Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 3388, del 07-12-1998 (1998/9714)

Rotlle d'apel·lació número 1.106/1996. Cèdula de notificació.
-------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   3388

Data del DOGV
:   07-12-1998

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA - A) EDICTES I CÈDULES DE NOTIFICACIÓ D'INTERLOCUTÒRIES, PROVISIONS I SENTÈNCIES

Número del document
:   1998/9714

CVE


Data del document


Organisme emissor
:   Audiència Provincial de València

Tipus de document
:   Anunci

Rotlle d'apel·lació número 1.106/1996. Cèdula de notificació. [1998/Q9714]
  
La Secció Sisena de l'Audiència Provincial de València ha dictat, en el rotlle d'apel·lació número 1.106/1996, la interlocutòria d'aclariment de la sentència número 805/98, que es la que es diu tot seguit:
  
«Audiència Provincial de València
  
Secció Sisena
  
Interlocutòria d'aclariment de la sentència número 805/98
  
- Presidenta: Ana Pérez Tórtola
  
- Magistrats:
  
· José Baró Aleixandre
  
· Purificación Martorell Zulueta
  
València, 13 d'octubre de 1998
  
Havent-ne informat.
  
Antecedents de fet
  
Primer
  
La representació del senyor Perfecto García Vidal, mitjançant un escrit presentat el dia 17 de setembre de 1998, va demanar un aclariment de la sentència dictada en el rotlle d'apel·lació 1.106/96, de 10 de setembre, i notificada el dia 15 del mateix mes, en el qual indicava que en el fonament de dret tercer a) s'assenyala: ?...la citació de rematada es produeix el 19 de febrer de 1996, i el demandat va comparéixer per a anunciar la seua oposició el dia 22, que consta en el foli 72 de les actuacions, de data 25 de març de 1996 €per tant, posterior a la demanda i la diligència de requeriment de pagament, embargament i citació de rematada- un pagament per un import d'un milió sis-centes sis mil nou-centes trenta-vuit (1.606.938) pessetes, quantitat inferior a la que es reclama per principal en la demanda ?el contingut de la qual ja coneixia el demandat...-, quan en realitat i segons la còpia que consta en el seu poder, el document aportat per la part és de data 25 de març de 1994, cosa per la qual interessava l'aclariment d'aquest extrem, ja que si és de la manera que es diu a la sentència, el recurs d'apel·lació interposat per la part no haguera tingut base i la seua interposició no tindria sentit.
  
Segon
  
Es fa constar, a l'efecte de l'article 372.2 de la Llei d'Enjudiciament Civil, que no s'ha dictat aquesta resolució dins del termini legal a causa del volum de treball que pesa sobre aquest ponent.
  
Raonaments jurídics
  
Primer
  
Com indica la interlocutòria d'aquesta Sala de 16 d'abril de 1997: ?Tant l'article 363 de la Llei d'Enjudiciament Civil com el 267 de la Llei Orgànica del Poder Judicial regulen el recurs anomenat d'aclariment de sentència amb la finalitat d'aclarir algun concepte obscur o de suplir qualsevol omissió que continga la sentència, cosa que ha sigut precisada per la jurisprudència en el sentit que no constitueix un vertader recurs, tot i que en la pràctica se li done aquest nom, però sí una facultat de correcció i rectificació de les errades materials comeses en la redacció de la decisió concedida a les parts i al jutge, en què s'aprecia com a correccions admissibles l'aclariment de conceptes obscurs; l'addició d'algun pronunciament omés sobre punts litigiosos, la correcció d'errades que es deduïsquen de les dades aritmètiques que siguen el seu fonament i la modificació de pronunciaments que siguen erronis pel fet de ser contraris a la fonamentació de la sentència (sentències de 9 de gener de 1992 RA 1992/175 i 27 de novembre de 1993 RA 1993/9143), i és que si el pronunciament d'inalterabilitat de les sentències es portara a les darreres conseqüències s'arribaria a efectes absolutament perjudicials, fet aquest que constitueix la raó que possibilite aclarir conceptes obscurs o suplir omissions sobre punts discutits en la sentència...-
  
Segon
  
Escau, d'acord amb la interpretació jurisprudencial dels articles 363 de la Llei d'Enjudiciament Civil i 267 de la Llei Orgànica del poder Judicial, accedir a l'aclariment de sentència interessada per la representació del senyor Perfecto García Vidal, ja que segons es desprén de l'escrit seu i de l'examen del document al foli 72 de les actuacions, la Sala va incórrer involuntàriament en una errada material en consignar la data del document esmentat, que és la del 25 de març de 1994 i no la del 25 de març de 1996, com es després de la sentència, cosa aquesta que determina la necessitat d'esmenar l'errada material patida en el sentit de rectificar l'extrem a) del fonament de dret tercer de la Resolució de 10 de setembre de 1998, que quedarà redactat en els termes següents: ?No pot tenir acollida el recurs d'apel·lació formulat pel senyor Perfecto García Vidal, ja que el fet cert és que de l'actuació en el procediment es desprén amb absoluta claredat que la demanda es presenta el 22 de febrer de 1994, en reclamació per principal d'un milió sis-centes setanta-sis mil set-centes setanta-tres (1.676.763) pessetes, i que es va despatxar l'execució mitjançant la interlocutòria de 2 de març.
  
La citació de rematada es produeix el 19 de febrer de 1996, i el demandat va comparéixer per a anunciar l'oposició el dia 22 i consta al foli 72 de les actuacions, de data 25 de març de 1994 €per tant posterior a la demanda i anterior a la diligència de requeriment de pagament, embargament i citació de rematada- un pagament per un import d'un milió sis-centes sis mil nou-centes trenta-vuit (1.606.938), quantitat inferior ala que es reclama per principal en la demanda ?el contingut de la qual no coneixia el demandat en el moment d'efectuar l'ingrés- i inferior fins i tot deduint-ne les 43.000 pessetes admeses per l'executant en l'acte de la vista. Ateses així les coses, i tenint present el contingut de l'article 1.157 del Codi Civil (?no s'entendrà pagat un deute sinó quan s'haguera lliurat completament la cosa o feta la prestació en què consistia l'obligació?), i el contingut dels articles 1.445 i 1.446 de la Llei d'Enjudiciament Civil, no es pot estimar l'excepció de pagament al·legada, ja que aquesta fa referència a un moment anterior a la presentació de la demanda executiva, sense perjudici lògicament de tenir per efectuat el lliurament a compte de la quantitat ressenyada, fet que conseqüentment caldrà tenir en compte en el moment de procedir a la liquidació d'interessos, despeses i costes.-
  
En atenció a això que s'ha exposat, la Secció Sisena de l'Audiència Provincial de València, en nom del rei i per l'autoritat conferida per la Constitució aprovada pel poble espanyol, decideix:
  
Rectificar l'errada material consignada en l'apartat a) del fonament de dret tercer de la sentència dictada el 10 de setembre de 1998 en el rotlle d'apel·lació 1.106 de 1996, que prové del judici executiu 70/94, tramitat pel Jutjat de Primera Instància número 6 de Gandia (València), en el sentit que en l'apartat a) esmentat haurà de dir:
  
?No pot tenir acollida el recurs d'apel·lació formulat pel senyor Perfecto García Vidal, ja que el fet cert és que del que s'ha actuat en el procediment es desprén amb absoluta claredat que la demanda es presenta el 22 de febrer de 1994 en reclamació per principal d'un milió sis-centes setanta-sis mil set-centes seixanta-tres (1.676.763) pessetes, i que es despatxa execució mitjançant interlocutòria de 2 de març. La citació de rematada es produeix el 19 de febrer de 1996, i que el demandat va comparéixer per a anunciar l'oposició el dia 22 i que consta al foli 72 de les actuacions, de data 25 de març de 1994 € per tant posterior a la demanda i anterior a la diligència de requeriment de pagament, embargament i citació de rematada- un pagament per un import d'un milió sis-centes sis mil nou-centes trenta-vuit (1.606.938) pessetes, quantitat inferior a la que es reclama per principal en la demanda ?el contingut de la qual no coneixia el demandat en el moment d'efectuar aquest ingrés- i inferior fins i tot deduint-ne les 43.000 pessetes admeses per l'executant en l'acte de la vista. Ateses així les coses, i tenint present el contingut de l'article 1.157 del Codi Civil (?no s'entendrà pagat un deute sinó quan s'haguera lliurat completament la cosa o feta la prestació en què consistia l'obligació?), i el contingut dels articles 1.445 i 1.446 de la Llei d'Enjudiciament Civil, no es pot estimar l'excepció de pagament al·legada, ja que aquesta fa referència a un moment anterior a la presentació de la demanda executiva, sense perjudici lògicament de tenir per efectuat el lliurament a compte de la quantitat ressenyada, fet que conseqüentment caldrà tenir en compte en el moment de procedir a la liquidació d'interessos, despeses i costes.-
  
Uniu aquesta resolució a la sentència a què fa referència, i porteu un certificat al rotlle de sala i al jutjat de procedència, perquè s'execute i es complisca.
  
Així ho acorda i firma la Secció Sisena de l'Audiència Provincial de València.»
  
Aquesta cèdula es publica en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana a fi que valga de notificació a la part incompareguda, l'herència jacent de la senyora Emilia Chaveli Pascual, la senyora Josefa M.ª Gregori, la senyora Emilia Gregori Chaveli i el senyor Fernando Gregori Chaveli.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 3388, del 07-12-1998 (1998/9714)

Rollo de apelación número 1.106/1996. Cédula de notificación.
-------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   3388

Fecha DOGV
:   07-12-1998

Sección del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓN DE JUSTICIA - A) EDICTOS Y CÉDULAS DE NOTIFICACIÓN DE AUTOS, PROVIDENCIAS Y SENTENCIAS

Número del documento
:   1998/9714

CVE


Fecha del documento


Organismo emisor
:   Audiencia Provincial de Valencia

Tipo de documento
:   Anuncio

Rollo de apelación número 1.106/1996. Cédula de notificación. [1998/Q9714]
  
La Sección Sexta de la Audiencia Provincial de Valencia ha dictado, en el rollo de apelación número 1.106/1996, el auto aclaratorio de la sentencia número 805/98, que es como sigue:
  
«Audiencia Provincial de Valencia
  
Sección Secta
  
Auto aclaratorio de la sentencia número 805/98
  
- Presidenta: Ana Pérez Tórtola
  
- Magistrados:
  
· José Baró Aleixandre
  
· Purificación Martorell Zulueta
  
Valencia, 13 de octubre de 1998
  
Dada cuenta.
  
Antecedentes de hecho
  
Primero
  
La representación de don Perfecto García Vidal, por medio de escrito presentado el día 17 de septiembre de 1998, pidió aclaración de la sentencia dictada en el rollo de apelación 1.106/96, de 10 de septiembre, y notificada el día 15 del mismo mes, indicando que en el fundamento de derecho tercero a) se señala: ??la citación de remate se produce el 19 de febrero de 1996, personándose el demandado para anunciar su oposición el día 22 y obrando al folio 72 de las actuaciones, de fecha 25 de marzo de 1996 €por tanto posterior a la demanda y la diligencia de requerimiento de pago, embargo y citación de remate- un pago por importe de un millón seiscientas seis mil novecientas treinta y ocho (1.606.938) pesetas, cantidad inferior a la que se reclama por principal en la demanda ?cuyo contenido conocía ya el demandado??, cuando en realidad y según copia que obra en su poder, el documento aportado por la parte es de fecha 25 de marzo de 1994, por lo que interesaba la aclaración de este extremo, puesto que de ser en la forma que se dice en la sentencia, el recurso de apelación interpuesto por la parte no hubiera tenido base y su interposición carecería de sentido.
  
Segundo
  
Se hace constar, a los efectos del artículo 372.2 de la Ley de Enjuiciamiento Civil, que no se ha dictado la presente resolución dentro del plazo legal por el volumen de trabajo que pesa sobre este ponente.
  
Razonamientos jurídicos
  
Primero
  
Como señala el auto de esta misma Sala de 16 de abril de 1997: ?Tanto el artículo 363 de la Ley de Enjuiciamiento Civil como el 267 de la Ley Orgánica del Poder Judicial regulan el llamado recurso de aclaración de sentencia con la finalidad de aclarar algún concepto oscuro o de suplir cualquier omisión que la sentencia contenga, lo que ha sido precisado por la jurisprudencia en el sentido de que no constituye un verdadero recurso, aunque en la práctica se le dé ese nombre, pero sí una facultad de corrección y rectificación de los errores materiales cometidos en la redacción del fallo concedida a las partes y al juez, apreciándose como correcciones admisibles la aclaración de conceptos oscuros; la adición de algún pronunciamiento omitido sobre puntos litigiosos, la subsanación de errores de cuenta que se deduzcan de los datos aritméticos que sean su fundamento y la modificación de pronunciamientos que sean erróneos por ser contrarios a la fundamentación de la sentencia (sentencias de 9 de enero de 1992 RA 1992/175 y 27 de noviembre de 1993 RA 1993/9143), y es que si el principio de inalterabilidad de las sentencias se llevase a sus últimas consecuencias se llegaría a efectos absolutamente perjudiciales, lo que constituye la razón de que se posibilite aclarar conceptos oscuros o suplir omisiones sobre puntos discutidos en la sentencia?-
  
Segundo
  
Procede, con arreglo a la interpretación jurisprudencial de los artículos 363 de la Ley de Enjuiciamiento Civil y 267 de la Ley Orgánica del Poder Judicial, acceder a la aclaración de sentencia interesada por la representación de don Perfecto García Vidal, por cuanto que tal y como resulta de su escrito y del examen del documento al folio 72 de las actuaciones la Sala incurrió involuntariamente en error material al consignar la fecha del indicado documento, que no es otra que la del 25 de marzo de 1994, y no la del 25 de marzo de 1996, como resulta de la sentencia, lo que determina la necesidad de subsanación del error material padecido en el sentido de rectificar el extremo a) del fundamento de derecho tercero de la Resolución de 10 de septiembre de 1998, que quedará redactado en los siguientes términos: ?No puede tener acogida el recurso de apelación formulado por don Perfecto García Vidal, pues lo bien cierto es que de lo actuado en el procedimiento se desprende con absoluta claridad que la demanda se presenta el 22 de febrero de 1994, en reclamación por principal de un millón seiscientas setenta y seis mil setecientas sesenta y tres (1.676.763) pesetas, despachándose ejecución por auto de 2 de marzo.
  
La citación de remate se produce el 19 de febrero de 1996, personándose el demandado para anunciar la oposición el día 22 y obrando al folio 72 de las actuaciones, de fecha 25 de marzo de 1994 €por tanto posterior a la demanda y anterior a la diligencia de requerimiento de pago, embargo y citación de remate- un pago por importe de un millón seiscientas seis mil novecientas treinta y ocho (1.606.938) pesetas, cantidad inferior a la que se reclama por principal en la demanda ?cuyo contenido no conocía el demandado al tiempo de efectuar tal ingreso- e inferior incluso deduciendo las 43.000 pesetas admitidas por la ejecutante en el acto de la vista. Así las cosas, y teniendo presente el contenido del artículo 1.157 del Código Civil (?no se entenderá pagada una deuda sino cuando completamente se hubiese entregado la cosa o hecho la prestación en que la obligación consistía?), y el contenido de los artículos 1.445 y 1.446 de la propia Ley de Enjuiciamiento Civil, no puede estimarse la excepción de pago alegada, pues la misma se refiere a un momento anterior a la presentación de la demanda ejecutiva, sin perjuicio lógicamente de tener por efectuada la entrega a cuenta de la cantidad reseñada, lo que consecuentemente habrá de ser tenido en cuenta al tiempo de procederse a la liquidación de intereses, gastos y costas.-
  
En atención a lo expuesto, la Sección Sexta de la Audiencia Provincial de Valencia, en nombre del rey, y por la autoridad conferida por la Constitución aprobada por el pueblo español, decide:
  
Rectificar el error material consignado en el apartado a) del fundamento de derecho tercero de la sentencia dictada el 10 de septiembre de 1998 en el rollo de apelación 1.106 de 1996, dimanante del juicio ejecutivo 70/94, tramitado por el Juzgado de Primera Instancia número 6 de los de Gandia (Valencia), en el sentido de que en dicho apartado a) deberá decir:
  
?No puede tener acogida el recurso de apelación formulado por don Perfecto García Vidal, pues lo bien cierto es que de lo actuado en el procedimiento se desprende con absoluta claridad que la demanda se presenta el 22 de febrero de 1994 en reclamación por principal de un millón seiscientas setenta y seis mil setecientas sesenta y tres (1.676.763) pesetas, despachándose ejecución por auto de 2 de marzo. La citación de remate se produce el 19 de febrero de 1996, personándose el demandado para anunciar la oposición el día 22 y obrando al folio 72 de las actuaciones, de fecha 25 de marzo de 1994 €por tanto posterior a la demanda y anterior a la diligencia de requerimiento de pago, embargo y citación de remate- un pago por importe de un millón seiscientas seis mil novecientas treinta y ocho (1.606.938) pesetas, cantidad inferior a la que se reclama por principal en la demanda ?cuyo contenido no conocía el demandado al tiempo de efectuar tal ingreso- e inferior incluso deduciendo las 43.000 pesetas admitidas por la ejecutante en el acto de la vista. Así las cosas, y teniendo presente el contenido del artículo 1.157 del Código Civil (?no se entenderá pagada una deuda sino cuando completamente se hubiese entregado la cosa o hecho la prestación en que la obligación consistía?), y el contenido de los artículos 1.445 y 1.446 de la propia Ley de Enjuiciamiento Civil, no puede estimarse la excepción de pago alegada, pues la misma se refiere a un momento anterior a la presentación de la demanda ejecutiva, sin perjuicio lógicamente de tener por efectuada la entrega a cuenta de la cantidad reseñada, lo que consecuentemente habrá de ser tenido en cuenta al tiempo de procederse a la liquidación de intereses, gastos y costas.-
  
Únase la presente resolución a la sentencia a que se refiere, y llévese certificación al rollo de sala y al juzgado de procedencia, para su ejecución y cumplimiento.
  
Así lo acuerda y firma la Sección Sexta de la Audiencia Provincial de Valencia.»
  
Y para su publicación en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, al objeto de notificar a la parte incomparecida, herencia yacente de doña Emilia Chaveli Pascual, doña Josefa M.ª Gregori, doña Emilia Gregori Chaveli y don Fernando Gregori Chaveli, expido la presente.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML