realizándose por una zona preferentemente de cultivo, no considerándose que se produzca un impacto ambiental importante.  
Resultando que, en fecha 27 de marzo de 1996, el Servicio de Gestión Forestal de la Dirección General de Desarrollo Forestal de esta Conselleria de Agricultura y Medio Ambiente, remite el informe correspondiente en el que se señalan las afecciones al medio en términos similares al informe de la Dirección General del Medio Natural. Concluyendo que las alternativas 2 y 3 producen afecciones a los terrenos forestales sin justificación suficiente para ello, no justificándose tampoco desde el punto de vista de prevención de incendios forestales (que se argumenta en el estudio de impacto ambiental como una razón justificativa para la elección de la alternativa 2), debido a la densidad de caminos ya existentes, considerando la alternativa 1 la más adecuada, entre otras razones porque evita degradar aún más una zona forestal pequeña entre cultivos y núcleos urbanos.  
Resultando que, en fecha 22 de abril de 1996, la Dirección General de Patrimonio remite los informes correspondientes, en el que se refiere a la afección sobre el patrimonio arqueológico, indica que aunque en el estudio de impacto ambiental se enumera el patrimonio arqueológico existente en la zona, en ningún momento se habla de la incidencia que el proyecto pueda tener sobre éste, recordando que todas aquéllas remociones de tierras que puedan afectar a posibles áreas con restos arqueológicos y paleontológicos deben contar con la debida autorización de la Dirección General de Patrimonio. En el informe emitido por el Servicio de Patrimonio Arquitectónico y Medioambiental, hace referencia al informe sobre el proyecto que se presentó en su día sobre la Estación Depuradora de Camp del Túria fase ll, en el que se aconsejó un cambio de ubicación por la proximidad a la masía de La Vallesa de Mandor; asimismo, se indica que en el estudio de impacto ambiental se rechazan alternativas al camino de acceso basadas en la no aceptación de la ubicación de la EDAR, siendo necesario señalar que no se cuestionaba tanto el acceso (la zona ya tiene caminos), sino la introducción de una nueva e indefinida edificación de la que solo se disponía de su plano de emplazamiento. Hace referencia también a la falta de documentación para poder hacer una valoración de las alternativas.  
Resultando que, en fecha 3 de mayo de 1996, se remite al Servicio de Patrimonio Arquitectónico y Medioambiental de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, ampliación de la documentación para que pueda ser complementado el informe citado anteriormente emitido por dicho Servicio.  
Resultando que, en fecha 7 de junio de 1996, el Servicio de Patrimonio Arquitectónico y Medioambiental remite el informe complementario al citado anteriormente, en el que se indica que con relación al camino de acceso, la opción que parece más adecuada es la de la alternativa 1, por estimarse que es un camino ya en uso en el complejo agropecuario de la masía de Mandor y que no abre nuevos recorridos a tráfico externo o de paso. Propone asimismo, a título de sugerencia, una nueva alternativa para su estudio y evaluación.  
Resultando que, en fechas 25 de junio y 4 de julio de 1996, la Dirección General de Patrimonio remite los informes emitidos por los técnicos de etnología y arqueología respectivamente, indicándose en ambos que aunque el estudio de impacto ambiental presenta una relación de los yacimientos de la zona, no contempla la incidencia sobre el patrimonio arqueológico, paleontológico y etnológico a lo largo de las distintas alternativas de acceso a la estación depuradora o como consecuencia de las servidumbres motivadas por las infraestructuras que puedan ser necesarias. En el informe técnico arqueológico además indica que hay que poner de manifiesto que las opciones número 2 y número 3 tienen un discurrir muy próximo al yacimiento arqueológico de la loma de Betxí y al tramo del acueducto anejo a la masía de Velez, ambos en el término municipal de Paterna, por lo que se desaconsejan estas dos opciones y se valora más positivamente la alternativa número 1, camino ya en uso en el complejo agropecuario de la masía de Mandor.  
Considerando que el presente estudio de impacto ambiental responde a lo preceptuado en la Resolución de 10 de febrero de 1995, de la Dirección General de Calidad Ambiental, en la que se indicaba que los posibles efectos ambientales que pudieran derivarse de la ejecución del nuevo vial de acceso que se proponía no fueron objeto del expediente de evaluación de impacto ambiental 073/93-AIA, del cual se formuló la preceptiva Estimación de Impacto Ambiental con fecha 15 de junio de 1993 (DOGV núm. 2.161 de 10 de diciembre de 1993), y como consecuencia, resultaba necesario someter al procedimiento de evaluación de impacto ambiental la ejecución del camino propuesto, realizando un detallado estudio de alternativas que justificara adecuadamente la necesidad de su ejecución.  
Considerando que en el proyecto mencionado se proponen tres alternativas (ya descritas en el segundo resultando de esta declaración), de las que tras examinar la documentación aportada, efectuada la comprobación in situ en la visita de campo realizada, y vistos los informes correspondientes de las consultas efectuadas a los diferentes organismos competentes en la materia, se extraen las conclusiones siguientes:  
La alternativa 2 (presupuestada en 112.667.703 PTA), cuya justificación como alternativa elegida en el estudio de impacto ambiental se basa fundamentalmente en los puntos siguientes:  
- La no afección al patrimonio arquitectónico de la masía de La Vallesa de Mandor.  
- Carácter forestal del camino, favoreciendo el acceso para el control y extinción de incendios.  
- No afección de la propiedad, por cesión del terreno.  
- Elección frente a la alternativa 3 (presupuestada en 50.000.000 PTA), porque evita el paso por los viales públicos de la Urbanización de La Canyada.  
- Elección frente a la alternativa 1 (presupuestada en 15.000.000 PTA), porque evita la afección al patrimonio arquitectónico por la proximidad a la Vallesa de Mandor, y por otro lado, supone una mejora de un vial de acceso a la masa forestal en caso de incendios.  
Sin embargo, de los informes recibidos se deduce que:  
- Desde el punto de vista de afección al patrimonio arquitectónico, la elección de la alternativa 2 sobre la alternativa 1 no se justifica, ya que la alternativa 1 es un camino ya existente y no supone afección al patrimonio arquitectónico de La Vallesa de Mandor. Por otro lado el trazado común de las alternativas 2 y 3 se encuentra próximo al yacimiento de la loma de Betxí, por lo que podría suponer una afección al patrimonio arqueológico, así como al acueducto anejo a la masía de Velez. Por lo que la alternativa 1 resulta más favorable en cuanto a la afección al Patrimonio.  
- Desde el punto de vista de prevención de incendios forestales, no se justifica la elección de la alternativa 2 (ni tampoco de la alternativa 3 en su tramo común a ésta), por la densidad de caminos ya existentes para acceder a la masa forestal. Siendo importante, por contra, el impacto que se produce sobre los terrenos forestales por el acondicionamiento y ensanche de la senda (al menos 1 ó 2 metros a lo largo del recorrido), afectando a la cobertura vegetal y al suelo por la realización de desmontes y terraplenes.  
- La afección al medio físico que se produce por la ejecución de la alternativa 2 en su primer tramo (pinada de La Canyada), causa impactos relevantes sobre la vegetación de una zona en recuperación con presencia de especies endémicas, y sobre el suelo. La consecuencia de la mejora del trazado del camino, puede suponer un aumento de tráfico de vehículos que lo utilice como vía paralela en el acceso de Riba-roja a Paterna, comprometiendo el proceso de recuperación mencionado.  
En el segundo tramo, común para las alternativas 2 y 3, el impacto sobre el medio físico es relevante, además de por lo expuesto anteriormente, por la afección a la espesa masa de vegetación que se puede ver afectada en la ejecución del trazado por el barranco Hondo, así como a la fauna existente en el microclima húmedo que se genera en el mismo.  
- La alternativa 3, al pasar por viales de zona urbana, tiene mayor afección a la población.   
Por todo lo expuesto, se concluye que la alternativa más favorable es la alternativa 1, por las razones siguientes:  
- No produce afección al patrimonio arquitectónico ni arqueológico, por ser un camino ya existente.  
- No produce afección al medio físico, al encontrarse ya realizado y el firme en buen estado.  
- No produce afección a terrenos forestales.  
- No produce afección a la población por el paso por viales urbanos.  
- Su recorrido es el más corto, con mayor proximidad a la autovía de Valencia.  
Considerando que el proyecto examinado constituye uno de los supuestos fácticos en los que resulta preceptiva la formulación de una declaración de impacto ambiental, previa a la resolución administrativa que se adopte para la aprobación definitiva de aquél, según se desprende del artículo 5 de la Ley de Impacto Ambiental y concordantes de su reglamento.  
Considerando que en el expediente se han observado los trámites previstos en el Decreto 162/1990, del 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana por el que se aprueba el Reglamento de Impacto Ambiental; en la Ley 2/1989, de 3 de marzo, de la Generalitat Valenciana, y en las demás disposiciones que le son de aplicación.  
Considerando que el artículo 5 del Decreto 162/1990, de 15 de octubre, del Consell de la Generalitat Valenciana, por el que se aprueba el reglamento para la ejecución de la Ley 2/1989, de Impacto Ambiental, atribuye la competencia al órgano ambiental para la declaración de impacto ambiental de los proyectos a los que se aplique esta ley.  
Considerando que el Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Agricultura y Medio Ambiente, aprobado por el Decreto 22/1996, del Consell de la Generalitat Valenciana, atribuye a la Dirección General de Calidad Ambiental la competencia para la tramitación y formulación de la declaración de impacto ambiental.  
Por todo ello y en uso de las facultades que tengo legalmente atribuidas, formulo la siguiente declaración de impacto ambiental  
Primero  
Estimar aceptable, a los solos efectos ambientales, la alternativa 1 que se propone en el Proyecto de Camino de Acceso a la Planta Depuradora para el Saneamiento de El Camp de Túria II fase, promovido por la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes, siempre y cuando se cumplan los siguientes condicionantes, además de las medidas correctoras y de vigilancia ambiental del estudio de impacto que no entren en contradicción con los mismos:  
1) En el proyecto de construcción se contemplarán las partidas presupuestarias necesarias para recoger las medidas correctoras de impacto ambiental previstas en el proyecto y en el estudio de impacto ambiental así como las que se deriven del cumplimiento de los condicionantes que a continuación se establecen.  
2) En las obras de acondicionamiento no se afectará en ningún caso a la masa forestal circundante.  
3) Los materiales inertes derivados de las obras, deberán ser depositados en vertederos debidamente autorizados.   
Las instalaciones auxiliares necesarias para la ejecución de la obra se situarán en todos los casos en lugares de cultivo o desprovistos de vegetación natural.  
Segundo  
Notificar a las personas interesadas que contra la presente resolución, por no ser un acto definitivo en vía administrativa, no cabe recurso alguno; lo cual no es inconveniente para que puedan utilizarse los medios que en defensa de su derecho estimen pertinentes.  
Tercero  
Publicar en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana la presente declaración de impacto ambiental.  
Valencia, 11 de julio de 1996.- La directora general de Calidad Ambiental: Gloria Arnandis Boix.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML