Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 3004, del 02-06-1997 (1997/7219)

ACORD 1/1996, de 23 de setembre, pel qual s'aprova el Sistema de Finançament de les Comunitats Autònomes per al quinquenni 1997-2001.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/a/1996/09/23/1/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   3004

Data del DOGV
:   02-06-1997

Secció del DOGV
:   DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   1997/7219

CVE


Data del document
:   23-09-1996

Organisme emissor
:   Consell de Politica Fiscal i Financera de Les Comunitats Autonomes

Tipus de document
:   Acord

ACORD 1/1996, de 23 de setembre, pel qual s'aprova el Sistema de Finançament de les Comunitats Autònomes per al quinquenni 1997-2001.
  
El Ple del Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes, vàlidament constituït amb assistència de tots els membres de dret, realitzà la trenta-tresena reunió el dia 23 de setembre de 1996, amb la convocatòria prèvia de l'excel·lentíssim senyor ministre d'Economia i Hisenda, president del Consell, d'acord amb l'ordre del dia que, entre altres assumptes, incloïa un punt segon referent a "Propostes d'acord sobre el Sistema de Finançament de les Comunitats Autònomes per al quinquenni 1997-2001", que incorporava set propostes d'acord distintes que configuraven el sistema esmentat, i també un punt tercer, proposta d'acord vuitena, que fou discutida una vegada aprovat el Sistema de Finançament esmentat, per a permetre l'aplicació a la Ciutat Autònoma de Ceuta i un punt quart, proposta d'acord novena, per a l'aplicació a la Ciutat Autònoma de Melilla.
  
  
Una vegada debatudes les propostes elaborades per la Direcció General de Coordinació amb les Hisendes Territorials, es van sotmetre successivament a votació i es van obtenir els resultats que es detallen a continuació:
  
L'Acord primer "Model per a l'aplicació del Sistema de Finançament de les Comunitats Autònomes en el quinquenni 1997-2001" fou aprovat, en primera votació, per una majoria de vint-i-nou vots a favor, dues abstencions -País Basc i Navarra- i tres vots en contra -Andalusia, Castella-La Manxa i Extremadura-, sobre trenta-quatre vots de dret; aquests últims votants van aclarir que la seua votació era en contra de "tot el sistema", és a dir, un vot negatiu a la "proposta global".
  
Els Acords segon, "Aplicació subsidiària del mètode"; tercer "Facultats normatives de les comunitats autònomes sobre els tributs cedits"; quart "Facultats normatives de les comunitats autònomes en l'IRPF"; cinquè "Participació de les comunitats autònomes en la gestió tributària de l'IRPF i d'altres tributs"; sisè "Assignacions d'anivellament dels serveis públics fonamentals" i setè "Establiment d'instruments de solidaritat que garantesquen l'evolució i la distribució dels recursos del model", foren aprovats, tots i cadascun d'ells, en primera votació, per una majoria de vint-i-nou vots a favor i dues abstencions -País Basc i Navarra-; no participaren en la votació els senyors consellers d'Andalusia, Castella-La Manxa i Extremadura.
  
  
Els Acords vuitè, "Aplicació del sistema de finançament de les comunitats de règim comú a la Ciutat Autònoma de Ceuta" i novè "Aplicació del sistema de finançament de les comunitats de règim comú a la Ciutat Autònoma de Melilla", foren aprovats, en primera votació, per una majoria de vint-i-nou vots a favor i cinc abstencions -Andalusia, Castella-La Manxa, Extremadura, Navarra i País Basc.
  
Això suposa per a cadascun dels Acords una majoria superior als dos terços dels vots dels membres que integren el Consell, segons que preveu l'article 10.3. a) del Reglament de Règim Interior.
  
A l'acord d'aprovació ha formulat per escrit vot particular l'excel·lentíssim senyor conseller de la Comunitat Autònoma d'Extremadura, d'acord amb la facultat que confereix l'article 10.3 d'aquest Reglament, tots dos, acord i vot particular, figuren com a annex I de l'acta de la reunió esmentada aprovada pel Ple realitzat el dia 21 de gener de 1997.
  
Per això, en compliment del que estableix l'apartat 2 de l'article 10 del Reglament de Règim Interior del Consell, es publica perquè en prengueu coneixement.
  
  
  
SISTEMA DE FINANÇAMENT DE LES COMUNITATS AUTÒNOMES PER AL QUINQUENNI 1997-2001
  
  
Acord primer. Model per a l'aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes en el quinquenni 1997-2001
  
  
1. El sistema de finançament en el quinquenni 1992-1996
  
El sistema de finançament es regeix en el quinquenni actual pel "Mètode per a l'aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes en el quinquenni 1992-1996" (d'ara endavant Mètode), aprovat pel Consell de Política Fiscal i Financera el 20 de gener de 1992.
  
Com tothom sap, tant els principis que informen el Mètode com les seues regles d'aplicació suposen una continuació de la situació precedent (Mètode per a l'aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes en el quinquenni 1987-1991", aprovat pel Consell de Política Fiscal i Financera el 7 de novembre de 1986).
  
Atès que abans del quinquenni 1987-1991 hi ha el denominat període transitori, que va complir les funcions de pont en el trànsit des de l'Estat d'administració centralitzada, anterior a la Constitució, a l'Estat de les Autonomies consagrat per aquesta, es pot dir que el sistema actual s'ha aplicat durant els deu anys que fins ara han transcorregut del procés autonòmic.
  
  
Els canvis que va introduir el Mètode respecte a la situació anterior foren d'índole merament quantitativa, en incloure en el sistema recursos per a inversió nova, la subvenció a la gratuïtat de l'ensenyament i un finançament "addicional" la incorporació del qual al sistema es va fraccionar en tres exercicis. No obstant això, en el transcurs del procés de negociació s'havia plantejat la necessitat d'escometre una reforma més profunda, en dues direccions: per una banda, imprimir un canvi de sentit en el pes relatiu dels recursos, per tal de potenciar el grau d'autonomia financera i corresponsabilitat fiscal dels governs autonòmics; per l'altra, culminar el procés d'aplicació dels mecanismes de finançament previstos en la LOFCA, mitjançant la instrumentació de les assignacions per a l'anivellament dels serveis públics fonamentals regulades en l'article 15. Però aquests objectius no es concretaren en acords, limitant-se els negociadors a deixar constància dels compromisos per a la recerca de solucions per a el futur.
  
  
D'aquesta manera, el sistema conservà un esquema basat en les transferències, que durant el quinquenni actual han representat més d'un 70 per 100 dels recursos bàsics de les comunitats autònomes, o més d'un 82 per 100 si s'hi inclouen les transferències efectuades per la Tresoreria General de la Seguretat Social (els percentatges es refereixen sols al sistema bàsic i anys 1992, 1993 i 1994, últim liquidat; en qualsevol cas, es poden considerar extrapolables al quinquenni, llevat de lleugeres variacions).
  
Quant als recursos derivats de la gestió de les comunitats autònomes, quedaren limitats a dos mecanismes: el rendiment dels tributs cedits, d'escassa potència recaptatòria, especialment per a les comunitats autònomes de major sostre de competències, i les taxes afectes als serveis traspassats, la cessió de les quals és plena quant a facultats, però el seu rendiment és a penes apreciable.
  
  
  
2. La reforma provisional de 1993
  
Per a complir els compromisos de futur es van constituir sengles Grups de Treball mixtos, que van escometre la tasca de buscar solucions per a la corresponsabilitat fiscal i l'anivellament de serveis fonamentals.
  
El primer d'ells aconseguí elaborar una proposta sobre el "Procediment per a l'aplicació de la corresponsabilitat fiscal en el sistema de finançament de les comunitats autònomes" (d'ara endavant Procediment), que el Consell aprovà el 7 d'octubre de 1993 per a aplicar-la en els anys 1995 i 1995 i prorrogà per a 1996 en la reunió de 3 d'octubre de 1995.
  
El Procediment partí del criteri d'assignació territorial de rendiments impositius, en prendre com a base l'atribució a cada comunitat autònoma d'un 15 per 100 de les quotes líquides de l'IRPF declarades pels seus residents, però en establir les regles de desenvolupament o aplicació, relatives a la determinació de la quantia i a la seua modulació, esdevingué un instrument testimonial sense pes sensible en l'aspecte financer.
  
D'altra banda, encara que segons la seua mateixa naturalesa el nou recurs havia d'encaixar en el sistema junt als d'índole tributària, s'establí com una modalitat de la participació en ingressos estatals, amb la qual cosa paradoxalment incrementà el pes de les transferències en aquest.
  
El segon Grup de Treball no aconseguí dissenyar unes regles per a l'aplicació de l'article 15 de la LOFCA, amb això aquest problema es revalidà com la qüestió reiteradament pendent la falta de solució de la qual impedia el tancament del sistema.
  
A la vista de l'escàs grau d'avanç aconseguit i de les dificultats posades de manifest per a trobar solucions definitives, al mateix temps que aprovà el Procediment el Consell acordà per unanimitat encomanar l'elaboració d'un estudi o Llibre Blanc sobre el finançament de les comunitats autònomes, comprensiu de les pautes de desenvolupament del sistema i de les mesures per a incrementar la corresponsabilitat fiscal i per a aplicar l'article 15 de la LOFCA, a realitzar per un Grup d'experts independents.
  
En el mes de març de 1995 els autors van lliurar l'informe. En resum, assenyalen com a principal problema del sistema l'alt grau de dependència financera, posada de manifest per la preponderància dels recursos derivats de les transferències, i proposen com a mesures de reforma la potenciació de la corresponsabilitat fiscal mitjançant la substitució de l'actual participació en ingressos de l'Estat per un nou esquema financer basat fonamentalment en tributs compartits i la limitació de les transferències a la funció d'anivellament intern del sistema, a això s'afegiria l'establiment d'una administració tributària integrada.
  
  
  
3. El Model per al quinquenni 1997-2001: línies bàsiques
  
El compliment del Tractat de Maastricht, com a condició sine qua non per a l'accés a la unió monetària, exigeix la necessària observança de regles de convergència econòmica i pressupostària que han obligat el Govern a adoptar mesures de racionalització i contenció de la despesa pública.
  
D'altra banda, les reformes tributàries projectades per a aquesta legislatura recullen la tributació per l'IRPF i no elevar la pressió fiscal global, la qual cosa significa que la recaptació impositiva de l'Estat evolucionarà previsiblement en els pròxims anys amb índexs que no sobrepassaran l'increment del PIB (en termes nominals).
  
Davant d'aquestes premisses, l'entrada en vigor del nou Model del sistema de finançament no pot significar, en termes reals, una reducció dels recursos pressupostaris de la Hisenda Central, respecte als que resultarien de la continuïtat del sistema vigent. En conseqüència, aquest Model estarà caracteritzat per dos trets essencials:
  
a) L'atribució a les comunitats autònomes d'un tram de l'IRPF no suposarà una pèrdua neta de recursos per a l'Estat, ateses les expectatives de creixement de la recaptació en funció de la política tributària del Govern.
  
b) Las regles de suficiència dinàmica del sistema asseguraran el manteniment de recursos, en termes relatius, respecte als derivats del Mètode del quinquenni encara vigent. Això no suposa la congelació del potencial del sistema, ja que és dotat d'elements correctors l'exercici dels quals compet les comunitats autònomes, al servei del principi d'autonomia financera.
  
  
En efecte, l'increment dels recursos per a les comunitats autònomes és factible per mitjà de les vies següents:
  
- Millora de la gestió tributària autonòmica.
  
- Lluita contra el frau fiscal.
  
- Exercici per les comunitats autònomes de les seues facultats normatives en matèria tributària, en especial les relatives a la tarifa complementària de l'IRPF i als tributs cedits.
  
D'altra banda, apareix com cosa òbvia i generalment admesa que l'experiència obtinguda durant els deu anys que duu aplicant-se el sistema ha revelat l'existència dels problemes que s'han assenyalat en l'epígraf precedent, l'eliminació dels quals resulta necessària.
  
  
A la vista de totes aquestes circumstàncies, s'estableixen les regles per a l'aplicació del nou Model del sistema de finançament per al quinquenni 1997-2001, que permeten solucionar els problemes existents complint al mateix temps les exigències d'autonomia, corresponsabilitat fiscal i solidaritat.
  
El Model del sistema, el desenvolupament del qual es recull en aquest acord, té com a punts principals els següents:
  
1r. Les comunitats autònomes podran disposar d'una imposició sobre la Renda de les Persones Físiques, amb competències normatives en matèria de tarifa, inclòs mínim exempt i deduccions. En el moment inicial, l'Estat abatrà la tarifa al 85 per 100 dels tipus actuals, atribuint recaptació segons criteri territorial fins el 15 per 100. Una vegada que es completen els traspassos en matèria educativa, es reduirà en un altre tant la imposició estatal, amb això, al final del quinquenni, les comunitats autònomes disposaran d'un espai equivalent al 30 per 100 de l'IRPF actual.
  
  
2n. Les comunitats autònomes disposaran de facultats normatives en els aspectes referits de la regulació dels tributs cedits.
  
  
3r. El finançament global del sistema es determinarà segons les variables i ponderacions actualment aplicables.
  
4t. Les comunitats autònomes podran participar en les tasques de direcció i control de l'Agència Estatal d'Administració Tributària, en relació amb l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques, en l'àmbit del seu territori.
  
5è. Quan de l'aplicació del Model resulte per a alguna comunitat autònoma un finançament que no li permeta garantir en el seu territori el nivell mitjà de prestació dels serveis fonamentals que haja assumit, s'establiran al seu favor les corresponents assignacions en els Pressupostos Generals de l'Estat, en els termes previstos en l'article 15 de la LOFCA.
  
6è. Igualment, es posaran en pràctica determinats instruments de solidaritat per tal de garantir l'evolució i la distribució dels recursos del Model.
  
En els epígrafs següents es desenvolupen les bases del Model de finançament per al quinquenni 1997-2001. Els punts 5é i 6é anteriors són objecte d'acords independents.
  
3.1. Estructura financera del Model
  
Segons el Mètode, el finançament total que rep cada comunitat autònoma per mitjà del sistema és donat per l'expressió següent:
  
  
 FTi = Tgi+ TEi (1)
  
En aquesta expressió, FTi és el finançament total de la comunitat autònoma i pel sistema; Tgi representa els ingressos pels recursos de gestió pròpia i TEi és l'import de les transferències de l'Estat en concepte de participació en els ingressos d'aquest.
  
El desenvolupament dels termes del segon membre de l'expressió és el següent:
  
 Tgi = Tci + Tai (2)
  
Tci i Tai signifiquen, respectivament, el rendiment per a la comunitat autònoma pels tributs cedits i les taxes afectes als serveis traspassats.
  
 TEi = Pigi (3)
  
Pigi és el tram de participació en els ingressos generals de l'Estat.
  
En el quinquenni 1997-2001, el finançament total d'una comunitat autònoma continuarà responent al mateix esquema financer de la igualtat (1):
  
 FTi' = Tgi' + TEi' (4)
  
Conseqüentment, FTi', Tgi' i TEi' representen el finançament total, els recursos tributaris gestionats i les transferències en el nou quinquenni. Però cadascun dels dos termes integrants del segon membre de la igualtat es modifica de manera substancial, en el sentit que seguidament s'exposa.
  
L'expressió (2), que reflecteix els recursos generats en el territori de la comunitat autònoma sobre els quals exerceix funcions de gestió, se substitueix per la següent:
  
 Tgi' = Tci + Tai + Tiri (5)
  
Sent Tgi' el nou import global de recursos tributaris gestionats per la comunitat autònoma i, i el nou terme Tiri és la tarifa complementària de l'IRPF. En conseqüència, es potencien de forma important els recursos en què les comunitats autònomes assumeixen funcions de gestió.
  
Quant als recursos transferits per l'Estat, l'anterior equació (3) és la següent per al quinquenni 1997-2001:
  
 TEi'= Piri + Pigi' (6)
  
TEi' és el nou import global de les transferències a la comunitat autònoma per participació en els ingressos de l'Estat; Piri és el tram dels ingressos territorials de l'IRPF i Pigi' és el tram de participació en els ingressos generals.
  
3.2. Any base del quinquenni 1997-2001
  
Per al quinquenni 1997-2001, l'any base és l'any 1996.
  
3.3. Neutralitat financera en l'any base
  
El Model del sistema compleix el principi de neutralitat financera en l'any base. En conseqüència, el trànsit entre els dos sistemes, l'actual i el nou, es produeix de manera que la suma de les expressions (2) i (3) és equivalent a la de les expressions (5) i (6), efectuada en valors de l'any base esmentat.
  
 Tci + Tai + Pigi = Tci + Tai + Tiri + Piri + Pigi' (7)
  
3.4. Restricció inicial
  
Basant-se en la regla de neutralitat financera, s'estableix una restricció inicial en el sistema, que es defineix de la manera següent: el finançament total (FTi') que s'assigna a cada comunitat autònoma, en valors de l'any base, és una quantitat igual a la que es percep pel sistema del quinquenni 1992-1996 per la suma dels mecanismes següents: recaptació normativa de tributs cedits i taxes afectes als serveis traspassats, més la participació en els ingressos generals de l'Estat.
  
 FTi' = Tci + Tai + Pigi (8)
  
3.5. Desglossament de la restricció inicial en els mecanismes del Model
  
De les equacions (7) i (8) que figuren en els epígrafs 3.3. i 3.4. precedents es dedueix la següent:
  
 Fti' = Tci + Tai + Tiri + Piri + Pigi' (9)
  
Aquesta fórmula reflecteix el desglossament de la restricció inicial del Model per al quinquenni 1997-2001, agrupant en el segon membre els mecanismes del sistema que, conforme a les regles que s'especifiquen en els epígrafs següents, es fixen en valors de l'any base.
  
3.6. Recaptació normativa per tributs cedits i taxes afectes
  
De l'import global de la restricció inicial de cada comunitat es minora, en primer lloc, l'import de la recaptació normativa que li correspon en l'any base per tributs cedits i taxes afectes als serveis traspassats.
  
Aquesta recaptació normativa és la mateixa, per a cada comunitat autònoma, que la que se li haja computat en aquest any base (considerat com un any del quinquenni 1992-1996) per aplicació del Mètode del quinquenni 1992-1996.
  
 FTi' - (Tci + Tai) = FTi'' (10)
  
Sent FTi'' el finançament que ha de rebre la comunitat autònoma i pel sistema, en valors de l'any base, una vegada deduïda la corresponent als tributs cedits i les taxes afectes als serveis traspassats.
  
3.7. Tarifa complementària de l'IRPF
  
La segona operació consisteix en l'atribució a la comunitat autònoma del rendiment de la tarifa complementarà de l'IRPF en el seu territori. Aquesta atribució se subjecta a les regles següents:
  
1ª La revisió de la normativa estatal reguladora de l'IRPF, que desdoblarà la tarifa en dos trams, el pes relatiu dels quals serà de 85 i 15 respectivament: el de tributació general i el de tributació complementària.
  
2ª Les comunitats autònomes les Comissions Mixtes de les quals accepten com a propi el Model podran exercir, en els termes que s'establesquen per llei, respecte als subjectes passius residents al seu territori, les facultats normatives que s'estableixen en l'Acord quart sobre la tarifa complementària de l'impost, i també sobre les deduccions.
  
3ª Els subjectes passius residents en el territori de les comunitats autònomes les Comissions Mixtes respectives de les quals no accepten com a propi el Model estaran subjectes, en els termes que s'establesquen per llei, als dos trams de l'impost a què es refereix la regla 1ª, i l'import total de la recaptació líquida obtinguda correspondrà al Tresor Públic.
  
4ª A les comunitats autònomes que complesquen la condició establerta en la regla 2ª, del valor obtingut per al terme FTi'' en la fórmula (10) de l'epígraf 3.6. precedent es minorarà un import equivalent al rendiment imputable a la seua tarifa complementària de l'IRPF en l'any base 1996. Aquest import es fixarà (com més endavant es precisa) d'acord amb els ingressos produïts en l'exercici, la quota diferencial de l'exercici anterior ingressada en ell i la quota diferencial corresponent a aquest que s'ingresse en l'exercici següent, segons l'expressió.
  
 FTi'' - Tiri = ñ FTi''' (11)
  
Sent Fti''' el finançament del sistema que queda a favor de la comunitat autònoma i, després d'haver assumit la competència per a establir en el seu territori la tarifa complementària de l'IRPF. Com expressa la fórmula, l'acceptació per una comunitat autònoma del Model implica que puga establir en el seu territori la tarifa complementària de l'IRPF, encara que el seu valor (Tiri) siga superior al del terme FTi'' i, en conseqüència, el del terme FTi''' resulte negatiu. El valor del terme Tiri per a l'any base 1996, a l'efecte de realitzar l'operació indicada en l'expressió (11), es determinarà de la manera següent:
  
 Tiri (1996) = CLi (1997) - DIIi (1997) +Indi (1996) (12)
  
Els termes CLi(1997), DIIi(1997) i Indi(1996) es defineixen respectivament de la manera següent:
  
- El terme CLi(1997) representa la part de les quotes líquides imputables als residents de la comunitat autònoma i, que presenten en 1997 declaració relativa a l'any 1996, i que correspondrien a la tarifa complementària de l'impost, determinades mitjançant l'aplicació a les declaracions presentades, de la tarifa de regulació autonòmica que es fixe en la Llei reguladora de l'IRPF i de les deduccions en la part que s'atribuesquen a la comunitat autònoma a partir de l'1 de gener de 1997, ajustades en termes reals. En els casos en què el valor d'aquest terme resulte amb signe negatiu serà igual a zero.
  
- El terme DIIi(1997) és la deducció per doble imposició internacional efectuada pels declarants residents en el territori de la comunitat autònoma i, en la part imputable a aquesta (15 per 100 de l'import total efectivament deduït pel subjecte passiu).
  
  
- El terme Indi(1996) inclou un quinze per 100 dels ingressos per IRPF produïts en l'any 1996 mitjançant liquidació (actes d'inspecció i liquidacions practicades per l'administració) o autoliquidació (excepte les referides a l'any 1995), i la part imputable de les devolucions d'ofici del mateix any.
  
  
A aquest efecte, es considerarà que tant els ingressos per IRPF com les devolucions d'ingressos, expressions recollides en el paràgraf precedent, inclouen les quantitats corresponents als conceptes següents: quota líquida, sanció, interessos de demora i recàrrec únic.
  
 Indi(1996) = AIi(1996) + LAi(1996) + ALi(1996) - DIi(1996) (13)
  
On AIi(1996), LAi(1996) i ALi(1996) representen la part corresponent a la comunitat i dels ingressos produïts en 1996 per actes d'inspecció, liquidacions practicades per l'administració o autoliquidació (excepte les referides a 1995), dels residents en el seu territori; DIi(1996) és l'import de les devolucions d'ofici per IRPF fetes efectives en 1996 als subjectes passius de l'impost residents en el territori de la comunitat autònoma i, en la part imputable a aquesta.
  
5ª Les comunitats autònomes que accedesquen a la tarifa complementària de l'IRPF, segons el que estableixen les regles 2ª i 4ª anteriors, percebran el rendiment recaptatori d'aquesta durant el quinquenni.
  
Com que la recaptació de l'IRPF se seguirà efectuant pels òrgans de l'Agència Estatal d'Administració Tributària, per a determinar en cada any del quinquenni el rendiment recaptatori a favor d'una comunitat autònoma es procedirà tenint en compte els imports següents:
  
a) Les quotes líquides en concepte de tarifa complementària de l'impost que els residents en el territori de la comunitat autònoma i hagen consignat en la declaració presentada en l'any (x+1), corresponent a l'any (x), CLi(x). Quan l'import consignat en la declaració siga de signe negatiu el seu valor serà igual a zero.
  
  
b) La part imputable a la comunitat autònoma i, si escau, per la deducció per doble imposició internacional, DIIi(x), que serà del 15 per 100 de l'import total efectivament deduït pel subjecte passiu.
  
  
c) El terme Indi(x) inclou els ingressos per IRPF produïts en l'any (x) mitjançant liquidació (actes d'inspecció i liquidacions practicades per l'administració) o autoliquidació (excepte les referides a l'any x-1), que corresponen a la comunitat autònoma i, determinats amb iguals criteris de tarifa i deduccions que els anteriorment assenyalats per a les quotes líquides declarades, i la part imputable de les devolucions d'ofici del mateix any. Igual que respecte a l'any base, en tots aquests supòsits es computaran la quota líquida, la sanció, els interessos de demora i el recàrrec únic.
  
  
 Indi(x) = AIi(x) + LAi(x) + ALi(x) - DIi(x) (14)
  
El rendiment recaptatori, Tiri (x), així determinat
  
 Tiri(x) = CLi(x) - DIIi(x) + Indi(x) (15)
  
es minorarà en les bestretes pagades per l'Estat durant l'any (x) en concepte de lliuraments a compte, i la diferència resultant serà el saldo de la liquidació definitiva de la tarifa complementària de l'IRPF.
  
La liquidació definitiva corresponent a cada exercici es practicarà quan l'AEAT dispose de les xifres definitives relatives a tots els termes de la fórmula (15).
  
6ª El saldo de la liquidació de la tarifa complementària de l'IRPF es farà efectiu a càrrec d'igual concepte que els lliuraments a compte a què es refereix la regla 7ª següent.
  
7ª Atès que l'import definitiu del rendiment recaptatori de la tarifa complementària de l'IRPF i la consegüent liquidació solament es podran determinar una vegada acabat l'any al qual faça referència, les comunitats autònomes que hi hagen accedit participaran en la recaptació líquida que s'obtinga durant cada exercici mitjançant bestretes, en concepte de lliurament a compte de la liquidació definitiva.
  
La determinació de la quantia d'aquestes bestretes s'efectuarà mitjançant l'operació següent:
  
 ACTIRi (x) = RPCPGE(x) . IaTIRi(x/ua) . 0,98 (16)
  
Sent ACTIRi(x) l'import anual de la bestreta que haurà de pagar l'Estat a la comunitat i, en concepte de lliurament a compte del rendiment en l'any (x) de la tarifa complementària de l'IRPF; RPCPGE(x) és l'import de la previsió pressupostària d'ingressos d'IRPF per a l'any (x) per les retencions, pagaments a compte i pagaments fraccionats; IaTIRi(x/ua) és l'índex d'actualització o increment previst, per a la tarifa complementària de l'impost de la comunitat i, entre l'últim any (ua) amb liquidació definitiva practicada i l'any (x).
  
Quant a l'índex d'actualització, la seua definició o càlcul haurà de respondre a criteris senzills i harmònics amb la seua finalitat, i, a més, ha de tenir en compte que el rendiment de la tarifa complementària de l'impost ha de guardar, per a cada comunitat autònoma, relació directa amb la seua participació en el rendiment global d'aquest i amb la utilització de la seua potestat normativa respecte a la tarifa de l'impost. Per aquests motius, l'índex d'actualització es fixa amb la regla següent:
  
 IaTIRi(x/ua) = [CL(ua)/RPC(ua)] . [CLi(ua)/CL(ua)]
  
 . [CLi(x)/CLi' (x)] (17)
  
En aquesta fórmula, les raons que figuren en el segon membre representen respectivament:
  
CL(ua)/RPC(ua) Índex de discrepància entre la quota líquida total de l'últim exercici conegut i els ingressos corresponents a retencions, pagaments a compte i pagaments fraccionats per aqueix mateix exercici.
  
CLi(ua)/CL(ua) Relació del rendiment de la tarifa complementària de l'IRPF de la comunitat autònoma i, sobre la quota líquida total d'IRPF, en l'últim any amb dades definitives.
  
CLi(x)/CLi' (x) Relació entre l'estimació de la quota líquida de la comunitat i, resultant d'aplicar les modificacions normatives aprovades per ella per a l'any (x) respecte a l'últim any amb dades definitives (ua), i igual estimació sense considerar aquestes modificacions normatives.
  
8ª Tenint en compte que la tarifa complementària de l'IRPF s'estableix a partir de l'1 de gener de 1997, per a fixar el valor del terme IaTIRi(x/ua), recollit en les fórmules de la regla 7ª, mentre l'últim any (ua) siga anterior al de 1997, es considerarà que aquest any (ua) és l'últim del que es tinguen dades definitives de recaptació per IRPF, encara que siga un exercici anterior a l'establiment de la tarifa complementària de l'impost, i s'operarà suposant que s'hi hagués recaptat aquest tram sota les condicions de tarifa i deduccions autonòmiques inicialment establertes per la llei.
  
  
9ª L'import que s'obtinga per a la bestreta que, en concepte de lliuraments a compte, es recull en la regla 7ª anterior, segons la fórmula (16), es farà efectiu a cada comunitat autònoma mitjançant lliurament per dotzenes parts mensuals, a càrrec del concepte d'"Operacions del Tresor - Deutors - Bestretes a comunitats autònomes ".
  
Les quantitats satisfetes cada mes es cancel·laran en el mes immediat següent, mitjançant l'oportuna operació de formalització, a l'efecte de la qual es tramitaran les devolucions d'ingressos, en el concepte d'IRPF, que siguen procedents per cada territori, que es compensaran amb l'ingrés en el concepte d'Operacions del Tresor anteriorment expressat.
  
De la mateixa manera es procedirà respecte als saldos resultants de les liquidacions definitives que es recullen en la regla 5ª anterior, que s'afegiran a l'operació de cancel·lació de les bestretes per lliuraments a compte que es realitze en el mes immediat al de la seua pràctica.
  
3.8. Participació en els ingressos de l'Estat
  
Per al quinquenni 1997-2001 s'estableixen dos trams de la participació de les comunitats autònomes en els ingressos de l'Estat, que es regiran per les regles que s'especifiquen a continuació.
  
  
3.8.1. Participació en els ingressos territorials de l'IRPF
  
La tercera operació del Model és l'atribució a la comunitat autònoma del tram de participació en ingressos de l'Estat corresponent a la recaptació territorial de l'IRPF. Aquesta atribució se subjecta a les regles següents:
  
1ª S'estableix una condició de subsidiarietat, en virtut de la qual sols es pot atribuir aquest tram de la participació en ingressos de l'Estat a les comunitats autònomes les respectives Comissions Mixtes de les quals hagen adoptat com a propi el Model i, conseqüentment, hagen assumit la competència per a establir en el seu territori la tarifa complementària de l'IRPF.
  
2ª S'estableix, així mateix, una condició de suficiència, per la qual perquè una comunitat autònoma puga accedir a aquest tram ha de tenir capacitat prèvia per a absorbir-lo. En conseqüència, per a fixar-lo haurà de complir-se que el valor del terme FTi''', en la fórmula (11) de la regla 4ª de l'epígraf 3.7. siga positiu i superior al valor que resulte per a aquest tram en l'any base, determinat segons s'estableix en la regla 4ª següent.
  
Aquesta condició es recull analíticament expressant que han de complir-se les dues condicions següents:
  
Primera: FTi'''   
 0 (18)
  
Segona: FTi'''   
 Piri (19)
  
3ª Quan les condicions recollides en les regles 1ª i 2ª precedents es complesquen per a una comunitat autònoma, es fixarà el seu tram de participació en els ingressos de l'Estat corresponent a la recaptació territorial de l' IRPF.
  
4ª Per a les comunitats autònomes que complesquen les dues condicions recollides en la regla 2ª anterior, l'import d'aquest tram es defineix, en l'any base, com un 15 per 100 de la recaptació líquida de l'IRPF ingressada pels seus residents. En conseqüència, el valor del tram en l'any base esmentat serà per a cada comunitat autònoma un import igual al computat per al seus residents. En conseqüència, el valor del tram en l'any base esmentat serà per a cada comunitat autònoma un import igual al computat per al terme Tiri en la fórmula (11) de la regla 4ª de l'epígraf 3.7., que es minorarà del seu finançament inicial per PIE mitjançant l'operació següent:
  
 FTi''' - Piri (1996) = Pigi' (20)
  
On Piri(1996) és la valoració en l'any base del tram de participació en els ingressos territorialitzats de l'IRPF i Pigi' el valor que resulta en l'any base esmentat per al tram de la participació en els ingressos generals de l'Estat.
  
No obstant això, al percentatge del 15 per 100 assenyalat en el paràgraf precedent s'aplicaran els coeficients reductors conforme el que preveu la regla 5ª següent.
  
5ª Per a les comunitats autònomes en què no es complesca la condició segona reflectida sota la referència (19) de la regla 2ª, aquest tram de la participació es fixarà mitjançant la mateixa fórmula (20) de la regla 4ª precedent, però aplicant un coeficient reductor de 2/3 o 1/3, segons pertoque, al terme Piri d'aquesta, sempre que el valor que s'obtinga per al terme Pigi' no resulte negatiu.
  
  
Quan, amb l'aplicació del coeficient reductor 1/3, el valor resultant per al terme Pigi' siga negatiu, no serà procedent la fixació d'aquest tram de la participació.
  
6ª Quan a una comunitat autònoma no se li haja fixat aquest tram en el primer any del quinquenni, per no complir-se les condicions recollides en les regles 2ª i 5ª, però després s'incremente per a ella el valor del terme Pigi' per nous traspassos de serveis o qualsevol altre fet que produesca aquest increment, de manera que siga possible la fixació del tram de la participació en els ingressos territorialitzats de l'IRPF, amb coeficient reductor o sense, sense que resulte valor negatiu per al terme Pigi' esmentat, es podrà procedir a aquesta fixació i a disminuir en igual quantia el tram de participació en ingressos generals de l'Estat, amb efecte de l'exercici següent a aquell en què es realitze l'operació.
  
7ª L'import del tram de participació en els ingressos territorials de l'IRPF es determinarà en els anys del quinquenni per aplicació de la fórmula següent:
  
 Piri (x) = Piri(1996) . Imi (x) . Iai (x) (21)
  
On Piri (x) és l'import definitiu resultant per al tram de participació de l'IRPF de la comunitat i en l'any x; Imi(x) és l'índex de modulació o coeficient corrector assignat a la comunitat i en l'any (x), que pot ser 1, 2/3 o 1/3; Iai(x) és l'índex d'actualització del tram entre l'any base i l'any x, i es determina de la manera següent:
  
  
 Iai (x) = IEirpfi(x) / IEirpfi (1996) . 0,85 (22)
  
Sent IEirpfi(x) i IEirpfi(1996) els ingressos de l'Estat per IRPF, en els anys x i 1996, respectivament, aportats pels declarants residents en el territori de la comunitat i, determinats amb iguals criteris als aplicats en la regla 4ª de l'epígraf 3.7; el coeficient 0,85 té per objecte homogeneïtzar tots dos termes, ja que en 1996 l'Estat va percebre el 100 per 100 de l'impost i a partir d'aquest any només el 85 per 100 d'aquest.
  
La liquidació definitiva del tram de participació en els ingressos territorials l'IRPF corresponent a cada exercici es practicarà quan l'AEAT dispose dels valors definitius dels components de la fórmula (21).
  
El saldo que done la liquidació per a cada comunitat autònoma s'afegirà al que resulte de la liquidació definitiva de la participació en ingressos generals de l'Estat que es practique en el mateix exercici, i es farà efectiu o compensarà, segons pertoque, de forma conjunta.
  
8ª Atès que la liquidació definitiva del tram de participació en els ingressos territorials de l'IRPF corresponent a cada exercici sols es podrà practicar una vegada acabat aquest exercici, les comunitats autònomes que hagen accedit al tram percebran, a càrrec de la secció 32 dels Pressupostos Generals de l'Estat, bestretes en concepte de lliurament a compte de la liquidació definitiva. La determinació en cada exercici de la quantia d'aquestes bestretes s'efectuarà mitjançant l'operació següent:
  
 ACPIRi (x) = Piri(1996) . IaPIRi(x/1996) . 0,98 (23)
  
Sent ACPIRi(x) l'import anual de la bestreta a la comunitat i, en concepte de lliurament a compte del rendiment en l'any (x) del tram de participació en els ingressos territorials de l'IRPF; Piri (1996) ja s'ha definit, si bé per a determinar l'import dels lliuraments a compte en 1997 i, si escau, en 1998, s'aplicarà la previsió disponible sobre el seu valor en les dates respectives; quant a l'índex d'actualització, ja que es tracta d'una participació en el tram estatal de l'import, es fixa de la manera següent:
  
 IaPIRi(x/1996) = IRPFPGE (x)/IRPFPGE(1996) (24)
  
On IRPFPGE(x) i IRPFPGE(1996) representen les previsions d'ingressos de l'Estat per IRPF en els anys x i 1996 consignades en els seus pressupostos.
  
L'import que s'obtinga per a la bestreta per la fórmula (23) es farà efectiu a cada comunitat autònoma mitjançant lliuraments per dotzenes parts mensuals.
  
3.8.2. Participació en els ingressos generals de l'Estat
  
La participació de les comunitats autònomes en els ingressos generals de l'Estat és el mecanisme de tancament del Model, i l'aplicació en aquest es produeix amb les regles següents
  
1ª El tram de la participació en valor de l'any base, per al primer any del quinquenni, s'obté per aplicació de l'apartat que pertoque entre els dos que a continuació es recullen:
  
a) Per a les comunitats autònomes que accedesquen al tram de participació en ingressos territorialitzats de l'IRPF, per aplicació de les regles recollides en l'epígraf 3.8.1. precedent.
  
b) Per a les comunitats autònomes que no accedesquen al tram de participació en ingressos territorialitzats de l'IRPF, es fixarà en el valor que resulte per al terme ñ FTi''' en la fórmula (11) de la regla 4ª de l'epígraf 3.7.
  
2ª A partir del valor del tram de la participació per a cada comunitat autònoma, en l'any base, es fixarà el respectiu percentatge de participació definitiu del quinquenni en els ingressos generals de l'Estat, PPIi(q), obtingut per quocient entre el valor esmentat i el dels ingressos tributaris de l'Estat ajustats estructuralment en el mateix any base (ITAE(1996)).
  
 PPIi(q) = ( ñ FTi''' - Piri ) / ITAE(1996) (25)
  
D'acord amb les regles anteriors, el valor del terme Piri serà zero per a les comunitats autònomes que no hagen accedit al tram que representa.
  
Per a les comunitats autònomes en què el valor del terme ñ FTi''' siga negatiu, el percentatge PPIi(q) donat per la fórmula (25) representarà la compensació que la comunitat autònoma ha de pagar a favor de l'Estat com a conseqüència de l'excés de finançament rebut pels mecanismes del sistema.
  
3ª Els ITAE que s'assenyalen en la regla 2ª precedent es defineixen com la suma dels ingressos de l'Estat pels impostos directes i indirectes (exclosos els susceptibles de cessió), les quotes de la Seguretat Social i les cotitzacions a la desocupació.
  
4ª Durant el quinquenni, seran causa de revisió del percentatge de participació els motius següents:
  
a) Traspàs a la comunitat autònoma de nous serveis, ampliacions o revisions de valoracions de traspassos anteriors, acordats per la respectiva Comissió Mixta i aprovats per Reial Decret.
  
  
b) Efectivitat de cessió de tributs d'acord amb les regles establertes en la llei reguladora d'aquesta.
  
c) Possibilitat d'establiment a favor de la comunitat autònoma del tram de la participació en els ingressos territorialitzats de l'IRPF, d'acord amb les regles establertes en l'epígraf 3.8.1. precedent.
  
Quan el percentatge siga de compensació, per complir-se el que preveu l'últim paràgraf de la regla 2ª anterior, únicament serà objecte de revisió per la causa especificada en l'apartat a) anterior.
  
  
En el supòsit de l'apartat a), la revisió serà efectuada d'ofici pel Ministeri d'Economia i Hisenda, d'acord amb la valoració del traspàs, referida a l'any base, que es reculla en el respectiu Reial Decret. En els dos supòsits següents, perquè la revisió s'efectue haurà de ser sol·licitada per la comunitat autònoma i acordada per la respectiva Comissió Mixta.
  
En tots els casos, el nou valor obtingut per al percentatge de participació (compensació) produirà efecte des de l'inici de l'exercici següent a aquell en què s'haja efectuat la revisió.
  
  
5ª La revisió del percentatge de participació es realitzarà de la manera següent:
  
a) S'emprarà la mateixa fórmula (25) utilitzada per a la fixació del percentatge definitiu del quinquenni.
  
b) Del numerador es restarà la recaptació obtinguda en l'any base en el territori de la comunitat pel tribut que se cedeix o el tram de la participació en els ingressos territorialitzats de l'IRPF que s'assumeix, o se sumarà la valoració en pessetes de l'any base del nou servei traspassat. El resultat que s'obtinga representarà el percentatge de participació revisat.
  
De la mateixa manera es procedirà en la revisió del percentatge de compensació quan es produesquen traspassos de nous serveis.
  
6ª El valor definitiu del tram de participació en els ingressos generals de l'Estat es determinarà en els anys del quinquenni per aplicació de la fórmula següent:
  
 Pigi'(x) = PPIi (q) . ITAE(x) (26)
  
Sent Pigi'(x) l'import per a la comunitat autònoma i, en l'any x del quinquenni, del seu tram de participació en els ingressos generals de l'Estat, PPIi (q) el percentatge definitiu de participació (o compensació) per al quinquenni vigent en l'any x per a la comunitat autònoma i; ITAE(x) el valor dels ITAE en l'any (x), com es defineixen en la regla 3ª anterior.
  
Quan el percentatge de la comunitat autònoma siga de compensació, el resultat de la fórmula (26) anterior significarà l'import que la comunitat autònoma ha de pagar a l'Estat en aquest concepte, que es reflectirà com un dret d'aquest en el capítol IV del seu pressupost d'ingressos.
  
Llevat del que disposa l'epígraf 3.9., la liquidació definitiva del tram de la participació, i la relativa a la compensació, s'efectuarà quan es dispose dels valors dels ITAE, aplicables en la fórmula (26), en l'exercici següent al qual facen referència.
  
  
Segons preveu la regla 7ª de l'epígraf 3.8.1., la liquidació definitiva de la participació en ingressos de l'Estat que es realitze en cada exercici recollirà el saldo del tram de participació en el rendiment territorial de l'IRPF que s'hi practique.
  
  
7ª A l'efecte de la inclusió en les Lleis de Pressupostos Generals de l'Estat, de les xifres relatives als "lliuraments a compte" del tram de la participació en ingressos generals de l'Estat o, si escau, de l'import provisional que ha de recaptar per la compensació, s'hi aplicarà la mateixa fórmula (26), computant els valors de l'ITAE disponibles en la data d'elaboració del pressupost respectiu.
  
Al resultat d'aquesta fórmula, per a cada comunitat autònoma, s'aplicarà el coeficient 0,98 per a determinar l'import dels crèdits que hagen de figurar en l'estat de despeses dels Pressupostos Generals de l'Estat, i, si escau, en l'estat d'ingressos, capítol IV.
  
  
En les Lleis de Pressupostos Generals de l'Estat s'inclouran les normes per a la disposició dels crèdits corresponents als lliuraments a compte, per a recaptar, si escau, l'import provisional de la compensació, i per a efectuar les respectives liquidacions definitives.
  
  
3.9. Valors definitius dels mecanismes financers per a l'any base 1996
  
Els percentatges definitius del quinquenni aplicables l'1 de gener de 1997 a cada comunitat autònoma, referents a la seua participació en els ingressos generals de l'Estat, regulats en l'epígraf 3.8.2., es fixaran quan es coneguen els valors definitius dels termes Piri i ITAE(1996), i s'inclouran en el primer Projecte de Llei de Pressupostos Generals de l'Estat que es trameta a les Corts. De la mateixa manera es procedirà per a fixar els valors definitius, aplicables l'1 de gener de 1997 per a cada comunitat autònoma, de la tarifa complementària de l'IRPF i, si escau, del tram de participació en els ingressos territorials d'aquest impost.
  
  
  
Acord segon. Aplicació subsidiària del mètode
  
1. Aplicació subsidiària del Mètode
  
El Model del sistema de finançament per al quinquenni 1997-2001, regulat en l'acord primer d'aquest document, s'aplicarà a les comunitats autònomes les Comissions Mixtes respectives de les quals l'adopten com a propi.
  
El finançament durant aquest quinquenni de les comunitats autònomes les Comissions Mixtes respectives de les quals no hagen adoptat com a propi el Model, es continuarà regint pel Mètode aprovat en l'acord de 20 de gener de 1992, que a aquest efecte es considerarà prorrogat.
  
En el cas que una comunitat autònoma decidesca, després del 31 de desembre de 1996, sol·licitar que la respectiva Comissió Mixta adopte com a propi el Model, i s'aprove l'acord en aquest sentit, el Model se li aplicarà a partir de l'exercici següent a aquell en què es produesca aquest acord.
  
  
Acord tercer. Facultats normatives de les comunitats autònomes sobre els tributs cedits
  
1. Punts de connexió i competència
  
Sent l'objectiu principal de la reforma del sistema l'establiment d'una corresponsabilitat fiscal, cal revisar la normativa estatal vigent, reguladora de la cessió efectiva de tributs i de l'abast i de les condicions d'aquesta, amb la finalitat d'ampliar-ne els límits actuals, respectant al mateix temps l'estructura bàsica del sistema impositiu i les necessitats de coordinació tributària entre les distintes administracions.
  
Per a això, en primer lloc, es reformarà la Llei Orgànica 8/1980, de 22 de setembre, de Finançament de les Comunitats Autònomes, amb vista a, fonamentalment, la consecució dels objectius següents:
  
  
a) En primer lloc, es matisarà l'actual concepte de tribut cedit, especificant que la cessió pot ser total o parcial, segons comprenga la totalitat dels fets imposables d'un tribut o el seu rendiment total, o únicament algun o alguns dels fets imposables o una part del rendiment.
  
Així mateix, en la matisació del concepte de tribut cedit s'especificarà que la cessió podrà comprendre competències normatives en els termes que determine la Llei de Cessió de Tributs.
  
b) En segon lloc, es definirà amb major precisió el conjunt de tributs susceptibles de cessió a les comunitats autònomes, dins del qual quedarà inclòs l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques com a tribut parcialment cedit.
  
c) En tercer lloc, la reforma de la LOFCA incidirà en la delimitació del marc general en el qual s'ha d'enquadrar el règim de competències que podran assumir les comunitats autònomes en relació amb els tributs cedits. Així, es mantindrà l'actual règim de delegació de competències en matèria de gestió, liquidació, recaptació, inspecció i revisió dels tributs cedits, excepte en l'àmbit de l'IRPF, les funcions del qual romandran en l'esfera de competències de l'Estat; l'abast de la cessió s'ampliarà a les competències normatives en els termes que s'exposen més endavant.
  
  
d) Finalment, s'incorporarà a la LOFCA un règim especial de resolució dels conflictes que puguen suscitar-se entre l'Estat i les comunitats autònomes, així com entre elles, amb motiu de l'aplicació dels punts de connexió i, consegüentment, de l'atribució del rendiment dels tributs cedits i de l'exercici de les competències normatives associades a la cessió.
  
En el context de la reforma de la LOFCA, les línies generals de la qual s'acaben d'exposar, es durà a terme una modificació integral de la vigent Llei reguladora de la Cessió de Tributs de l'Estat a les Comunitats Autònomes, per mitjà de la qual es fixarà l'abast i les condicions del nou sistema de cessió de tributs, caracteritzat, fonamentalment, per l'extensió de la cessió a una part de l'IRPF i per l'atribució de competències normatives a les comunitats autònomes en tots els tributs cedits, incloent-hi l'IRPF esmentat.
  
  
En essència, la nova Llei de Cessió de Tributs, recollirà cadascun dels tributs cedits en els termes que a continuació s'indiquen.
  
  
1.1. Impost sobre el Patrimoni
  
En l'Impost sobre el Patrimoni no es considera oportú modificar el punt de connexió, de forma tal que aquest continuarà sent el lloc de la residència habitual dels subjectes passius. No obstant això, si que s'hi introduiran importants novetats quant al concepte de residència habitual, no sols en tant que siga aplicable a aquest impost, sinó a la totalitat dels tributs cedits en els quals opere aquest punt de connexió, i això en els termes que s'exposen més endavant en l'Acord quart, relatiu a l'IRPF.
  
Pel que fa a les competències normatives de les comunitats autònoms, aquestes arribaran als aspectes següents:
  
a) Mínim exempt.
  
b) Tarifa, que, amb els límits que s'acorden, haurà de ser progressiva i tenir com a mínim igual nombre de trams que la de l'Estat, sent idèntica a la d'aquest últim pel que fa a la quantia del primer tram de base liquidable i tipus marginal mínim.
  
1.2. Impost sobre Successions i Donacions
  
Igual que ocorre en el cas de l'Impost sobre el Patrimoni, tampoc pareix oportú introduir modificacions substancials en els punts de connexió de l'Impost sobre Successions i Donacions. Així, es mantindran com a punts de connexió els següents:
  
1r. En les adquisicions "mortis causa", el lloc de residència habitual del causant.
  
2n. En les donacions de béns immobles, el territori de la comunitat autònoma on radiquen. En aquest àmbit, cal significar, tanmateix, que quedaran assimilades a donacions de béns immobles les donacions d'accions de societats essencialment tenidores de béns immobles.
  
3r. En les donacions de drets i béns mobles, la residència habitual del donatari.
  
Pel que fa al concepte de residència habitual, cal remetre's, segons allò indicat abans, a l'Acord quart, en matèria d'IRPF.
  
  
Pel que fa a les competències normatives en relació amb aquest impost, les comunitats autònomes podran regular la fixació de la tarifa, l'estructura de la qual haurà de ser progressiva; i, en el cas d'adquisicions "mortis causa", l'establiment de reduccions de la base imposable.
  
L'estructura de la tarifa haurà de tenir, com a mínim, igual nombre de trams que la de l'Estat, sent idèntica a la d'aquest últim pel que fa a la quantia del primer tram de la base liquidable i tipus marginal mínim.
  
1.3. Impost sobre Transmissions Patrimonials i Actes Jurídics Documentats
  
En l'Impost sobre Transmissions Patrimonials i Actes Jurídics Documentats és propòsit mantenir una estructura de punts de connexió substancialment anàloga a la fins ara vigent, s'hi introdueixen algunes modificacions, les més significatives de les quals serien les següents:
  
a) En els documents notarials sotmesos a la quota gradual del gravamen d'actes jurídics documentats, el rendiment correspondrà a la comunitat autònoma en la circumscripció de la qual radique el Registre on s'haja de procedir a la inscripció o anotació dels béns.
  
  
b) En la modalitat transmissions patrimonials quan comprenga transmissions de valors en els supòsits previstos en l'article 108 de la Llei 24/1988, de 28 de juliol, del Mercat de Valors, el rendiment correspondrà a la comunitat autònoma on radiquen els béns immobles de l'actiu de l'entitat els valors de la qual es transmeten.
  
  
Quant a les facultats normatives, en l'Impost sobre Transmissions Patrimonials, les comunitats autònomes podran regular el tipus impositiu en la transmissió de béns immobles, i en la constitució i cessió de drets reals que hi recaiguen; i pel que fa al gravamen d'actes jurídics documentats, aquelles podran regular el tipus de gravamen dels documents notarials.
  
  
1.4. Tributs sobre el Joc
  
En relació amb les distintes taxes i exaccions que integren el conjunt de tributs sobre el joc, tampoc es considera oportú modificar els punts de connexió que han operat fins aquest moment.
  
  
Tanmateix, sí que es considera coherent amb la situació actualment existent, dotar de major capacitat normativa les comunitats autònomes en relació amb aquests tributs, raó per la qual es proposa que aquesta capacitat normativa arribe a les exempcions, base imposable, tipus de gravamen, quotes fixes, bonificacions i meritació, i també els aspectes de gestió, liquidació, recaptació i inspecció.
  
  
  
Acord quart. Facultats normatives de les comunitats autònomes en l'IRPF
  
1. Facultats normatives en l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques
  
Com s'ha assenyalat, el canvi més important que s'introdueix en el sistema de finançament consisteix en la introducció del principi de corresponsabilitat fiscal, mitjançant l'atribució a les comunitats autònomes de la facultat d'establir en el seu respectiu territori una tarifa pròpia i deduccions en l'IRPF.
  
Sens dubte, aquesta mesura constitueix una profunda modificació del status quo vigent. Sense solució de continuïtat, es produeix la transició des d'un escenari basat en la competència exclusiva de la Hisenda estatal en matèria de normativa tributària fins el nou model, que permetrà a les comunitats autònomes responsabilitzar-se sobre la figura impositiva més important del sistema tributari: l'IRPF.
  
La novetat pareix evident: la distribució de l'IRPF entre la Hisenda estatal i les comunitats autònomes no es limita al repartiment del rendiment recaptatori, sinó que comprèn les tasques de direcció de la gestió, en els termes que s'indiquen més endavant, i arriba a les facultats de regulació referides a determinats elements essencials de l'impost.
  
En concret, es proposa com a punt de connexió en l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques la residència habitual dels subjectes passius, que s'exposa en l'epígraf següent.
  
Pel que fa a les competències normatives que quedaran atribuïdes a les comunitats autònomes, en essència aquestes assoliran als aspectes següents:
  
a) La tarifa complementària, que es denominarà tarifa autonòmica una vegada que siga adoptada com a pròpia per les respectives Comissions Mixtes, individual i conjunta, aplicable a la base liquidable regular, amb els límits següents:
  
- La seua estructura haurà de ser progressiva.
  
- Sols podrà establir-se una individual i una altra conjunta.
  
- La quota resultant d'aplicar a la base liquidable regular la tarifa complementària individual o conjunta aprovada per la comunitat autònoma, no podrà ser superior o inferior, en un 20 por 100, a la quota que, respectivament, resultaria d'aplicar a aquesta base la tarifa complementària individual o conjunta a què fa referència el paràgraf següent.
  
Si una comunitat autònoma no regula per a un període impositiu cap de les modalitats de la tarifa complementària, s'hi aplicarà el que a aquest efecte determine la Llei 18/1991, de 6 de juny, de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques.
  
b) Les deduccions per circumstàncies personals i familiars, per inversions no empresarials i per aplicació de renda, que decidesquen crear, amb el límit de no provocar, directament o indirectament, una minoració del gravamen efectiu d'alguna o algunes categories de renda. Les deduccions empresarials seran les establertes en la normativa de l'impost sobre societats.
  
2. Residència habitual
  
Segons s'ha indicat, la residència habitual de les persones físiques operarà com a punt de connexió en la major part dels tributs, tant en els ja cedits a les comunitats autònomes, com en l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques. Aquesta circumstància seria suficient, per ella mateixa, per a procurar establir un règim de residència habitual encaminat a dotar el sistema de tributs cedits en el seu conjunt del major grau possible d'estabilitat i seguretat, per a evitar en la mesura del que siga possible, fenòmens artificials de deslocalització. A més, ha d'afegir-se, ara, la nova circumstància constituïda per l'atribució de competències normatives a les comunitats autònomes, la qual contribuirà decisivament al disseny d'un escenari, que puga propiciar la producció d'aquests fenòmens de deslocalització.
  
Per tot això, el nou sistema de cessió de tributs que es proposa fa especial èmfasi a abordar una regulació exhaustiva, objectiva i certa del concepte de residència habitual, amb aquesta finalitat s'hi introduiran les següents regles d'aplicació successiva, determinants d'aquest concepte.
  
1ª Permanència en el territori de la comunitat autònoma, lligada a l'habitatge del subjecte.
  
2ª Lloc on el subjecte passiu tinga el nucli principal d'interès.
  
  
3ª Ultima residència declarada a efectes tributaris.
  
A més, el règim succintament exposat anirà acompanyat d'una norma addicional l'única finalitat de la qual serà la d'evitar l'elusió fiscal mitjançant la mobilitat artificial de la residència habitual.
  
Amb això s'ompli un buit normatiu reiteradament denunciat.
  
  
  
Acord cinquè. Participació de les comunitats autònomes en la gestió tributària de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques i d'altres tributs
  
1. Criteris generals
  
L'Acord del Consell de 7 d'octubre de 1993 va introduir en el sistema una nova fórmula, per la qual es desdoblà la participació en els ingressos de l'Estat en dos trams, amb la finalitat d'atribuir a les comunitats autònomes una alíquota del 15 per 100 del rendiment de l'IRPF en el territori respectiu.
  
Simultàniament, el Consell adoptà un segon Acord com a complement de l'anterior, sobre "Integració de les comunitats autònomes en l'Agència Estatal d'Administració Tributària" (AEAT), pel qual es recomanà la participació efectiva d'aquestes en les tasques de gestió de l'IRPF mitjançant la creació i posada en funcionament de dos òrgans:
  
1r. La Comissió Mixta de Gestió de l'IRPF, a nivell central, per a dissenyar la política general de gestió de l'impost i establir les directrius per a la seua gestió respecte als plans d'inspecció, el tractament informàtic i les tasques d'informació i assistència al contribuent; i
  
2n. Els òrgans de relació, a nivell territorial, amb la missió de garantir el compliment de les directrius emanades de la Comissió Mixta de Gestió i de col·laborar en la gestió de l'impost, participant en els plans d'inspecció i en les tasques d'informació i assistència al contribuent.
  
La Llei 21/1993, de 29 de desembre, de Pressupostos Generals de l'Estat per a 1994, va recollir en l'article 103 la regulació dels òrgans de participació abans assenyalats, incorporant així a l'ordenament jurídic vigent la recomanació del Consell.
  
En el període transcorregut des de la creació, es pot dir que el funcionament de tots dos òrgans, i també el dels distints òrgans de relació a nivell territorial, ha estat molt desigual, tant pel que fa al nombre de reunions realitzades, com en allò concernent als problemes abordats.
  
D'altra banda, l'orientació que es va imprimir al sistema de finançament per l'Acord de 7 d'octubre de 1993 era el primer pas per a una reforma més profunda. Per això, el Consell, com ja s'ha assenyalat, encarregà a un grup d'experts independents l'elaboració d'un Llibre Blanc sobre els problemes del sistema i les mesures de reforma. L'informe fou lliurat el març de 1995 i, respecte a la gestió tributària, es va pronunciar proposant la creació d'una Administració Tributària Integrada (ATI) de la Hisenda estatal i les de les comunitats autònomes, que tindria al seu càrrec la gestió i recaptació dels tributs, que en la seua majoria passarien a ser tributs compartits entre totes dues administracions públiques.
  
  
Com la creació de l'ATI no es justificaria sense que els tributs actualment repartits entre els dos nivells d'administració passaren a ser compartits, i aquesta última mesura comporta, sens dubte, importants dificultats que exigeixen una anàlisi minuciosa i al mateix temps extensa, amb les consegüents exigències de termini que en aquest moment no pareixen disponibles, cal admetre que per al pròxim quinquenni no és possible escometre mesures tan complexes, l'adopció de les quals podrà produir-se a mig termini mitjançant la implantació d'un model de gestió tributària integrada, precedit d'un període d'aproximació dels distints àmbits de gestió.
  
  
En definitiva, la reforma del sistema de finançament per al pròxim quinquenni 1997-2001 no pot incloure la implantació de la gestió tributària integrada, conservant les regles bàsiques actualment vigents sobre la participació de les comunitats autònomes en l'AEAT; però això no obsta perquè tinga en compte mesures que suposen una clara millora de la regulació actual i el consegüent avanç en l'eficàcia i eficiència dels òrgans mixtos, relatives tant al contingut de la seua tasca com a la seua estructura.
  
2. El nou esquema de participació de les CC.AA. en l'AEAT
  
  
A la vista de les consideracions anteriors, es proposa un nou esquema de participació de les comunitats autònomes en les funcions de gestió tributària desenvolupades per l'AEAT. Aquest esquema pren com a principis bàsics els següents:
  
1r. Gestió per les comunitats autònomes dels tributs propis i dels tributs cedits per l'Estat.
  
2n. Gestió per l'AEAT de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques, tant en la tarifa general com en la tarifa complementària.
  
D'acord amb aquests dos principis, es planteja l'adopció de les mesures següents respecte als òrgans mixtos de coordinació i gestió tributària, en relació amb les comunitats autònomes que assumesquen la cessió de l'IRPF.
  
A) Supressió de les comissions coordinadores previstes en els articles 24 i 26 de les Lleis 41/1981, de 28 d'octubre, i 30/1983, de 28 de desembre, de Cessió de Tributs de l'Estat a la Generalitat de Catalunya i a les Comunitats Autònomes, respectivament.
  
  
B) Supressió de les oficines de col·laboració, coordinació i enllaç previstes en l'article 19. 3 de ambdues lleis.
  
C) Substitució de l'actual Comissió Mixta de Gestió de l'IRPF, per una Comissió Mixta de Coordinació de la Gestió Tributària, que tindrà les funcions següents:
  
a) Realitzar els estudis que resulten procedents per a una adequada articulació estructural i funcional del règim autonòmic en el marc fiscal estatal i elaborar criteris generals d'harmonització de les polítiques normatives de l'Estat i de les comunitats autònomes en matèria de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques i dels altres tributs cedits i de les relatives a la gestió.
  
  
b) Analitzar i informar sobre els avantprojectes de lleis que modifiquen la regulació de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques i altres tributs cedits. A aquest efecte, l'administració general de l'Estat i les autonòmiques es comunicaran mútuament, per intermedi de la Secretaria Tècnica Permanent de la Comissió i amb la suficient antelació, els avantprojectes esmentats.
  
  
c) Dissenyar la política general de gestió de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques i establir directrius per a l'aplicació.
  
  
d) Elaborar criteris per a la resolució de les eventuals distorsions o conflictes que puguen sorgir en relació amb l'aplicació dels punts de connexió i la delimitació de l'àmbit d'aplicació dels tributs.
  
e) Establir criteris uniformes d'actuació, i també per a la coordinació gestora i l'intercanvi d'informació entre les comunitats autònomes i entre aquestes i la Hisenda de l'Estat i, en general, vetlar per l'aplicació de les normes sobre coordinació contingudes en aquesta llei.
  
f) Coordinar els criteris de valoració a efecte tributari.
  
g) Emetre els informes que li sol·licite el Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes, el Ministeri d'Economia i Hisenda o les conselleries d'Economia i Hisenda de les comunitats autònomes.
  
h) Avaluar els resultats de la gestió dels tributs cedits i de l'actuació dels consells territorials de direcció per a la gestió tributària.
  
i) Realitzar els estudis, les anàlisis, els informes o qualsevol altre tipus d'actuació que s'estime necessària en matèria de regulació o aplicació dels tributs cedits a les comunitats autònomes.
  
La Comissió Mixta de Coordinació de la Gestió Tributària dependrà directament del president de l'Agència Estatal d'Administració Tributària i estarà integrada per sis representants de l'Agència Estatal d'Administració Tributària, dos dels altres centres dependents de la Secretaria d'Estat d'Hisenda i per un representant de cadascuna de les comunitats autònomes de règim comú que hagen assumit la cessió de l'IRPF.
  
Per a l'adopció dels acords, la representació de l'Estat en la Comissió Mixta comptarà amb igual nombre de vots que la de les comunitats autònomes. No obstant això, l'aprovació de directrius i de criteris d'actuació en matèria de regulació o gestió dels tributs cedits la competència dels quals estiga atribuïda a les comunitats autònomes, requerirà addicionalment l'aprovació majoritària dels representants de les comunitats afectades per aquestes.
  
  
D) Substitució dels actuals òrgans de relació pels Consells Territorials de Direcció per a la Gestió Tributària, en els termes següents:
  
Es crearan els Consells Territorials de Direcció per a la Gestió Tributària que desenvoluparan, en relació amb l'aplicació dels tributs cedits distints de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques, en l'àmbit de la respectiva comunitat autònoma i d'acord amb les directrius emanades de la Comissió Mixta de Coordinació de la Gestió Tributària, les funcions de coordinació informativa entre ambdues administracions i de col·laboració i coordinació de la gestió tributària.
  
En aquells àmbits en què es produesca la cessió parcial de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques en els termes previstos en la llei, els Consells Territorials de Direcció per a la Gestió Tributària exerciran, a més, en relació amb aquest tribut, en l'esfera de les decisions que corresponguen als òrgans territorials de l'Agència Estatal de l'administració Tributària i d'acord amb les directrius de la Comissió Mixta de Coordinació de la Gestió Tributària, les funcions següents:
  
a) La direcció de la gestió de l'Impost esmentat.
  
b) L'anàlisi i valoració dels resultats de la seua aplicació.
  
c) L'estudi de les propostes i l'adopció de les decisions que contribuesquen a la millora de la seua gestió.
  
d) La formulació a la direcció de l'Agència Estatal d'Administració Tributària de propostes orientades a la millora de l'adequació a la gestió dels mitjans disponibles.
  
Aquests Consells s'integraran en l'estructura de la corresponent Delegació Especial de l'Agència Estatal d'Administració Tributària.
  
Els Consells Territorials tindran la composició següent:
  
Tres representants de l'Agència Estatal d'Administració Tributària i dos de la respectiva comunitat autònoma; un representant de l'Agència Estatal d'Administració Tributària en serà el delegat especial, el qual presidirà el Consell Territorial.
  
  
Per raó dels assumptes que s'hi han de tractar podran ser convocades a les reunions altres persones amb veu, però sense vot.
  
El funcionament dels Consells s'ajustarà a les normes següents:
  
  
a) Es reuniran, almenys, una vegada cada trimestre, a sol·licitud de qualsevol de les dues parts representades, llevat que el mateix Consell Territorial establesca una periodicitat inferior.
  
b) Els acords s'adoptaran per majoria. No obstant això, es requerirà acord entre ambdues administracions per a, d'acord amb les directrius de la Comissió Mixta de la Gestió Tributària, adoptar les decisions següents en relació amb l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques.
  
- La incorporació als programes anuals de control en via de gestió d'aspectes o paràmetres que es deriven de la cessió parcial del tribut.
  
- La incorporació al pla nacional d'inspecció, d'aquells programes particularitzats que puguen derivar-se de la cessió parcial de l'impost.
  
- L'adequació de les campanyes de publicitat i d'informació i assistència al contribuent a les característiques singulars de l'aplicació de l'impost en cada comunitat autònoma.
  
- L'adequació de les campanyes d'informació al ciutadà sobre el resultat de la gestió en l'àmbit respectiu.
  
- L'adaptació dels criteris generals sobre ajornaments a l'àmbit de la respectiva comunitat autònoma.
  
- Qualsevol altra que es considere pertinent.
  
  
Acord sisè. Assignacions d'anivellament dels serveis públics fonamentals
  
1. Creació del Grup de Treball per a la instrumentació de les assignacions d'anivellament
  
El Consell de Política Fiscal i Financera acorda la creació d'un Grup de Treball, que haurà d'elaborar i elevar a l'aprovació del Consell, dins de l'any 1997, una proposta d'instrumentació jurídica, financera i pressupostària de les assignacions d'anivellament dels serveis públics fonamentals, a les quals fa referència l'article 15 de la LOFCA.
  
Aquest Grup de Treball estarà integrat per representants de totes les comunitats autònomes i de l'administració central de l'Estat, i es podrà delegar en un comitè d'estudi o grup de treball més reduït la realització de tasques tals com l'obtenció i l'anàlisi de determinada informació, treballs preparatoris, exploració i avaluació prèvia de les diverses alternatives, i altres comeses similars que permetran dur a terme una labor més fecunda en les sessions que posteriorment realitze el ple del Grup de Treball.
  
  
  
Acord setè. Establiment d'instruments de solidaritat que garantesquen l'evolució i la distribució dels recursos del model
  
  
1. Objectius
  
El Consell de Política Fiscal i Financera considera que l'aplicació del Model ha d'anar acompanyada de l'establiment de determinades garanties, ja que la profunda reforma que s'escomet amb el sistema regulat en l'Acord primer, basat en la corresponsabilitat fiscal, implica la falta de referències empíriques sobre les previsions de comportament dels nous mecanismes, amb el consegüent risc que es produesquen distorsions financeres, i aconsella l'adopció de mesures en el moment inicial, que actuen preventivament per a eliminar els potencials desequilibris abans que es produesquen. Aquests riscos es relacionen especialment, amb tres elements essencials del sistema.
  
  
En primer lloc, cal adoptar prevencions sobre la possibilitat que l'evolució del finançament pels nous mecanismes de corresponsabilitat fiscal, la tarifa complementària de l'IRPF i la participació en els ingressos territorials de l'impost, resulte significativament inferior a l'evolució dels mecanismes fins ara vigents, o presente una senda irregular que genere dificultats temporals però no per això menyspreables.
  
En segon terme, cal tenir en compte que el nou règim del sistema no ha de traduir-se en pèrdua o minoració de la capacitat global en la generació de recursos, o dit en altres termes, l'adopció del Model ha d'anar necessàriament acompanyada d'un raonable grau de seguretat, per a cada comunitat autònoma, en la conservació del seu potencial financer.
  
Finalment, el panorama futur presenta, com una modificació substancial que ha de produir-se en el primer bienni, l'homologació de totes les comunitats autònomes respecte als serveis que finança el sistema, a causa del traspàs a les de l'article 143 de les competències i serveis en matèria d'educació no universitària. Aquesta circumstància exigeix la simultània equiparació financera, de manera que s'elimine la divisió actual de les comunitats autònomes en dos blocs, que fins ara ha estat una constant del sistema. Perquè això siga possible, hauria d'igualar-se per a totes les comunitats autònomes la ponderació de les variables que intervenen en la distribució i assignació inicial dels recursos, però la negociació per a la revisió del sistema, posterior a aquest traspàs dels serveis educatius, no es produirà fins el quinquenni 2002-2006. No obstant això, fins que arribe el moment inicial d'aquest període, tampoc pareix possible mantenir durant tres anys les importants diferències que hi ha en alguns aspectes de les ponderacions esmentades, en especial els referents a la variable població, ja que, en definitiva, no pot ignorar-se que els serveis públics tenen per destinataris els ciutadans.
  
A la vista d'aquestes necessitats, el Consell acorda que s'establesca un Fons de Garantia (d'ara endavant Fons), que s'integra entre els mecanismes de solidaritat del sistema, amb la qual cosa al mateix temps que s'avança en l'autonomia financera es garanteix la conservació de l'equilibri financer i la suficiència per a aquelles comunitats autònomes que, d'altra manera, no podrien mantenir la seua participació relativa en el conjunt dels recursos.
  
Aquest Fons serà dotat en el Pressupostos Generals de l'Estat a partir de l'exercici 1998 basant-se en les previsions elaborades sobre les pautes de comportament dels mecanismes del Model, amb la finalitat de poder fer efectives a les comunitats autònomes les compensacions que pertoquen per aplicació de les regles que a continuació s'estableixen.
  
2. Aplicacions del Fons de Garantia
  
En coherència amb els objectius assenyalats per al Fons, els seus recursos s'aplicaran a la cobertura de les garanties següents:
  
a) L'evolució financera dels recursos proporcionats pels nous mecanismes de la corresponsabilitat fiscal: tarifa complementària de l'IRPF i participació en els ingressos territorials d'aquest.
  
  
b) La suficiència dinàmica del sistema, traduïda en la relació entre l'evolució dels recursos proporcionats pel Model a una comunitat autònoma i els rebuts pel conjunt de totes.
  
c) L'aproximació financera després de la incidència dels traspassos dels serveis educatius en la distribució relativa dels recursos, referida a la relació entre el finançament existent i l'evolució de la població.
  
2.1. Límit mínim d'evolució dels recursos per IRPF
  
En el conjunt del quinquenni, cada comunitat autònoma haurà d'obtenir un creixement dels recursos proporcionats per la tarifa complementària de l'IRPF i, si escau, la participació territorialitzada en aquest impost, igual, com a mínim, a l'increment que, en el mateix període, haja experimentat el PIB estatal expressat en termes nominals.
  
En el cas que l'increment del PIB esmentat done un valor superior a l'experimentat per la recaptació de l'Estat per IRPF en el mateix període quinquennal, la garantia de creixement mínim del finançament de cada comunitat autònoma pels mecanismes de l'impost, serà del 90 per 100 de l'increment de l'IRPF estatal esmentat.
  
Si bé la cobertura de la garantia es refereix exclusivament als resultats globals aconseguits per cada comunitat autònoma en el conjunt del quinquenni, l'aplicació es produirà anualment, tenint-se en compte, a aquest sol efecte, el resultat del respectiu finançament acumulat. En conseqüència, cada any del quinquenni es practicarà la liquidació amb les regles següents:
  
1ª Es determinaran els índexs que expressen, sobre el valor respectiu de l'any base, el dels valors acumulats fins l'any que es liquida, de les variables següents:
  
a) El rendiment obtingut per la comunitat autònoma, pels mecanismes de l'IRPF. Sobre això, en el cas que haja fet en algun moment ús de la seua potestat normativa, es computarà el rendiment que hagués obtingut si no n'hagués fet ús.
  
  
b) La recaptació líquida de l'Estat per l'IRPF.
  
c) El PIB de l'Estat en termes nominals.
  
2ª Dels índexs recollits en les lletres b) i c) precedents es prendrà com a prevalent el menor. Si el menor és el recollit en la lletra b), el seu valor es reduirà en un deu per cent del resultat de restar-li les unitats expressives de l'ordinal corresponent, en el quinquenni, de l'any que es liquida.
  
3ª A l'índex resultant de l'operació de la regla anterior es restarà l'índex de la lletra a) d'aquesta regla.
  
4ª Si la diferència obtinguda en la regla 3ª anterior és zero o negativa, i en els anys precedents l'Estat no ha pagat cap quantitat a la comunitat autònoma a càrrec del Fons, no produirà efecte. En el cas que l'Estat haja satisfet a la comunitat autònoma quantitats en algun dels anys precedents, a càrrec del Fons, aquesta haurà de tornar-li aquestes quantitats sempre que no hagen estat objecte de devolució anterior.
  
5ª Si la diferència obtinguda en la regla 3ª precedent és positiva, la comunitat autònoma percebrà, a càrrec del Fons de Garantia, l'import que resulte del producte d'aquesta diferència, aplicat als recursos assenyalats en l'any base a aquesta en concepte de mecanismes d'IRPF, minorat, si escau, en els imports pagats per l'Estat en anys anteriors, a càrrec del Fons, que no s'hagen compensat per devolució.
  
2.2. Garantia de suficiència dinàmica
  
La garantia de la suficiència dinàmica té com a objectiu eliminar les desviacions indesitjables, en el repartiment del volum total de recursos entre les comunitats autònomes, a causa de l'acció conjugada del diferent pes relatiu dels mecanismes financers del sistema per a cadascuna d'elles i les distintes taxes d'evolució d'aquests mecanismes. En concret, es garanteix a cada comunitat autònoma que, en el període quinquennal 1997-2001, l'increment dels seus recursos, computables a efecte de la garantia, no serà inferior al noranta per cent de l'increment que experimenten els recursos computables del conjunt de les comunitats autònomes.
  
  
Per recursos computables s'entén la suma dels derivats de la participació en ingressos territorials d'aquests. A aquest efecte, el rendiment de la tarifa complementària de l'IRPF es computarà considerant igual normativa, respecte a tipus i deduccions, que l'establerta en la llei de l'impost per al cas que no siga exercida per la comunitat autònoma la potestat normativa. En cas contrari, es determinarà teòricament el rendiment que s'obtindria per aquesta tarifa aplicant la normativa esmentada recollida en la llei de l'impost.
  
  
La liquidació de la garantia s'efectuarà quan, transcorregut el quinquenni, es dispose dels valors de les variables que permeten realitzar les liquidacions definitives de l'últim any dels mecanismes del sistema, i el resultat que s'obtinga, si té signe creditor per a la comunitat autònoma, s'inclourà com a partida d'aquestes liquidacions i es pagarà conjuntament. En el cas que el resultat tinga signe deutor, es considerarà de valor zero.
  
  
La liquidació de la garantia s'efectuarà aplicant la fórmula següent:
  
GSDi = 5FTi' + [5FTi' {1+((Fqt-5Fbt)/5Fbt)} -5FTi' ] 0,9 - Fqi (1)
  
On GSDi és el resultat quinquennal de la garantia de suficiència dinàmica per a la comunitat i; FTi' és un terme inclòs en la fórmula (9) de l'epígraf 3.5. del Model, que ja s'ha definit; Fqt és el finançament obtingut en el conjunt del quinquenni per totes les comunitats autònomes i pels mateixos mecanismes que integren el càlcul del terme FTi' anteriorment definit; Fbt és el finançament total assignat en l'any base a totes les comunitats autònomes pels repetits mecanismes; i Fqi és el finançament total real en el quinquenni de la comunitat autònoma determinat, si escau, per aplicació de la tarifa complementària recollida en la llei de l'Estat.
  
  
Sense perjudici del caràcter quinquennal de la garantia, la comprovació de l'existència de desviacions i, per tant, l'aplicació material del Fons, s'efectuarà anualment en el moment de la liquidació definitiva corresponent a cada exercici del quinquenni, amb el resultat es procedirà de la manera següent:
  
1r. Per a això, s'aplicarà la mateixa formulació (1), si bé adequant els valors dels termes i dels coeficients a l'any de referència. Si el resultat obtingut és zero o negatiu, i en els anys precedents l'Estat no ha pagat cap quantitat a la comunitat autònoma a càrrec de la garantia, no produirà efecte. En el cas que l'Estat haja satisfet a la comunitat autònoma quantitats en algun dels anys precedents, a càrrec de la garantia, aquesta haurà de tornar-li aquestes quantitats sempre que no hagen estat objecte de devolució anterior.
  
  
2n. Si el resultat obtingut és positiu, la comunitat autònoma percebrà, a càrrec de la garantia, l'import d'aquesta diferència minorat, si escau, en els imports pagats per l'Estat en anys anteriors, a càrrec d'aquesta, que no s'hagen compensat per devolució.
  
  
2.3. Capacitat de cobertura de la demanda de serveis públics
  
  
L'objectiu del Fons es disminuir les diferències que puguen existir entre les comunitats autònomes en el finançament per habitant, una vegada que s'ha produït el traspàs dels serveis d'educació a les comunitats autònomes de l'article 143.
  
Mentre no es dispose d'estudis i d'anàlisis que permeten fixar criteris que garantesquen nivells similars de prestació de serveis, i una vegada que s'haja produït el traspàs de serveis d'educació, el fons garantirà un finançament mínim per habitant.
  
La garantia es defineix expressant que, en el cinquè any del quinquenni, el finançament per habitant que gaudesca una comunitat autònoma, pels mecanismes del sistema, no podrà ser inferior al 90 por 100 del finançament mitjà per habitant del conjunt de les comunitats autònomes. Per a determinar el valor dels mecanismes esmentats es computarà el rendiment dels tributs cedits i taxes amb criteri normatiu; els dos trams de la participació en els ingressos de l'Estat pel seu valor real; i el rendiment de la tarifa complementària de l'IRPF pel seu valor real per a les comunitats que en el cinquè any del quinquenni estiguen aplicant igual normativa, respecte a tipus i deduccions, que l'establerta en la llei de l'impost per al supòsit que no siga exercida per la comunitat autònoma la potestat normativa. En cas contrari, es determinarà teòricament el rendiment que s'obtindria per aquesta tarifa aplicant la normativa esmentada recollida en la llei de l'impost.
  
No obstant això, la garantia s'aplicarà a partir de l'any 1998, sota les regles següents:
  
1ª Serà condició necessària que s'haja produït el traspàs dels serveis d'educació a les comunitats de l'article 143.
  
2ª En el cas que es complesca la condició precedent, per a determinar l'import de la garantia per a cada comunitat autònoma s'aplicarà la fórmula que a continuació s'expressa:
  
 GCDSxi = (Fxt / Pxt) 0,9 - (Fxi / Pxi) (2)
  
On GCDSxi és el resultat de la garantia de cobertura de la demanda de serveis per a la comunitat i en l'any x; Fxt Fxi són el finançament total de les quinze comunitats i de la comunitat i, en l'any x, respectivament; Pxt i Pxi signifiquen la població de les quinze comunitats autònomes i de la comunitat i en l'any x del quinquenni (última coneguda).
  
3ª Si el resultat obtingut per la fórmula anterior és negatiu, tindrà valor zero. Si és positiu, significa l'import brut que ha de percebre per la comunitat autònoma, i per a fer-lo efectiu se li aplicarà el coeficient següent:
  
  
- Si es tracta de l'any 1998, 0,25.
  
- Si es tracta de l'any 1999, 0,50.
  
- Si es tracta de l'any 2000, 0,75.
  
- Si es tracta de l'any 2001, 1,00
  
2.4. Regles de prioritat i exclusió en l'aplicació de les garanties
  
  
Les garanties desenvolupades en els epígrafs 2.1, 2.2 i 2.3. precedents s'aplicaran observant les regles següents de prioritat i exclusió:
  
1ª En primer lloc es determinarà i aplicarà la garantia relativa al límit mínim d'evolució dels recursos per IRPF.
  
2ª Els imports pagats per aplicació de la garantia del límit mínim d'evolució dels recursos per IRPF es considerarà, per a les comunitats autònomes perceptores, com a finançament computable a l'efecte de determinar la seua posició respecte a les garanties de suficiència dinàmica i cobertura de la demanda de serveis públics. Al contrari, aquests imports no es computaran a l'efecte de determinar les mesures que constituesquen referència del càlcul de les garanties esmentades de suficiència dinàmica i cobertura de la demanda de serveis públics.
  
3ª Quan una comunitat autònoma resulte, segons els càlculs previs, amb dret a rebre recursos per la garantia de suficiència dinàmica i també per la destinada a la cobertura de la demanda de serveis públics, percebrà només la que siga de major import.
  
  
4ª Atès que el denominador comú del Fons de Garantia, en les seues tres aplicacions, és suplir possibles deficiències de caràcter puntual i naturalesa eventual, en cap cas es consolidarà en els mecanismes del sistema.
  
  
Acord vuitè. Aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes de règim comú a la ciutat autònoma de Ceuta
  
  
1. Aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes de règim comú a la Ciutat Autònoma de Ceuta
  
El Consell, amb la deliberació prèvia dels seus membres, acorda que el Model del sistema de finançament que s'aprova en l'Acord primer d'aquesta mateixa sessió, s'aplique a la Ciutat d'Autònoma de Ceuta, una vegada que se li hagen traspassat serveis de l'Estat el cost acumulat dels quals, en valors de l'any base del quinquenni 1997-2001, permeta anar assignant-li successivament els mecanismes de finançament d'aquest Model, d'acord amb el que sobre això estableix el seu Estatut d'Autonomia i observant les seus especialitats econòmiques i fiscals. Fins que no es complesca la condició anteriorment expressada s'hi aplicarà el sistema transitori regulat en la disposició transitòria primera de la LOFCA.
  
  
  
Acord novè. Aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes de règim comú a la ciutat autònoma de Melilla
  
  
1. Aplicació del sistema de finançament de les comunitats autònomes de règim comú a la Ciutat Autònoma de Melilla
  
El Consell, amb la deliberació prèvia dels seus membres, acorda que el Model del sistema de finançament que s'aprova en l'Acord primer d'aquesta mateixa sessió, s'aplique a la Ciutat d'Autònoma de Melilla, una vegada que se li hagen traspassat serveis de l'Estat el cost acumulat dels quals, en valors de l'any base del quinquenni 1997-2001, permeta anar assignant-li successivament els mecanismes de finançament d'aquest Model, d'acord amb el que sobre això estableix el seu Estatut d'Autonomia i observant les seus especialitats econòmiques i fiscals. Fins que no es complesca la condició anteriorment expressada s'hi aplicarà el sistema transitori regulat en la disposició transitòria primera de la LOFCA.
  
  
  
Vot particular que formula el conseller d'Economia i Hisenda de la Comunitat Autònoma d'Extremadura
  
"La Junta d'Extremadura a la qual represente ha de votar en contra dels acords definidors del model finançament autonòmic per al quinquenni 1997-2001, pels motius següents:
  
  
1r. El Govern d'Espanya deliberadament, ha conduït la negociació amb una intenció, manifesta, d'ocultació de dades, d'alteració de les poques xifres que ha aportat quantificant el sistema i el seu repartiment. De fet, fins el dia d'avui no se'ns ha lliurat l'última proposta d'acord que, naturalment, no hem pogut avaluar i, descaradament, vulnerant la llei, se'ns demana un pronunciament.
  
  
2n. L'articulació tècnica de la cessió, en particular la de l'IRPF, produirà paradisos fiscals i, segurament, guerres tributàries entre unes comunitats i altres, com ja està ocorrent entre l'Estat i les comunitats forals o entre aquestes i les de règim comú, sense que se solucionen, d'altra banda, els colonialismes fiscals actualment existents, que permeten que la renda generada en un territori tribute en una altra comunitat. Tampoc es defuig la tutela administrativa que els tribunals econòmics administratius exerceixen sobre les comunitats autònomes.
  
La determinació del domicili tributari proposada és extraordinàriament ambigua i en res garanteix ni salva l'elusió fiscal dels contribuents en recerca de territoris fiscals més benignes.
  
3r. El nou sistema de finançament fa gravitar l'augment de l'autonomia financera, exclusivament sobre l'IRPF. Considerem, d'acord amb la filosofia que inspirà al seu moment la LOFCA, que l'IRPF mai hagué de ser objecte de cessió, per tractar-se d'un impost personal que grava la renda dels ciutadans amb un caràcter progressiu, Vincular el finançament autonòmic a la recaptació territorialitzada d'aquest impost, constitueix un factor perillós per a l'equitat, que farà augmentar les diferències interregionals i que, a més, comporta la disminució de recursos per a la Hisenda estatal i, en conseqüència, la disminució del seu potencial redistribuïdor.
  
  
4t. L'atorgament de capacitat normativa sobre l'IRPF, encara fa més perniciós el nou sistema. No sols les comunitats autònomes tindran diferències substancials en el seu finançament, també els ciutadans suportaran una càrrega fiscal diferent, segons quin siga el territori de residència. Algunes comunitats autònomes veuran augmentar els seus recursos per major activitat econòmica i, paradoxalment, podran reduir la càrrega fiscal dels seus ciutadans. És un pas important més en la ruptura de la igualtat davant la Llei Tributària.
  
  
5è. El Model no sols comportarà diferències financeres. També altera la distribució del poder polític en la relació entre comunitats autònomes i administració central. El grau d'autonomia financera que s'aconsegueix amb la cessió de l'IRPF és enormement dispar entre unes i altres comunitats autònomes. Mentre algunes comunitats aconsegueixen la total autonomia financera en el primer any, a altres se'ns condemna a no tenir-ne mai, amb una independència quasi total dels Pressupostos Generals de l'Estat.
  
  
D'aquesta manera, unes comunitats autònomes tindran autonomia financera, i per tant, autonomia política, i altres ni una cosa ni l'altra.
  
6è. De cap manera ha d'associar-se el nostre rebuig a l'IRPF, amb una falta de voluntat per a buscar una major autonomia financera. Creiem que aquesta ha de fer-se sense trencar el principi de solidaritat, buscant aquelles figures impositives que tenen un repartiment més homogeni en el territori, i poden conduir a una autonomia real per a totes les comunitats autònomes. Hi ha tributs indirectes que aportarien al sistema un volum igual de recursos que l'IRPF, sense la dispersió "per càpita" que presenta aquest últim, a causa de la seua naturalesa progressiva.
  
7è. La corresponsabilitat fiscal que s'aconsegueix amb aquest acord és enganyosa, ja que no hi ha una gestió tributària per part de les comunitats autònomes de la tarifa autonòmica de l'IRPF. L'AEAT es reserva la gestió íntegra tant del tram estatal, com de l'autonòmic.
  
La participació de les comunitats autònomes en l'AEAT no deixa de ser un mer pegat teòric, amb el qual es pretén "maquillar" de corresponsabilitat un Acord que sols comporta diferències i guanys financers per a determinades comunitats autònomes, precisament, les de major nivell d'activitat econòmica.
  
  
Demanem una participació efectiva en l'AEAT com a forma de corresponsabilitzar-nos totes les administracions en una millor gestió i eficiència dels ingressos públics. Volem una Agència Tributària Integrada, on participen els tres nivells d'administració, i no una mera decisió de participació nominalista, que no real, com es proposa en l'Acord.
  
8è. No es diu res en el document sobre el FCI, ni sobre la seua quantia, ni sobre el seu repartiment, sent en aquest punt un retrocés sobre l'acord de 1992. En efecte, en 1992, el Consell de Política Fiscal i Financera pactà i el govern de torn acceptà i respectà que, independentment de quina fos la inversió civil de l'Estat, la quantia del fons tindria com a límit inferior 128.000 milions de pessetes, garantia que desapareix en aquest acord.
  
9è. D'igual manera, tampoc s'al·ludeix al repartiment del FCI, que, com se sap, a pesar de ser un fons nacional que pretén equilibrar la renda i la riquesa de les comunitats autònomes, allò cert és que d'ell s'estan finançant algunes que estan molt per damunt de la mitjana nacional, cosa que produeix que aqueix fons finance el foment de desigualtats internes.
  
10. El mateix es pot dir de l'anomenat Fons d'Anivellament, quantificat a última hora en 10.000 milions de pessetes. Mentre l'autonomia es concedeix plena a determinades comunitats autònomes, la Solidaritat expressada per mitjà del Fons d'Anivellament de Serveis Públics queda reduïda a la creació d'un Grup de Treball, per a repartir tan exigua quantitat, clarament insuficient.
  
11. L'actual negociació s'ha establert com la imposició d'un model dissenyar per una comunitat autònoma davant dels interessos dels altres, primant una falsa idea de corresponsabilitat fiscal sobre el principi de Solidaritat, tres vegades repetit en la nostra Norma Fonamental, transformant un impost personal en un impost territorial o, el que és el mateix, transformant el concepte de solidaritat interpersonal en un concepte de solidaritat interterritorial.
  
  
Per tot això ens hi oposem. La Junta d'Extremadura vol un sistema de finançament amb suficiència i autonomia per a tots, que no siga discriminatori, que no provoque desequilibris territorials i que assegure la solidaritat i la vertebració entre les diferents comunitats de l'Estat.
  
Rebutgem aquest nou model, generador de desigualtats, que assenta el finançament autonòmic en la capacitat fiscal dels territoris, i no en la necessitat dels seus ciutadans per a ser receptors de prestacions públiques.
  
Defensem el principi que tots els ciutadans, si realitzen el mateix esforç fiscal, tinguen accés a un mateix nivell en la prestació de serveis públics, siga quin siga el seu lloc de residència.
  
En conseqüència, el govern extremeny manifesta la seua intenció de plantejar un recurs de inconstitucionalitat, com a garantia per reposar els principis constitucionals que creiem que són vulnerats: el principi contributiu de capacitat de pagament, el principi d'igualtat i el principi de solidaritat".
  
Per això, d'acord amb el que estableix l'article 10.2 del Reglament de Règim Interior del Consell, es publica perquè en prengueu coneixement.
  
  
Madrid, 24 de març de 1997
  
  
El president del Consell de Política Fiscal
  
i Financera de les Comunitats Autònomes,
  
RODRIGO DE RATO Y FIGAREDO
  
Ministre d'Economia i Hisenda



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 3004, del 02-06-1997 (1997/7219)

ACUERDO 1/1996, de 23 de septiembre, por el que se aprueba el Sistema de Financiación de las Comunidades Autónomas para el quinquenio 1997-2001.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**VIGENTE**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/a/1996/09/23/1/dof/spa/html**

### Datos del documento

Número DOGV
:   3004

Fecha DOGV
:   02-06-1997

Sección del DOGV
:   DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   1997/7219

CVE


Fecha del documento
:   23-09-1996

Organismo emisor
:   Consejo de Politica Fiscal y Financiera de Las Comunidades Autonomas

Tipo de documento
:   Acuerdo

ACUERDO 1/1996, de 23 de septiembre, por el que se aprueba el Sistema de Financiación de las Comunidades Autónomas para el quinquenio 1997-2001.
  
El pleno del Consejo de Política Fiscal y Financiera de las Comunidades Autónomas, válidamente constituido con asistencia de todos sus miembros de derecho, celebró su trigesimotercera reunión el día 23 de septiembre de 1996, previa convocatoria del excelentísimo señor ministro de Economía y Hacienda, presidente del Consejo, con arreglo al orden del día que, entre otros asuntos, incluía un punto segundo referente a "Propuestas de acuerdo sobre el Sistema de Financiación de las Comunidades Autónomas para el quinquenio 1997-2001", que incorporaba siete propuestas de acuerdo distintas que configuraban el mencionado Sistema, así como un punto tercero, propuesta de acuerdo octava, que fue discutida una vez aprobado el referido Sistema de Financiación, para permitir su aplicación a la Ciudad Autónoma de Ceuta y un punto cuarto, propuesta de acuerdo novena, para su aplicación a la Ciudad Autónoma de Melilla.
  
Debatidas las propuestas elaboradas por la Dirección General de Coordinación con las Haciendas Territoriales, se sometieron sucesivamente a votación obteniéndose los resultados que se detallan a continuación:
  
El Acuerdo Primero "Modelo para la aplicación del Sistema de Financiación de las Comunidades Autónomas en el quinquenio 1997-2001" fue aprobado, en primera votación, por una mayoría de veintinueve votos a favor, dos abstenciones -País Vasco y Navarra- y tres votos en contra -Andalucía, Castilla-La Mancha y Extremadura-, sobre treinta y cuatro votos de derecho, aclarándose por estos últimos votantes que su votación era en contra de "todo el sistema", es decir, un voto negativo a la "propuesta global".
  
Los Acuerdos Segundo, "Aplicación subsidiaria del Método"; Tercero "Facultades normativas de las Comunidades Autónomas sobre los tributos cedidos"; Cuarto "Facultades normativas de las Comunidades Autónomas en el IRPF"; Quinto "Participación de las Comunidades Autónomas en la gestión tributaria del IRPF y de otros tributos"; Sexto "Asignaciones de Nivelación de los Servicios Públicos Fundamentales" y Séptimo "Establecimiento de instrumentos de solidaridad que garanticen la evolución y distribución de los recursos del Modelo", fueron aprobados, todos y cada uno de ellos, en primera votación, por una mayoría de veintinueve votos a favor y dos abstenciones -País Vasco y Navarra-; no participaron en la votación los señores Consejeros de Andalucía, Castilla-La Mancha y Extremadura.
  
Los Acuerdos Octavo, "Aplicación del sistema de financiación de las Comunidades de Régimen Común a la ciudad Autónoma de Ceuta" y Noveno, "Aplicación del sistema de financiación de las Comunidades de Régimen Común a la ciudad Autónoma de Melilla", fueron aprobados, en primera votación, por una mayoría de veintinueve votos a favor y cinco abstenciones -Andalucía, Castilla-La Mancha, Extremadura, Navarra y País Vasco-.
  
Ello supone para cada uno de los acuerdos una mayoría superior a los dos tercios de los votos de los miembros que integran el Consejo, según lo previsto en el artículo 10.3. a) del Reglamento de Régimen Interior.
  
Al acuerdo de aprobación ha formulado por escrito voto particular el excelentísimo señor Consejero de la Comunidad Autónoma de Extremadura, de conformidad con la facultad que confiere el artículo 10.3 de dicho Reglamento, figurando ambos, acuerdo y voto particular, como anexo I al acta de la citada reunión aprobada por el pleno celebrado el 21 de enero de 1997.
  
En su virtud, en cumplimiento de lo establecido en el apartado 2 del artículo 10 del Reglamento de Régimen Interior del Consejo, se publica para general conocimiento.
  
  
  
SISTEMA DE FINANCIACIÓN DE LAS COMUNIDADES AUTÓNOMAS PARA EL QUINQUENIO 1997-2001
  
  
Acuerdo primero. Modelo para la aplicación del sistema de financiación de las comunidades autónomas en el quinquenio 1997-2001.
  
1. El sistema de financiación en el quinquenio 1992-1996
  
El sistema de financiación se rige en el quinquenio actual por el "Método para la aplicación del sistema de financiación de las Comunidades Autónomas en el quinquenio 1992-1996" (en adelante Método), aprobado por el Consejo de Política Fiscal y Financiera el 20 de enero de 1992.
  
Como es sabido, tanto los principios que informan al Método como sus reglas de aplicación suponen una continuación de la situación precedente ("Método para la aplicación del sistema de financiación de las Comunidades Autónomas en el quinquenio 1987-1991", aprobado por el Consejo de Política Fiscal y Financiera el 7 de noviembre de 1986).
  
Dado que con anterioridad al quinquenio 1987-1991 se encuentra el denominado período transitorio, que cumplió las funciones de puente en el tránsito desde el Estado de administración centralizada, anterior a la Constitución, al Estado de las Autonomías consagrado por ésta, puede decirse que el sistema actual se ha venido aplicando durante los diez años que hasta ahora han transcurrido del proceso autonómico.
  
Los cambios que introdujo el Método respecto a la situación anterior fueron de índole meramente cuantitativa, al incluir en el sistema recursos para inversión nueva, la subvención a la gratuidad de la enseñanza, y una financiación "adicional" cuya incorporación al sistema se fraccionó en tres ejercicios. Sin embargo, en el transcurso del proceso de negociación se había planteado la necesidad de acometer una reforma más profunda, en dos direcciones: por un lado, imprimir un cambio de sentido en el peso relativo de los recursos, con el objeto de potenciar el grado de autonomía financiera y corresponsabilidad fiscal de los gobiernos autonómicos; por otro, culminar el proceso de aplicación de los mecanismos de financiación previstos en la LOFCA, mediante la instrumentación de las asignaciones para la nivelación de los servicios públicos fundamentales reguladas en el artículo 15. Pero estos objetivos no se plasmaron en acuerdos, limitándose finalmente los negociadores a dejar constancia de los compromisos en orden a la búsqueda de soluciones para el futuro.
  
De este modo, el sistema conservó un esquema basado en las transferencias, que durante el quinquenio actual han representado más de un 70 por 100 de los recursos básicos de las Comunidades Autónomas, o más de un 82 por 100 si se incluyen las transferencias efectuadas por la Tesorería General de la Seguridad Social (los porcentajes se refieren solamente al sistema básico y año 1992, 1993 y 1994, último liquidado; en cualquier caso, pueden considerarse extrapolables al quinquenio, salvo ligeras variaciones).
  
En cuanto a los recursos derivados de la gestión de las Comunidades Autónomas, quedaron limitados a dos mecanismos: el rendimiento de los tributos cedidos, de escasa potencia recaudatoria, especialmente para las Comunidades Autónomas de mayor techo competencial, y las tasas afectas a los servicios traspasados, cuya cesión es plena en cuanto a facultades, pero su rendimiento apenas es apreciable.
  
  
2. La reforma provisional de 1993
  
Para cumplir los compromisos de futuro se constituyeron sendos Grupos de Trabajo mixtos, que acometieron la tarea de buscar soluciones para la corresponsabilidad fiscal y la nivelación de servicios fundamentales.
  
El primero de ellos consiguió elaborar una propuesta sobre el "Procedimiento para la aplicación de la corresponsabilidad fiscal en el sistema de financiación de las Comunidades Autónomas" (en adelante Procedimiento), que el Consejo aprobó el 7 de octubre de 1993 para aplicarla en los años 1994 y 1995, y prorrogó para 1996 en la reunión de 3 de octubre de 1995.
  
El Procedimiento partió del criterio de asignación territorial de rendimientos impositivos, al tomar como base la atribución a cada Comunidad Autónoma de un 15 por 100 de las cuotas líquidas del IRPF declaradas por sus residentes, pero al establecer las reglas de desarrollo o aplicación, relativas a la determinación de la cuantía y a su modulación, devino en un instrumento testimonial sin peso sensible en el aspecto financiero.
  
Por otra parte, aunque según su propia naturaleza el nuevo recurso debía encajar en el sistema junto a los de índole tributaria, se estableció como una modalidad de la participación en ingresos estatales, con lo que paradójicamente vino a incrementar el peso de las transferencias en el mismo.
  
El segundo Grupo de Trabajo no logró diseñar unas reglas para la aplicación del artículo 15 de la LOFCA, con lo que este problema se revalidó como la cuestión reiteradamente pendiente cuya falta de solución impedía el cierre del sistema.
  
A la vista del escaso grado de avance logrado y de las dificultades puestas de manifiesto para encontrar soluciones definitivas, al mismo tiempo que aprobó el Procedimiento el Consejo acordó por unanimidad encomendar la elaboración de un estudio o Libro Blanco sobre la financiación de las Comunidades Autónomas, comprensivo de las pautas de desarrollo del sistema y de las medidas para incrementar la corresponsabilidad fiscal y para aplicar el artículo 15 de la LOFCA, a realizar por un Grupo de expertos independientes.
  
En el mes de marzo de 1995 los autores hicieron entrega del Informe. En resumen, señalan como principal problema del sistema su alto grado de dependencia financiera, puesta de manifiesto por la preponderancia de los recursos derivados de las transferencias, proponiendo como medidas de reforma la potenciación de la corresponsabilidad fiscal mediante la sustitución de la actual participación en ingresos del Estado por un nuevo esquema financiero basado fundamentalmente en tributos compartidos y la limitación de las transferencias a la función de nivelación interna del sistema, a lo que se añadiría el establecimiento de una administración tributaria integrada.
  
  
3. El Modelo para el quinquenio 1997-2001: líneas básicas
  
El cumplimiento del Tratado de Maastricht, como condición sine qua non para el acceso a la unión monetaria, exige la necesaria observancia de reglas de convergencia económica y presupuestaria que han obligado al Gobierno a adoptar medidas de racionalización y contención del gasto público.
  
Por otra parte, las reformas tributarias proyectadas para la presente legislatura contemplan reducir la tributación por el IRPF y no elevar la presión fiscal global, lo que significa que la recaudación impositiva del Estado evolucionará previsiblemente en los próximos años con índices que no sobrepasarán el incremento del PIB (en términos nominales).
  
Ante estas premisas, la entrada en vigor del nuevo Modelo del sistema de financiación no puede significar, en términos reales, una reducción de los recursos presupuestarios de la Hacienda Central, con respecto a los que resultarían de la continuidad del sistema vigente. En consecuencia, dicho Modelo va a estar caracterizado por dos rasgos esenciales:
  
a) La atribución a las Comunidades Autónomas de un tramo del IRPF no va a suponer una pérdida neta de recursos para el Estado, dadas las expectativas de crecimiento de la recaudación en función de la política tributaria del Gobierno.
  
b) Las reglas de suficiencia dinámica del sistema van a asegurar el mantenimiento del flujo de recursos, en términos relativos, respecto a los derivados del Método del quinquenio todavía vigente. Ello no supone la congelación del potencial del sistema, puesto que se le dota de elementos correctores cuyo ejercicio compete a las Comunidades Autónomas, al servicio del principio de autonomía financiera.
  
En efecto, el incremento de los recursos para las Comunidades Autónomas es factible a través de las siguientes vías:
  
- Mejora de la gestión tributaria autonómica.
  
- Lucha contra el fraude fiscal.
  
- Ejercicio por las Comunidades Autónomas de sus facultades normativas en materia tributaria, en especial las relativas a la tarifa complementaria del IRPF y a los tributos cedidos.
  
Por otra parte, aparece como algo obvio y generalmente admitido que la experiencia obtenida durante los diez años que lleva aplicándose el sistema ha revelado la existencia de los problemas que se han señalado en el epígrafe precedente, cuya eliminación resulta necesaria.
  
A la vista de todas estas circunstancias, se establecen las reglas para la aplicación del nuevo Modelo del sistema de financiación para el quinquenio 1997-2001, que permiten solucionar los problemas existentes cumpliendo al mismo tiempo las exigencias de autonomía, corresponsabilidad fiscal y solidaridad.
  
El Modelo del sistema, cuyo desarrollo se recoge en el presente acuerdo, tiene como puntos principales los siguientes:
  
1º Las Comunidades Autónomas podrán disponer de una imposición sobre la Renta de las Personas Físicas, con competencias normativas en materia de tarifa, incluido mínimo exento, y deducciones. En el momento inicial, el Estado abatirá la tarifa al 85 por 100 de los tipos actuales, atribuyendo recaudación según criterio territorial hasta el 15 por 100. Una vez que se completen los traspasos en materia educativa, se reducirá en otro tanto la imposición estatal, con lo que, al final del quinquenio, las Comunidades Autónomas dispondrán de un espacio equivalente al 30 por 100 del IRPF actual.
  
2º Las Comunidades Autónomas dispondrán de facultades normativas en los aspectos referidos de la regulación de los tributos cedidos.
  
3º La financiación global del sistema se determinará según las variables y ponderaciones actualmente aplicables.
  
4º Las Comunidades Autónomas podrán participar en las tareas de dirección y control de la Agencia Estatal de Administración Tributaria, en relación al Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas, en el ámbito de su territorio.
  
5º Cuando de la aplicación del Modelo resulte para alguna Comunidad Autónoma una financiación que no le permita garantizar en su territorio el nivel medio de prestación de los servicios fundamentales que haya asumido, se establecerán a su favor las correspondientes asignaciones en los Presupuestos Generales del Estado, en los términos previstos en el artículo 15 de la LOFCA.
  
6º Igualmente, se pondrán en práctica determinados instrumentos de solidaridad con objeto de garantizar la evolución y distribución de los recursos del Modelo.
  
En los epígrafes siguientes se desarrollan las bases del Modelo de financiación para el quinquenio 1997-2001. Los puntos 5º y 6º anteriores son objeto de acuerdos independientes.
  
3.1. Estructura financiera del Modelo
  
Según el Método, la financiación total que recibe cada Comunidad Autónoma a través del sistema viene dada por la siguiente expresión:
  
 FTi = Tgi+ TEi (1)
  
En esta expresión, FTi es la financiación total de la Comunidad Autónoma i por el sistema; Tgi representa los ingresos por los recursos de gestión propia y TEi es el importe de las transferencias del Estado en concepto de participación en los ingresos del mismo.
  
El desarrollo de los términos del segundo miembro de la expresión es el siguiente:
  
 Tgi = Tci + Tai (2)
  
Tci y Tai significan, respectivamente, el rendimiento para la Comunidad Autónoma por los tributos cedidos y las tasas afectas a los servicios traspasados.
  
 TEi = Pigi (3)
  
Pigi es el tramo de participación en los ingresos generales del Estado.
  
En el quinquenio 1997-2001, la financiación total de una Comunidad Autónoma seguirá respondiendo al mismo esquema financiero de la igualdad (1):
  
 FTi' = Tgi' + TEi' (4)
  
Consecuentemente, FTi', Tgi' y TEi' representan la financiación total, los recursos tributarios gestionados y las transferencias en el nuevo quinquenio. Pero cada uno de los dos términos integrantes del segundo miembro de la igualdad se modifica de modo sustancial, en el sentido que seguidamente se expone.
  
La expresión (2), que refleja los recursos generados en el territorio de la Comunidad Autónoma sobre los que ejercita funciones de gestión, se sustituye por la siguiente:
  
 Tgi' = Tci + Tai + Tiri (5)
  
Siendo Tgi' el nuevo montante global de recursos tributarios gestionados por la Comunidad Autónoma i, y el nuevo término Tiri es la tarifa complementaria del IRPF. En consecuencia, se potencian de forma importante los recursos en que las Comunidades Autónomas asumen funciones de gestión.
  
En cuanto a los recursos transferidos por el Estado, su anterior ecuación (3) es la siguiente para el quinquenio 1997-2001:
  
 TEi'= Piri + Pigi' (6)
  
TEi' es el nuevo importe global de las transferencias a la Comunidad Autónoma por participación en los ingresos del Estado; Piri es el tramo de los ingresos territoriales del IRPF y Pigi' es el tramo de participación en los ingresos generales.
  
3.2. Año base del quinquenio 1997-2001
  
Para el quinquenio 1997-2001, el año base es el año 1996.
  
3.3. Neutralidad financiera en el año base
  
El Modelo del sistema cumple el principio de neutralidad financiera en el año base. En consecuencia, el tránsito entre los dos sistemas, el actual y el nuevo, se produce de modo que la suma de las expresiones (2) y (3) es equivalente a la de las expresiones (5) y (6), efectuada en valores del citado año base.
  
 Tci + Tai + Pigi = Tci + Tai + Tiri + Piri + Pigi' (7)
  
3.4. Restricción inicial
  
Con base en la regla de neutralidad financiera, se establece una restricción inicial en el sistema, que se define del modo siguiente: la financiación total (FTi') que se asigna a cada Comunidad Autónoma, en valores del año base, es una cantidad igual a la que se perciba por el sistema del quinquenio 1992-1996 por la suma de los siguientes mecanismos: recaudación normativa de tributos cedidos y tasas afectas a los servicios traspasados, más la participación en los ingresos generales del Estado.
  
 FTi' = Tci + Tai + Pigi (8)
  
3.5. Desglose de la restricción inicial en los mecanismos del Modelo
  
De las ecuaciones (7) y (8) que figuran en los epígrafes 3.3. y 3.4. precedentes se deduce la siguiente:
  
 Fti' = Tci + Tai + Tiri + Piri + Pigi' (9)
  
Esta fórmula refleja el desglose de la restricción inicial del Modelo para el quinquenio 1997-2001, agrupando en el segundo miembro los mecanismos del sistema que, conforme a las reglas que se especifican en los epígrafes siguientes, se fijan en valores del año base.
  
3.6. Recaudación normativa por tributos cedidos y tasas afectas
  
Del importe global de la restricción inicial de cada Comunidad se minora, en primer lugar, el importe de la recaudación normativa que le corresponde en el año base por tributos cedidos y tasas afectas a los servicios traspasados.
  
Esta recaudación normativa es la misma, para cada Comunidad Autónoma, que la que se le haya computado en dicho año base (considerado como un año del quinquenio 1992-1996) por aplicación del Método del quinquenio 1992-1996.
  
 FTi' - (Tci + Tai) = FTi'' (10)
  
Siendo FTi'' la financiación que debe recibir la Comunidad Autónoma i por el sistema, en valores del año base, una vez deducida la correspondiente a los tributos cedidos y las tasas afectas a los servicios traspasados.
  
3.7. Tarifa complementaria del IRPF
  
La segunda operación consiste en la atribución a la Comunidad Autónoma del rendimiento de la tarifa complementaria del IRPF en su territorio. Esta atribución se sujeta a las siguientes reglas:
  
1ª La revisión de la normativa estatal reguladora del IRPF, que desdoblará la tarifa en dos tramos, cuyo peso relativo será de 85 y 15 respectivamente: el de tributación general y el de tributación complementaria.
  
2ª Las Comunidades Autónomas cuyas Comisiones Mixtas acepten como propio el Modelo podrán ejercer, en los términos que se establezcan por ley, respecto a los sujetos pasivos residentes en su territorio, las facultades normativas que se establecen en el Acuerdo cuarto sobre la tarifa complementaria del impuesto, así como sobre las deducciones.
  
3ª Los sujetos pasivos residentes en el territorio de las Comunidades Autónomas cuyas respectivas Comisiones Mixtas no acepten como propio el Modelo estarán sujetos, en los términos que se establezcan por ley, a los dos tramos del impuesto a que se refiere la regla 1ª, y el importe total de la recaudación líquida obtenida corresponderá al Tesoro Público.
  
4ª A las Comunidades Autónomas que cumplan la condición establecida en la regla 2ª, del valor obtenido para el término FTi'' en la fórmula (10) del epígrafe 3.6. precedente se minorará un importe equivalente al rendimiento imputable a su tarifa complementaria del IRPF en el año base 1996. Dicho importe se fijará (como mas adelante se precisa) en función de los ingresos producidos en el ejercicio, la cuota diferencial del ejercicio anterior ingresada en él y la cuota diferencial correspondiente al mismo que se ingrese en el ejercicio siguiente, según la siguiente expresión.
  
 FTi'' - Tiri = ñ FTi''' (11)
  
Siendo FTi''' la financiación del sistema que queda a favor de la Comunidad Autónoma i, después de haber asumido la competencia para establecer en su territorio la tarifa complementaria del IRPF. Como expresa la fórmula, la aceptación por una Comunidad Autónoma del Modelo implica que pueda establecer en su territorio la tarifa complementaria del IRPF, aunque su valor (Tiri) sea superior al del término FTi'' y, en consecuencia, el del término FTi''' resulte negativo. El valor del término Tiri para el año base 1996, a efectos de realizar la operación indicada en la expresión (11), se determinará del modo siguiente:
  
 Tiri (1996) = CLi (1997) - DIIi (1997) +Indi (1996) (12)
  
Los términos CLi(1997), DIIi(1997) e Indi(1996) se definen respectivamente del modo siguiente:
  
- El término CLi(1997) representa la parte de las cuotas líquidas imputables a los residentes de la Comunidad Autónoma i, que presenten en 1997 declaración relativa al año 1996, y que corresponderían a la tarifa complementaria del impuesto, determinadas mediante la aplicación a las declaraciones presentadas, de la tarifa de regulación autonómica que se fije en la Ley reguladora del IRPF y de las deducciones en la parte que se atribuyan a la Comunidad Autónoma a partir de 1 de enero de 1997, ajustadas en términos reales. En los casos en que el valor de este término resulte con signo negativo será igual a cero.
  
- El término DIIi(1997) es la deducción por doble imposición internacional efectuada por los declarantes residentes en el territorio de la Comunidad Autónoma i, en la parte imputable a ésta (15 por 100 del importe total efectivamente deducido por el sujeto pasivo).
  
- El término Indi(1996) incluye un quince por 100 de los ingresos por IRPF producidos en el año 1996 mediante liquidación (actas de inspección y liquidaciones practicadas por la administración) o autoliquidación (excepto las referidas al año 1995), así como la parte imputable de las devoluciones de oficio del mismo año.
  
A estos efectos, se considerará que tanto los ingresos por IRPF como las devoluciones de ingresos, expresiones recogidas en el párrafo precedente, incluyen las cantidades correspondientes a los conceptos siguientes: cuota líquida, sanción, intereses de demora y recargo único.
  
 Indi(1996) = AIi(1996) + LAi(1996) + ALi(1996) - DIi(1996) (13)
  
Donde AIi(1996), LAi(1996) y ALi(1996) representan la parte correspondiente a la Comunidad i de los ingresos producidos en 1996 por actas de inspección, liquidaciones practicadas por la administración o autoliquidación (excepto las referidas a 1995), de los residentes en su territorio; DIi (1996) es el importe de las devoluciones de oficio por IRPF hechas efectivas en 1996 a los sujetos pasivos del impuesto residentes en el territorio de la Comunidad Autónoma i, en la parte imputable a la misma.
  
5ª Las Comunidades Autónomas que accedan la tarifa complementaria del IRPF, según lo establecido en las reglas 2ª y 4ª anteriores, percibirán el rendimiento recaudatorio de la misma durante el quinquenio.
  
Habida cuenta de que la recaudación del IRPF se seguirá efectuando por los órganos de la Agencia Estatal de Administración Tributaria, para determinar en cada año del quinquenio el rendimiento recaudatorio a favor de una Comunidad Autónoma se procederá teniendo en cuenta los siguientes importes:
  
a) Las cuotas líquidas en concepto de tarifa complementaria del impuesto que los residentes en el territorio de la Comunidad Autónoma i hayan consignado en la declaración presentada en el año (x+1), correspondiente al año (x), CLi(x). Cuando el importe consignado en la declaración sea de signo negativo su valor será igual a cero.
  
b) La parte imputable a la Comunidad Autónoma y, en su caso, por la deducción por doble imposición internacional, DIIi(x), que será del 15 por 100 del importe total efectivamente deducido por el sujeto pasivo.
  
c) El término Indi(x) incluye los ingresos por IRPF producidos en el año (x) mediante liquidación (actas de inspección y liquidaciones practicadas por la administración) o autoliquidación (excepto las referidas al año x-1), que corresponden a la Comunidad Autónoma i, determinados con iguales criterios de tarifa y deducciones que los anteriormente señalados para las cuotas líquidas declaradas, así como la parte imputable de las devoluciones de oficio del mismo año. Al igual que respecto al año base, en todos estos supuestos se computarán la cuota líquida, sanción, intereses de demora y recargo único.
  
 Indi(x) = AIi(x) + LAi(x) + ALi(x) - DIi(x) (14)
  
El rendimiento recaudatorio, Tiri (x), así determinado
  
 Tiri(x) = CLi(x) - DIIi(x) + Indi(x) (15)
  
se minorará en los anticipos abonados por el Estado durante el año (x) en concepto de entregas a cuenta, y la diferencia resultante será el saldo de la liquidación definitiva de la tarifa complementaria del IRPF.
  
La liquidación definitiva correspondiente a cada ejercicio se practicará cuando la AEAT disponga de las cifras definitivas relativas a todos los términos de la fórmula (15).
  
6ª El saldo de la liquidación de la tarifa complementaria del IRPF se hará efectivo con cargo a igual concepto que las entregas a cuenta a las que se refiere la regla 7ª siguiente.
  
7ª Dado que el importe definitivo del rendimiento recaudatorio de la tarifa complementaria del IRPF y la consiguiente liquidación solamente se podrán determinar finalizado el año al que se refiera, las Comunidades Autónomas que hayan accedido al mismo participarán en la recaudación líquida que se obtenga durante cada ejercicio mediante anticipos, en concepto de entrega a cuenta de la liquidación definitiva.
  
La determinación de la cuantía de estos anticipos se efectuará mediante la siguiente operación:
  
 ACTIRi (x) = RPCPGE(x) . IaTIRi(x/ua) . 0,98 (16)
  
Siendo ACTIRi(x) el importe anual del anticipo que deberá abonar el Estado a la Comunidad i, en concepto de entrega a cuenta del rendimiento en el año (x) de la tarifa complementaria del IRPF; RPCPGE(x) es el importe de la previsión presupuestaria de ingresos de IRPF para el año (x) por las retenciones, pagos a cuenta y pagos fraccionados; IaTIRi(x/ua) es el índice de actualización o incremento previsto, para la tarifa complementaria del impuesto de la Comunidad i, entre el último año (ua) con liquidación definitiva practicada y el año (x).
  
En cuanto al índice de actualización, su definición o cálculo debe responder a criterios sencillos y armónicos con su finalidad, y, además, debe tener en cuenta que el rendimiento de la tarifa complementaria del impuesto ha de guardar, para cada Comunidad Autónoma, relación directa con su participación en el rendimiento global del mismo y con la utilización de su potestad normativa respecto a la tarifa del impuesto. Por estos motivos, el índice de actualización se fija con la siguiente regla:
  
 IaTIRi(x/ua) = [CL(ua)/RPC(ua)] . [CLi(ua)/CL(ua)]
  
 [CLi(x)/CLi' (x)] (17)
  
En esta fórmula, las razones que figuran en el segundo miembro representan respectivamente:
  
CL(ua)/RPC(ua) Índice de discrepancia entre la cuota líquida total del último ejercicio conocido y los ingresos correspondientes a retenciones, pagos a cuenta y pagos fraccionados por ese mismo ejercicio.
  
CLi(ua)/CL(ua) Relación del rendimiento de la tarifa complementaria del IRPF de la Comunidad Autónoma i, sobre la cuota líquida total de IRPF, en el último año con datos definitivos.
  
CLi(x)/CLi' (x) Relación entre la estimación de la cuota líquida de la Comunidad i, resultante de aplicar las modificaciones normativas aprobadas por ella para el año (x) respecto al último año con datos definitivos (ua), e igual estimación sin considerar dichas modificaciones normativas.
  
8ª Habida cuenta de que la tarifa complementaria del IRPF se establece a partir de 1 de enero de 1997, para fijar el valor del término IaTIRi(x/ua), recogido en las fórmulas de la regla 7ª, en tanto que el último año (ua) sea anterior al de 1997, se considerará que dicho año (ua) es el último del que se tengan datos definitivos de recaudación por IRPF, aunque sea un ejercicio anterior al establecimiento de la tarifa complementaria del impuesto, y se operará suponiendo que en él se hubiese recaudado dicho tramo bajo las condiciones de tarifa y deducciones autonómicas inicialmente establecidas por la ley.
  
9ª El importe que se obtenga para el anticipo que, en concepto de entregas a cuenta, se recoge en la regla 7ª anterior, según la fórmula (16), se hará efectivo a cada Comunidad Autónoma mediante entrega por dozavas partes mensuales, con cargo al concepto de "Operaciones del Tesoro - Deudores - Anticipos a Comunidades Autónomas".
  
Las cantidades satisfechas cada mes se cancelarán en el mes inmediato siguiente, mediante la oportuna operación de formalización, a cuyo efecto se tramitarán las devoluciones de ingresos, en el concepto del IRPF, que sean procedentes por cada territorio, que se compensarán con el ingreso en el concepto de Operaciones del Tesoro anteriormente expresado.
  
Del mismo modo se procederá respecto de los saldos resultantes de las liquidaciones definitivas que se recogen en la regla 5ª anterior, que se añadirán a la operación de cancelación de los anticipos por entregas a cuenta que se realice en el mes inmediato siguiente al de su práctica.
  
3.8. Participación en los ingresos del Estado
  
Para el quinquenio 1997-2001 se establecen dos tramos de la participación de las Comunidades Autónomas en los ingresos del Estado, que se regirán por las reglas que se especifican a continuación.
  
3.8.1. Participación en los ingresos territoriales del IRPF
  
La tercera operación del Modelo es la atribución a la Comunidad Autónoma del tramo de participación en ingresos del Estado correspondiente a la recaudación territorial del IRPF. Esta atribución se sujeta a las siguientes reglas:
  
1ª Se establece una condición de subsidiariedad, en cuya virtud solamente se puede atribuir este tramo de la participación en ingresos del Estado a las Comunidades Autónomas cuyas respectivas Comisiones Mixtas hayan adoptado como propio el Modelo y, consecuentemente, hayan asumido la competencia para establecer en su territorio la tarifa complementaria del IRPF.
  
2ª Se establece asimismo una condición de suficiencia, por la cual para que una Comunidad Autónoma pueda acceder a este tramo debe tener capacidad previa de absorción del mismo. En consecuencia, para su fijación deberá cumplirse que el valor del término FTi''', en la fórmula (11) de la regla 4ª del epígrafe 3.7. sea positivo y superior al valor que resulte para este tramo en el año base, determinado según se establece en la regla 4ª siguiente.
  
Esta condición se recoge analíticamente expresando que han de cumplirse las dos condiciones siguientes:
  
Primera: FTi'''   
 0 (18)
  
Segunda: FTi'''   
 Piri (19)
  
3ª Cuando las condiciones recogidas en las reglas 1ª y 2ª precedentes se cumplan para una Comunidad Autónoma, se procederá a fijar su tramo de participación en los ingresos del Estado correspondiente a la recaudación territorial del IRPF.
  
4ª Para las Comunidades Autónomas que cumplan las dos condiciones recogidas en la regla 2ª anterior, el importe de este tramo se define, en el año base, como un 15 por 100 de la recaudación líquida del IRPF ingresada por sus residentes. En consecuencia, el valor del tramo en el citado año base será para cada Comunidad Autónoma un importe igual al computado para el término Tiri en la fórmula (11) de la regla 4ª del epígrafe 3.7., que se minorará de su financiación inicial por PIE mediante la siguiente operación:
  
  
  
 FTi''' - Piri (1996) = Pigi' (20)
  
Donde Piri(1996) es la valoración en el año base del tramo de participación en los ingresos territorializados del IRPF y Pigi' el valor que resulta en el citado año base para el tramo de la participación en los ingresos generales del Estado.
  
No obstante, al porcentaje del 15 por 100 señalado en el párrafo precedente le serán de aplicación coeficientes reductores conforme a lo que previene la regla 5ª siguiente.
  
5ª Para las Comunidades Autónomas en que no se cumpla la condición segunda reflejada bajo la referencia (19) de la regla 2ª, este tramo de la participación se fijará mediante la misma fórmula (20) de la regla 4ª precedente, pero aplicando un coeficiente reductor de 2/3 o 1/3, según proceda, al término Piri de la misma, siempre que el valor que se obtenga para el término Pigi' no resulte negativo.
  
Cuando, con la aplicación del coeficiente reductor 1/3, el valor resultante para el término Pigi' sea negativo, no será procedente la fijación de este tramo de la participación.
  
6ª Cuando a una Comunidad Autónoma no se haya fijado este tramo en el primer año del quinquenio, por no cumplirse las condiciones recogidas en la las reglas 2ª y 5ª, pero con posterioridad se incremente para ella el valor del término Pigi' por nuevos traspasos de servicios o cualquier otro hecho que produzca dicho incremento, de modo que sea posible la fijación del tramo de la participación en los ingresos territorializados del IRPF, con coeficiente reductor o sin él, sin que resulte valor negativo para el citado término Pigi', se podrá proceder a dicha fijación y a disminuir en igual cuantía el tramo de participación en ingresos generales del Estado, con efectos del ejercicio siguiente a aquél en que se realice la operación.
  
7ª El importe del tramo de participación en los ingresos territoriales del IRPF se determinará en los años del quinquenio por aplicación de la siguiente fórmula:
  
 Piri (x) = Piri(1996) . Imi (x) . Iai (x) (21)
  
Donde Piri (x) es el importe definitivo resultante para el tramo de participación del IRPF de la Comunidad i en el año x; Imi(x) es el índice de modulación o coeficiente corrector asignado a la Comunidad i en el año (x), que puede ser 1, 2/3 o 1/3; Iai(x) es el índice de actualización del tramo entre el año base y el año x, y se determina del modo siguiente:
  
 Iai (x) = IEirpfi(x) / IEirpfi (1996) . 0,85 (22)
  
Siendo IEirpfiix) e IEirpfi(1996) los ingresos del Estado por IRPF, en los años x y 1996, respectivamente, aportados por los declarantes residentes en el territorio de la Comunidad i, determinados con iguales criterios a los aplicados en la regla 4ª del epígrafe 3.7; el coeficiente 0,85 tiene por objeto homogeneizar ambos términos, ya que en 1996 el Estado percibe el 100 por 100 del impuesto y a partir de este año solamente el 85 por 100 del mismo.
  
La liquidación definitiva del tramo de participación en los ingresos territoriales del IRPF correspondiente a cada ejercicio se practicará cuando la AEAT disponga de los valores definitivos de los componentes de la fórmula (21).
  
El saldo que arroje la liquidación para cada Comunidad Autónoma se añadirá al que resulte de la liquidación definitiva de la participación en ingresos generales del Estado que se practique en el mismo ejercicio, y se hará efectivo o compensará, según proceda, de forma conjunta.
  
8ª Dado que la liquidación definitiva del tramo de participación en los ingresos territoriales del IRPF correspondiente a cada ejercicio solamente se podrá practicar finalizado dicho ejercicio, las Comunidades Autónomas que hayan accedido al tramo percibirán, con cargo a la Sección 32 de los Presupuestos Generales del Estado, anticipos en concepto de entrega a cuenta de la liquidación definitiva. La determinación en cada ejercicio de la cuantía de estos anticipos se efectuará mediante la siguiente operación:
  
 ACPIRi (x) = Piri(1996) . IaPIRi(x/1996) . 0,98 (23)
  
Siendo ACPIRi(x) el importe anual del anticipo a la Comunidad i, en concepto de entrega a cuenta del rendimiento en el año (x) del tramo de participación en los ingresos territoriales del IRPF; Piri (1996) ya se ha definido, si bien para determinar el importe de las entregas a cuenta en 1997 y, en su caso, en 1998, se aplicará la previsión disponible sobre su valor en las fechas respectivas; en cuanto al índice de actualización, dado que se trata de una participación en el tramo estatal del impuesto, se fija del modo siguiente:
  
 IaPIRi(x/1996) = IRPFPGE (x)/IRPFPGE(1996) (24)
  
Donde IRPFPGE(x) e IRPFPGE(1996) representan las previsiones de ingresos del Estado por IRPF en los años x y 1996 consignadas en sus Presupuestos.
  
El importe que se obtenga para el anticipo por la fórmula (23) se hará efectivo a cada Comunidad Autónoma mediante entregas por dozavas partes mensuales.
  
3.8.2. Participación en los ingresos generales del Estado
  
La participación de las Comunidades Autónomas en los ingresos generales del Estado es el mecanismo de cierre del Modelo, y su aplicación en el mismo se produce con las siguientes reglas.
  
1ª El tramo de la participación en valor del año base, para el primer año del quinquenio, se obtiene por aplicación del apartado que proceda entre los dos que a continuación se recogen:
  
a) Para las Comunidades Autónomas que accedan al tramo de participación en ingresos territorializados del IRPF, por aplicación de las reglas recogidas en el epígrafe 3.8.1. precedente.
  
b) Para las Comunidades Autónomas que no accedan al tramo de participación en ingresos territorializados del IRPF, se fijará en el valor que resulte para el término ñ FTi''' en la fórmula (11) de la regla 4ª del epígrafe 3.7.
  
2ª A partir del valor del tramo de la participación para cada Comunidad Autónoma, en el año base, se fijará el respectivo porcentaje de participación definitivo del quinquenio en los ingresos generales del Estado, PPIi(q), obtenido por cociente entre el citado valor y el de los ingresos tributarios del Estado ajustados estructuralmente en el mismo año base (ITAE(1996)).
  
 PPIi(q) = ( ñ FTi''' - Piri) / ITAE(1996) (25)
  
De conformidad con las reglas anteriores, el valor del término Piri será cero para las Comunidades Autónomas que no hayan accedido al tramo que representa.
  
Para las Comunidades Autónomas en que el valor del término ñ FTi''' sea negativo, el porcentaje PPIi(q) arrojado por la fórmula (25) representará la compensación que la Comunidad Autónoma debe abonar a favor del Estado como consecuencia del exceso de financiación recibido por los mecanismos del sistema.
  
3ª Los ITAE que se señalan en la regla 2ª precedente se definen como la suma de los ingresos del Estado por los Impuestos directos e indirectos (excluidos los susceptibles de cesión), las cuotas de la Seguridad Social y las cotizaciones al desempleo.
  
4ª Durante el quinquenio, serán causa de revisión del porcentaje de participación los motivos siguientes:
  
a) Traspaso a la Comunidad Autónoma de nuevos servicios, ampliaciones o revisiones de valoraciones de traspasos anteriores, acordados por la respectiva Comisión Mixta y aprobados por Real Decreto.
  
b) Efectividad de cesión de tributos de acuerdo con las reglas establecidas en la ley reguladora de la misma.
  
c) Posibilidad de establecimiento a favor de la Comunidad Autónoma del tramo de la participación en los ingresos territorializados del IRPF, de conformidad con las reglas establecidas en el epígrafe 3.8.1. precedente.
  
Cuando el porcentaje sea de compensación, por cumplirse lo previsto en el último párrafo de la regla 2ª anterior, únicamente será objeto de revisión por la causa especificada en el apartado a) anterior.
  
En el supuesto del apartado a), la revisión se efectuará de oficio por el Ministerio de Economía y Hacienda, de acuerdo con la valoración del traspaso, referida al año base, que se recoja en el respectivo Real Decreto. En los dos supuestos siguientes, para que la revisión se efectúe deberá ser solicitada por la Comunidad Autónoma y acordada por la respectiva Comisión Mixta.
  
En todos los casos, el nuevo valor obtenido para el porcentaje de participación (compensación) producirá efectos desde comienzos del ejercicio siguiente a aquél en que se haya efectuado su revisión.
  
5ª La revisión del porcentaje de participación se realizará del modo siguiente:
  
a) Se empleará la misma fórmula (25) utilizada para la fijación del porcentaje definitivo del quinquenio.
  
b) Del numerador se restará la recaudación obtenida en el año base en el territorio de la Comunidad por el tributo que se cede o el tramo de la participación en los ingresos territorializados del IRPF que se asume, o se sumará la valoración en pesetas del año base del nuevo servicio traspasado. El resultado que se obtenga representará el porcentaje de participación revisado.
  
Del mismo modo se procederá en la revisión del porcentaje de compensación cuando se produzcan traspasos de nuevos servicios.
  
6ª El valor definitivo del tramo de participación en los ingresos generales del Estado se determinará en los años del quinquenio por aplicación de la siguiente fórmula:
  
 Pigi'(x) = PPIi (q) . ITAE(x) (26)
  
Siendo Pigi'(x) el importe para la Comunidad Autónoma i, en el año x del quinquenio, de su tramo de participación en los ingresos generales del Estado, PPIi (q) el porcentaje definitivo de participación (o compensación) para el quinquenio vigente en el año x para la Comunidad Autónoma i; ITAE(x) el valor de los ITAE en el año (x), como se definen en la regla 3ª anterior.
  
Cuando el porcentaje de la Comunidad Autónoma sea de compensación, el resultado de la fórmula (26) anterior significará el importe que la Comunidad Autónoma debe abonar al Estado en dicho concepto, que se reflejará como un derecho del mismo en el capítulo IV de su Presupuesto de Ingresos.
  
Con excepción de lo dispuesto en el epígrafe 3.9., la liquidación definitiva del tramo de la participación, así como la relativa a la compensación, se efectuará cuando se disponga de los valores de los ITAE, aplicables en la fórmula (26), en el ejercicio siguiente al que se refieran.
  
Según previene la regla 7ª del epígrafe 3.8.1., la liquidación definitiva de la participación en ingresos del Estado que se realice en cada ejercicio recogerá el saldo de la liquidación del tramo de participación en el rendimiento territorial del IRPF que se practique en el mismo.
  
7ª A efectos de la inclusión en las Leyes de Presupuestos Generales del Estado, de las cifras relativas a las "entregas a cuenta" del tramo de la participación en ingresos generales del Estado o, en su caso, del importe provisional a recaudar por la compensación, se aplicará la misma fórmula (26), computando los valores del ITAE disponibles en la fecha de elaboración del respectivo Presupuesto.
  
Al resultado de dicha fórmula, para cada Comunidad Autónoma, se les aplicará el coeficiente 0,98 para determinar el importe de los créditos que deban figurar en el Estado de Gastos de los Presupuestos Generales del Estado, y, en su caso, en el Estado de Ingresos, capítulo IV.
  
En las Leyes de Presupuestos Generales del Estado se incluirán las normas para la disposición de los créditos correspondientes a las entregas a cuenta, para recaudar, en su caso, el importe provisional de la compensación, así como para efectuar las respectivas liquidaciones definitivas.
  
3.9. Valores definitivos de los mecanismos financieros para el año base 1996
  
Los porcentajes definitivos del quinquenio aplicables en 1 de enero de 1997 a cada Comunidad Autónoma, referentes a su participación en los ingresos generales del Estado, regulados en el epígrafe 3.8.2., se fijarán cuando se conozcan las valores definitivos de los términos Piri e ITAE(1996), y se incluirán en el primer Proyecto de Ley de Presupuestos Generales del Estado que se remita a las Cortes. Del mismo modo se procederá para fijar los valores definitivos, aplicables en 1 de enero de 1997 para cada Comunidad Autónoma, de la tarifa complementaria del IRPF y, en su caso, del tramo de participación en los ingresos territoriales de dicho impuesto.
  
  
Acuerdo segundo. Aplicación subsidiaria del Método
  
1. Aplicación subsidiaria del Método
  
El Modelo del sistema de financiación para el quinquenio 1997-2001, regulado en el acuerdo primero de este documento, se aplicará a las Comunidades Autónomas cuyas respectivas Comisiones Mixtas lo adopten como propio.
  
La financiación durante dicho quinquenio de las Comunidades Autónomas cuyas respectivas Comisiones Mixtas no hayan adoptado como propio el Modelo, se continuará rigiendo por el Método aprobado en el acuerdo de 20 de enero de 1992, que a estos efectos se considerará prorrogado.
  
En el caso de que una Comunidad Autónoma decida, con posterioridad al 31 de diciembre de 1996, solicitar que la respectiva Comisión Mixta adopte como propio el Modelo, y se apruebe el acuerdo en tal sentido, el Modelo le será de aplicación a partir del ejercicio siguiente a aquél en que se produzca dicho acuerdo.
  
  
Acuerdo tercero. Facultades normativas de las comunidades autónomas sobre los tributos cedidos
  
1. Puntos de conexión y competencia
  
Siendo el objetivo principal de la reforma del sistema el establecimiento de una corresponsabilidad fiscal, es necesario proceder a una revisión de la normativa estatal vigente, reguladora de la cesión efectiva de tributos y del alcance y condiciones de la misma, con la finalidad de ampliar sus actuales límites, respetando al mismo tiempo la estructura básica del sistema impositivo y las necesidades de coordinación tributaria entre las distintas Administraciones.
  
A tal fin, se procederá, en primer lugar, a reformar la Ley Orgánica 8/1980, de 22 de septiembre, de Financiación de las Comunidades Autónomas, en orden, fundamentalmente, a la consecución de los objetivos siguientes:
  
a) En primer lugar, se matizará el actual concepto de tributo cedido, especificando que la cesión puede ser total o parcial, según comprenda la totalidad de los hechos imponibles de un tributo o el rendimiento total de éste, o únicamente alguno o algunos de los hechos imponibles o una parte del rendimiento.
  
Asimismo, en la matización del concepto de tributo cedido se especificará que la cesión podrá comprender competencias normativas en los términos que determine la Ley de Cesión de Tributos.
  
b) En segundo lugar, se definirá con mayor precisión el conjunto de tributos susceptibles de cesión a las Comunidades Autónomas, dentro del cual quedará incluido el Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas como tributo parcialmente cedido.
  
c) En tercer lugar, la reforma de la LOFCA incidirá en la delimitación del marco general en el que se ha de encuadrar el régimen de competencias que podrán asumir las Comunidades Autónomas en relación a los tributos cedidos. Así, se mantendrá el actual régimen de delegación de competencias en materia de gestión, liquidación, recaudación, inspección y revisión de los tributos cedidos, excepto en el ámbito del IRPF, cuyas funciones permanecerán en la esfera competencial del Estado, ampliándose el alcance de la cesión a las competencias normativas en los términos que se exponen más adelante.
  
d) Por último, se incorporará a la LOFCA un régimen especial de resolución de los conflictos que puedan suscitarse entre el Estado y las Comunidades Autónomas, así como entre ellas, con motivo de la aplicación de los puntos de conexión y, consiguientemente, de la atribución del rendimiento de los tributos cedidos y del ejercicio de las competencias normativas y de gestión asociadas a la cesión.
  
En el contexto de la reforma de la LOFCA, cuyas líneas generales se acaban de exponer, se llevará a cabo una modificación integral de la vigente Ley reguladora de la Cesión de Tributos del Estado a las Comunidades Autónomas, a través de la cual se fijará el alcance y condiciones del nuevo sistema de cesión de tributos, caracterizado, fundamentalmente, por la extensión de la cesión a una parte del IRPF y por la atribución de competencias normativas a las Comunidades Autónomas en todos los tributos cedidos, incluyendo el mencionado IRPF.
  
En esencia, la nueva Ley de Cesión de Tributos, contemplará cada uno de los tributos cedidos en los términos que a continuación se indican.
  
1.1. Impuesto sobre el Patrimonio
  
En el Impuesto sobre el Patrimonio no se considera oportuno modificar el punto de conexión, de forma tal que éste continuará siendo el lugar de la residencia habitual de los sujetos pasivos. No obstante, sí se introducirán importantes novedades en cuanto al concepto de residencia habitual, no sólo en cuanto que el mismo sea de aplicación a este impuesto, sino a la totalidad de los tributos cedidos en los que opere dicho punto de conexión, y ello en los términos que se exponen más adelante en el Acuerdo cuarto, relativo al IRPF.
  
Por lo que se refiere a las competencias normativas de las Comunidades Autónomas, éstas alcanzarán a los aspectos siguientes:
  
a) Mínimo exento.
  
b) Tarifa, que, con los límites que se acuerden, deberá ser progresiva y tener como mínimo igual número de tramos que la del Estado, siendo idéntica a la de éste último en cuanto a la cuantía del primer tramo de base liquidable y tipo marginal mínimo.
  
1.2. Impuesto sobre Sucesiones y Donaciones
  
Al igual que sucede en el caso del Impuesto sobre el Patrimonio, tampoco parece oportuno introducir modificaciones sustanciales en los puntos de conexión del Impuesto sobre Sucesiones y Donaciones. Así, se mantendrán como puntos de conexión los siguientes:
  
1º. En las adquisiciones "mortis causa", el lugar de residencia habitual del causante.
  
2º. En las donaciones de bienes inmuebles, el territorio de la Comunidad Autónoma donde los mismos radiquen. En este ámbito, cabe significar, sin embargo, que quedarán asimiladas a donaciones de bienes inmuebles las donaciones de acciones de sociedades esencialmente tenedoras de bienes inmuebles.
  
3º. En las donaciones de derechos y bienes muebles, la residencia habitual del donatario.
  
En lo referente al concepto de residencia habitual, cabe remitirse, según lo indicado anteriormente, al Acuerdo cuarto, en materia de IRPF.
  
Por lo que se refiere a las competencias normativas en relación a este impuesto, las Comunidades Autónomas podrán regular la fijación de la tarifa, cuya estructura deberá ser progresiva; y, en el caso de adquisiciones "mortis causa", el establecimiento de reducciones de la base imponible.
  
La estructura de la tarifa deberá tener, como mínimo, igual número de tramos que la del Estado, siendo idéntica a la de éste último en cuanto a la cuantía del primer tramo de la base liquidable y tipo marginal mínimo.
  
1.3. Impuesto sobre Transmisiones Patrimoniales y Actos Jurídicos Documentados
  
En el Impuesto sobre Transmisiones Patrimoniales y Actos Jurídicos Documentados es propósito mantener una estructura de puntos de conexión sustancialmente análoga a la hasta ahora vigente, introduciéndose algunas modificaciones, las más significativas de las cuales serían las siguientes:
  
a) En los documentos notariales sometidos a la cuota gradual del gravamen de actos jurídicos documentados, el rendimiento corresponderá a la Comunidad Autónoma en cuya circunscripción radique el Registro en el que deba procederse a la inscripción o anotación de los bienes.
  
b) En la modalidad transmisiones patrimoniales cuando comprenda transmisiones de valores en los supuestos previstos en el artículo 108 de la Ley 24/1988, de 28 de julio, del Mercado de Valores, el rendimiento corresponderá a la Comunidad Autónoma en la que radiquen los bienes inmuebles del activo de la entidad cuyos valores se transmiten.
  
En cuanto a las facultades normativas, en el Impuesto sobre Transmisiones Patrimoniales, las Comunidades Autónomas podrán regular el tipo impositivo en la transmisión de bienes inmuebles, así como en la constitución y cesión de derechos reales que recaigan sobre los mismos; y por lo que se refiere al gravamen de actos jurídicos documentados, aquéllas podrán regular el tipo de gravamen de los documentos notariales.
  
1.4. Tributos sobre el Juego
  
En relación a las distintas tasas y exacciones que integran el conjunto de tributos sobre el juego, tampoco se considera oportuno modificar los puntos de conexión que han venido operando hasta este momento.
  
Sin embargo, sí se considera coherente con la situación actualmente existente, dotar de mayor capacidad normativa a las Comunidades Autónomas en relación a estos tributos, razón por la cual se propone que dicha capacidad normativa alcance a las exenciones, base imponible, tipos de gravamen, cuotas fijas, bonificaciones y devengo, así como los aspectos de gestión, liquidación, recaudación e inspección.
  
  
  
Acuerdo cuarto. Facultades normativas de las comunidades autónomas en el IRPF
  
1. Facultades normativas en el Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas
  
Como se ha señalado, el cambio más importante que se introduce en el sistema de financiación consiste en la introducción del principio de corresponsabilidad fiscal, mediante la atribución a las Comunidades Autónomas de la facultad de establecer en su respectivo territorio una tarifa propia y deducciones en el IRPF.
  
Sin duda, esta medida constituye una profunda modificación del status quo vigente. Sin solución de continuidad, se produce la transición desde un escenario basado en la competencia exclusiva de la Hacienda estatal en materia de normativa tributaria hasta el nuevo modelo, que va a permitir a las Comunidades Autónomas responsabilizarse sobre la figura impositiva más importante del sistema tributario: el IRPF.
  
La novedad parece evidente: la distribución del IRPF entre la Hacienda estatal y las Comunidades Autónomas no se limita al reparto del rendimiento recaudatorio, sino que abarca también a las tareas de dirección de la gestión, en los términos que se indican más adelante, y alcanza a las facultades de regulación referidas a determinados elementos esenciales del impuesto.
  
En concreto, se propone como punto de conexión en el Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas la residencia habitual de los sujetos pasivos, que se expone en el epígrafe siguiente.
  
Por lo que se refiere a las competencias normativas que quedarán atribuidas a las Comunidades Autónomas, en esencia las mismas alcanzarán a los aspectos siguientes:
  
a) La tarifa complementaria, que se denominará tarifa autonómica una vez que la adopten como propia las respectivas Comisiones Mixtas, individual y conjunta, aplicable a la base liquidable regular, con los siguientes límites:
  
- Su estructura deberá ser progresiva.
  
- Sólo podrá establecerse una individual y otra conjunta.
  
- La cuota resultante de aplicar a la base liquidable regular la tarifa complementaria individual o conjunta aprobada por la Comunidad autónoma, no podrá ser superior o inferior, en un 20 por 100, a la cuota que, respectivamente, resultaría de aplicar a la misma base la tarifa complementaria individual o conjunta a la que se refiere el párrafo siguiente.
  
Si una Comunidad Autónoma no regulara para un período impositivo alguna de las modalidades de la tarifa complementaria, se aplicará la que a estos efectos se determinen por la Ley 18/1991, de 6 de junio, del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas.
  
b) Las deducciones por circunstancias personales y familiares, por inversiones no empresariales y por aplicación de renta, que decidan crear, con el límite de no provocar, directa o indirectamente, una minoración del gravamen efectivo de alguna o algunas categorías de renta. Las deducciones empresariales serán las establecidas en la normativa del impuesto sobre sociedades.
  
2. Residencia habitual
  
Según se ha indicado, la residencia habitual de las personas físicas va a operar como punto de conexión en la mayor parte de los tributos, tanto en los ya cedidos a las Comunidades Autónomas, como en el Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas. Esta circunstancia sería suficiente, por sí sola, para procurar establecer un régimen de residencia habitual conducente a dotar al sistema de tributos cedidos en su conjunto del mayor grado posible de estabilidad y seguridad, tendente a evitar en lo posible fenómenos artificiales de deslocalización. Además, debe añadirse, ahora, la nueva circunstancia constituida por la atribución de competencias normativas a las Comunidades Autónomas, la cual va a contribuir decisivamente al diseño de un escenario, que puede propiciar la producción de tales fenómenos de deslocalización.
  
Por todo ello, el nuevo sistema de cesión de tributos que se propone hace especial énfasis en abordar una regulación exhaustiva, objetiva y cierta del concepto de residencia habitual, a cuyo fin se introducirán las siguientes reglas de aplicación sucesiva, determinantes de dicho concepto:
  
1ª. Permanencia en el territorio de la Comunidad Autónoma, ligada a la vivienda del sujeto.
  
2ª. Lugar donde el sujeto pasivo tenga su núcleo principal de interés.
  
3ª. Ultima residencia declarada a efectos tributarios.
  
Además, el régimen sucintamente expuesto irá acompañado de una norma adicional cuya única finalidad será la de evitar la elusión fiscal mediante la movilidad artificial de la residencia habitual.
  
Con ello se colma un vacío normativo reiteradamente denunciado.
  
  
Acuerdo quinto. Participación de las comunidades autónomas en la gestión tributaria del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas y de otros tributos
  
1. Criterios generales
  
El Acuerdo del Consejo de 7 de octubre de 1993 introdujo en el sistema una nueva fórmula, por la que se desdobló la participación en los ingresos del Estado en dos tramos, con la finalidad de atribuir a las Comunidades Autónomas una alícuota del 15 por 100 del rendimiento del IRPF en su respectivo territorio.
  
Simultáneamente, el Consejo adoptó un segundo Acuerdo, como complemento del anterior, sobre "Integración de las Comunidades Autónomas en la Agencia Estatal de Administración Tributaria" (AEAT), por el que recomendó la participación efectiva de las mismas en las tareas de gestión del IRPF mediante la creación y puesta en funcionamiento de dos órganos:
  
1º La Comisión Mixta de Gestión del IRPF, a nivel central, para diseñar la política general de gestión del impuesto y establecer las directrices para su gestión respecto a los planes de inspección, el tratamiento informático y las tareas de información y asistencia al contribuyente; y,
  
2º Los Órganos de Relación, a nivel territorial, con la misión de garantizar el cumplimiento de las directrices emanadas de la Comisión Mixta de Gestión y de colaborar en la gestión del impuesto, participando en los planes de inspección y en las tareas de información y asistencia al contribuyente.
  
La Ley 21/1993, de 29 de diciembre, de Presupuestos Generales del Estado para 1994, recogió en su artículo 103 la regulación de los órganos de participación antes señalados, incorporando así al ordenamiento jurídico vigente la recomendación del Consejo.
  
En el período transcurrido desde su creación, puede decirse que el funcionamiento de ambos órganos, y también el de los distintos Órganos de Relación a nivel territorial, ha sido muy desigual, tanto en lo relativo al número de reuniones celebradas, como en lo concerniente a los problemas abordados.
  
Por otra parte, la orientación que se imprimió al sistema de financiación por el Acuerdo de 7 de octubre de 1993 era el primer paso para una reforma más profunda. De ahí que el Consejo, como ya se ha señalado, encargase a un Grupo de expertos independientes la elaboración de un Libro Blanco sobre los problemas del sistema y las medidas de reforma. El Informe fue entregado en marzo de 1995 y, respecto a la gestión tributaria, se pronunció proponiendo la creación de una Administración Tributaria Integrada (ATI) de la Hacienda estatal y las de las Comunidades Autónomas, que tendría a su cargo la gestión y recaudación de los tributos, que en su mayoría pasarían a ser tributos compartidos entre ambas Administraciones Públicas.
  
Como la creación de la ATI no se justificaría sin que los tributos actualmente repartidos entre los dos niveles de Administración pasaran a ser compartidos, y esta última medida comporta, sin duda, importantes dificultades que exigen un análisis minucioso y al mismo tiempo extenso, con las consiguientes exigencias de plazo que en este momento no parecen disponibles, hay que admitir que para el próximo quinquenio no es posible acometer medidas tan complejas, cuya adopción podrá producirse a medio plazo mediante la implantación de un modelo de gestión tributaria integrada, precedido de un período de aproximación de los distintos ámbitos de gestión.
  
En definitiva, la reforma del sistema de financiación para el próximo quinquenio 1997-2001 no puede incluir la implantación de la gestión tributaria integrada, conservando las reglas básicas actualmente vigentes sobre la participación de las Comunidades Autónomas en la AEAT; pero ello no obsta para que contemple medidas que supongan una clara mejora de la regulación actual y el consiguiente avance en la eficacia y eficiencia de los órganos mixtos, relativas tanto al contenido de su tarea como a su estructura.
  
2. El nuevo esquema de participación de las CC.AA. en la AEAT
  
A la vista de las consideraciones anteriores, se propone un nuevo esquema de participación de las Comunidades Autónomas en las funciones de gestión tributaria desarrolladas por la AEAT. Este esquema toma como principios básicos los siguientes:
  
1º Gestión por las Comunidades Autónomas de los tributos propios y los tributos cedidos por el Estado.
  
2º Gestión por la AEAT del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas, tanto en su tarifa general como en su tarifa complementaria.
  
De acuerdo con estos dos principios, se plantea la adopción de las siguientes medidas respecto a los Órganos Mixtos de Coordinación y Gestión Tributaria, en relación con las Comunidades Autónomas que asuman la cesión del IRPF:
  
A) Supresión de las Comisiones Coordinadoras previstas en los artículos 24 y 26 de las Leyes 41/1981, de 28 de octubre, y 30/1983, de 28 de diciembre, de Cesión de Tributos del Estado a la Generalitat de Cataluña y a las Comunidades Autónomas, respectivamente.
  
B) Supresión de las Oficinas de Colaboración, Coordinación y Enlace previstas en el artículo 19. 3 de ambas leyes.
  
C) Sustitución de la actual Comisión Mixta de Gestión del IRPF, por una Comisión Mixta de Coordinación de la Gestión Tributaria, que tendrá las siguientes funciones:
  
a) Realizar los estudios que resulten procedentes para una adecuada articulación estructural y funcional del régimen autonómico en el marco fiscal estatal y elaborar criterios generales de armonización de las políticas normativas del Estado y de las Comunidades Autónomas en materia del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas y de los demás tributos cedidos y de las relativas a su gestión.
  
b) Analizar e informar los anteproyectos de leyes que modifiquen la regulación del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas y los demás tributos cedidos. A estos efectos, la administración General del Estado y las autonómicas se comunicarán mutuamente, por intermedio de la Secretaría Técnica Permanente de la Comisión y con la suficiente antelación, los referidos anteproyectos.
  
c) Diseñar la política general de gestión del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas y establecer directrices para su aplicación.
  
d) Elaborar criterios para la resolución de las eventuales distorsiones o conflictos que puedan surgir en relación con la aplicación de los puntos de conexión y la delimitación del ámbito de aplicación de los tributos.
  
e) Establecer criterios uniformes de actuación, así como para la coordinación gestora e intercambio de información entre las Comunidades Autónomas y entre éstas y la Hacienda del Estado y, en general, velar por la aplicación de las normas sobre coordinación contenidas en la presente Ley.
  
f) Coordinar los criterios de valoración a efectos tributarios.
  
g) Emitir los informes que le solicite el Consejo de Política Fiscal y Financiera de las Comunidades Autónomas, el Ministerio de Economía y Hacienda o las Consejerías de Economía y Hacienda de las Comunidades Autónomas.
  
h) Evaluar los resultados de la gestión de los tributos cedidos y de la actuación de los Consejos Territoriales de Dirección para la Gestión Tributaria.
  
i) Realizar los estudios, análisis, informes o cualquier otro tipo de actuación que se estime precisa en materia de regulación o aplicación de los tributos cedidos a las Comunidades Autónomas.
  
La Comisión Mixta de Coordinación de la Gestión Tributaria dependerá directamente del Presidente de la Agencia Estatal de Administración Tributaria y estará integrada por seis representantes de la Agencia Estatal de Administración Tributaria, dos de los demás centros dependientes de la Secretaría de Estado de Hacienda y por un representante de cada una de las Comunidades Autónomas de régimen común que hayan asumido la cesión del IRPF.
  
Para la adopción de los acuerdos, la representación del Estado en la Comisión Mixta contará con igual número de votos que la de las Comunidades Autónomas. No obstante lo anterior, la aprobación de directrices y criterios de actuación en materias de regulación o gestión de los tributos cedidos cuya competencia esté atribuida a las Comunidades Autónomas, requerirá adicionalmente la aprobación mayoritaria de los representantes de las Comunidades afectadas por las mismas.
  
D) Sustitución de los actuales Órganos de Relación por los Consejos Territoriales de Dirección para la Gestión Tributaria, en los términos siguientes:
  
Se crearán los Consejos Territoriales de Dirección para la Gestión Tributaria que desarrollarán, en relación con la aplicación de los tributos cedidos distintos del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas, en el ámbito de la respectiva Comunidad Autónoma y de acuerdo con las directrices emanadas de la Comisión Mixta de Coordinación de la Gestión Tributaria, las funciones de coordinación informativa entre ambas Administraciones y de colaboración y coordinación de la gestión tributaria.
  
En aquellos ámbitos en que se produzcan la cesión parcial del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas en los términos previstos en la ley, los Consejos Territoriales de Dirección para la Gestión Tributaria desempeñarán, además, en relación con este tributo, en la esfera de las decisiones que correspondan a los órganos territoriales de la Agencia Estatal de la Administración Tributaria y de acuerdo con las directrices de la Comisión Mixta de Coordinación de la Gestión Tributaria, las siguientes funciones:
  
a) La dirección de la gestión del mencionado Impuesto.
  
b) El análisis y valoración de los resultados de su aplicación.
  
c) El estudio de las propuestas y la adopción de las decisiones que contribuyan a la mejora de su gestión.
  
d) La formulación a la dirección de la Agencia Estatal de Administración Tributaria de propuestas orientadas a la mejora de la adecuación a la gestión de los medios disponibles.
  
Estos Consejos se integrarán en la estructura de la correspondiente Delegación Especial de la Agencia Estatal de Administración Tributaria.
  
Los Consejos Territoriales tendrán la siguiente composición:
  
Tres representantes de la Agencia Estatal de Administración Tributaria y dos de la respectiva Comunidad Autónoma; un representante de la Agencia Estatal de Administración Tributaria será el Delegado Especial de la misma, quien presidirá el Consejo Territorial.
  
Por razón de los asuntos a tratar podrán ser convocadas a las reuniones otras personas con voz, pero sin voto.
  
El funcionamiento de los Consejos se ajustará a las siguientes normas:
  
a) Se reunirán, al menos, una vez cada trimestre, a solicitud de cualquiera de las dos partes representadas, salvo que el propio Consejo Territorial establezca una periodicidad inferior.
  
b) Los acuerdos se adoptarán por mayoría. No obstante, se requerirá acuerdo entre ambas Administraciones para, de acuerdo con las directrices de la Comisión Mixta de Coordinación de la Gestión Tributaria, adoptar las siguientes decisiones en relación con el Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas:
  
- La incorporación a los programas anuales de control en vía de gestión de aspectos o parámetros que se deriven de la cesión parcial del tributo.
  
- La incorporación al plan nacional de inspección, de aquellos programas particularizados que puedan derivarse de la cesión parcial del impuesto.
  
- La adecuación de las campañas de publicidad y de información y asistencia al Contribuyente a las características singulares de la aplicación del impuesto en cada Comunidad Autónoma.
  
- La adecuación de las campañas de información al ciudadano sobre el resultado de la gestión en el respectivo ámbito.
  
- La adaptación de los criterios generales sobre aplazamientos al ámbito de la respectiva Comunidad Autónoma.
  
- Cualquier otra que se considere pertinente.
  
  
Acuerdo sexto. Asignaciones de nivelación de los servicios públicos fundamentales
  
1. Creación del Grupo de Trabajo para la instrumentación de las asignaciones de nivelación
  
El Consejo de Política Fiscal y Financiera acuerda la creación de un Grupo de Trabajo, que deberá elaborar y elevar a la aprobación del Consejo, dentro del año 1997, una propuesta de instrumentación jurídica, financiera y presupuestaria de las asignaciones de nivelación de los servicios públicos fundamentales, a las que se refiere el artículo 15 de la LOFCA.
  
Este Grupo de Trabajo estará integrado por representantes de todas las Comunidades Autónomas, así como de la administración Central del Estado, pudiéndose delegar en un comité de estudio o grupo de trabajo más reducido la realización de tareas tales como la obtención y análisis de determinada información, trabajos preparatorios, exploración y evaluación previa de las diversas alternativas, y otros cometidos similares que permitan llevar a cabo una labor más fecunda en las sesiones que posteriormente celebre el pleno del Grupo de Trabajo.
  
  
Acuerdo séptimo. Establecimiento de instrumentos de solidaridad que garanticen la evolución y distribución de los recursos del Modelo
  
1. Objetivos
  
El Consejo de Política Fiscal y Financiera considera que la aplicación del Modelo debe ir acompañada del establecimiento de determinadas garantías, ya que la profunda reforma que se acomete con el sistema regulado en el Acuerdo primero, basado en la corresponsabilidad fiscal, implica la falta de referencias empíricas sobre las previsiones de comportamiento de los nuevos mecanismos, con el consiguiente riesgo de que se produzcan distorsiones financieras, y aconseja la adopción de medidas en el momento inicial, que actúen preventivamente para eliminar los potenciales desequilibrios antes de que se produzcan. Estos riesgos se relacionan, especialmente, con tres elementos esenciales del sistema.
  
En primer lugar, hay que adoptar prevenciones sobre la posibilidad de que la evolución de la financiación por los nuevos mecanismos de corresponsabilidad fiscal, la tarifa complementaria del IRPF y la participación en los ingresos territoriales del impuesto, resulte significativamente inferior a la evolución de los mecanismos hasta ahora vigentes, o presente una senda irregular que genere dificultades temporales pero no por ello despreciables.
  
En segundo término, hay que tener en cuenta que el nuevo régimen del sistema no debe traducirse en pérdida o minoración de su capacidad global en la generación de recursos, o dicho en otros términos, la adopción del Modelo ha de estar necesariamente acompañada de un razonable grado de seguridad, para cada Comunidad Autónoma, en la conservación de su potencial financiero.
  
Por último, el panorama futuro presenta, como una modificación sustancial que debe producirse en el primer bienio, la homologación competencial de todas las Comunidades Autónomas respecto a los servicios que financia el sistema, debido al traspaso a las del artículo 143 de las competencias y servicios en materia de educación no universitaria. Esta circunstancia exige la simultánea equiparación financiera, de modo que se elimine la división actual de las Comunidades Autónomas en dos bloques, que hasta ahora ha sido una constante del sistema. Para que ello sea posible, debería igualarse para todas las Comunidades Autónomas la ponderación de las variables que intervienen en la distribución y asignación inicial de los recursos, pero la negociación para la revisión del sistema, posterior a dicho traspaso de los servicios educativos, no se producirá hasta el quinquenio 2002-2006. Sin embargo, hasta que llegue el momento inicial de dicho período, tampoco parece posible mantener durante tres años las importantes diferencias que existen en algunos aspectos de las citadas ponderaciones, en especial los referentes a la variable población, puesto que, en definitiva, no puede ignorarse que los servicios públicos tienen por destinatarios a los ciudadanos.
  
A la vista de estas necesidades, el Consejo acuerda que se establezca un Fondo de Garantía (en adelante Fondo), que se integra entre los mecanismos de solidaridad del sistema, con lo que al mismo tiempo que se avanza en la autonomía financiera se garantiza la conservación del equilibrio financiero y la suficiencia para aquellas Comunidades Autónomas que, de otro modo, no podrían mantener su participación relativa en el conjunto de los recursos.
  
Este Fondo se dotará en los Presupuestos Generales del Estado a partir del ejercicio 1998 en base a las previsiones elaboradas sobre las pautas de comportamiento de los mecanismos del Modelo, con el objeto de poder hacer efectivas a las Comunidades Autónomas las compensaciones que procedan por aplicación de las reglas que a continuación se establecen.
  
2. Aplicaciones del Fondo de Garantía
  
En coherencia con los objetivos señalados para el Fondo, sus recursos se aplicarán a la cobertura de las siguientes garantías:
  
a) La evolución financiera de los recursos proporcionados por los nuevos mecanismos de la corresponsabilidad fiscal: tarifa complementaria del IRPF y participación en los ingresos territoriales del mismo.
  
b) La suficiencia dinámica del sistema, traducida en la relación entre la evolución de los recursos proporcionados por el Modelo a una Comunidad Autónoma y los recibidos por el conjunto de todas.
  
c) La aproximación financiera tras la incidencia de los traspasos de los servicios educativos en la distribución relativa de los recursos, referida a la relación entre la financiación existente y la evolución de la población.
  
2.1. Límite mínimo de evolución de los recursos por IRPF
  
En el conjunto del quinquenio, cada Comunidad Autónoma deberá obtener un crecimiento de los recursos proporcionados por la tarifa complementaria del IRPF y, en su caso, la participación territorializada en dicho impuesto, igual, como mínimo, al incremento que, en el mismo período, haya experimentado el PIB estatal expresado en términos nominales.
  
En caso de que el referido incremento del PIB arroje un valor superior al experimentado por la recaudación del Estado por IRPF en el mismo período quinquenal, la garantía de crecimiento mínimo de la financiación de cada Comunidad Autónoma por los mecanismos del impuesto, será del 90 por 100 de citado incremento del IRPF estatal.
  
Si bien la cobertura de la garantía se refiere exclusivamente a los resultados globales alcanzados por cada Comunidad Autónoma en el conjunto del quinquenio, su aplicación se producirá anualmente, teniéndose en cuenta, a este solo efecto, el resultado de la respectiva financiación acumulada. En consecuencia, cada año del quinquenio se practicará la liquidación con las siguientes reglas:
  
1ª Se determinarán los índices que expresen, sobre el valor respectivo del año base, el de los valores acumulados hasta el año que se liquida, de las siguientes variables:
  
a) El rendimiento obtenido por la Comunidad Autónoma, por los mecanismos del IRPF. A este respecto, en caso de que haya hecho en algún momento uso de su potestad normativa, se computará el rendimiento que hubiese obtenido si no hubiese hecho el citado uso.
  
b) La recaudación líquida del Estado por el IRPF.
  
c) El PIB del Estado en términos nominales.
  
2ª De los índices recogidos en las letras b) y c) precedentes se tomará como prevalente el menor. Si el menor es el recogido en la letra b), su valor se reducirá en un diez por ciento del resultado de restarle las unidades expresivas del ordinal correspondiente, en el quinquenio, del año que se liquida.
  
3ª Al índice resultante de la operación de la regla anterior se le restará el índice de la letra a) de dicha regla.
  
4ª Si la diferencia obtenida en la regla 3ª anterior es cero o negativa, y en los años precedentes el Estado no hubiese pagado cantidad alguna a la Comunidad Autónoma con cargo al Fondo, no producirá efecto. En caso de que el Estado hubiese satisfecho a la Comunidad Autónoma cantidades en alguno de los años precedentes, con cargo al Fondo, ésta deberá devolverle dichas cantidades siempre que no hayan sido objeto de devolución anterior.
  
5ª Si la diferencia obtenida en la regla 3ª precedente es positiva, la Comunidad Autónoma percibirá, con cargo al Fondo de Garantía, el importe que resulte del producto de dicha diferencia, aplicado a los recursos señalados en el año base a la misma en concepto de mecanismos del IRPF, minorado, en su caso, en los importes pagados por el Estado en años anteriores, con cargo al Fondo, que no se hayan compensado por devolución.
  
2.2. Garantía de suficiencia dinámica
  
La garantía de la suficiencia dinámica tiene como objetivo eliminar las desviaciones indeseables, en el reparto del volumen total de recursos entre las Comunidades Autónomas, debidas a la acción conjugada del diferente peso relativo de los mecanismos financieros del sistema para cada una de ellas y las distintas tasas de evolución de dichos mecanismos. En concreto, se garantiza a cada Comunidad Autónoma que, en el período quinquenal 1997-2001, el incremento de sus recursos, computables a efectos de la garantía, no será inferior al noventa por ciento del incremento que experimenten los recursos computables del conjunto de las Comunidades Autónomas.
  
Por recursos computables se entiende la suma de los derivados de la participación en ingresos generales del Estado, el tramo autonómico del IRPF y la participación en los ingresos territoriales del mismo. A estos efectos, el rendimiento de la tarifa complementaria del IRPF se computará considerando igual normativa, respecto a tipos y deducciones, que la establecida en la ley del impuesto para el caso de que no se ejercite por la Comunidad Autónoma la potestad normativa. En caso contrario, se determinará teóricamente el rendimiento que se obtendría por dicha tarifa aplicando la citada normativa recogida en la ley del impuesto.
  
La liquidación de la garantía se efectuará cuando, transcurrido el quinquenio, se disponga de los valores de las variables que permitan realizar las liquidaciones definitivas del último año de los mecanismos del sistema, y el resultado que se obtenga, si tiene signo acreedor para la Comunidad Autónoma, se incluirá como partida de dichas liquidaciones y se abonará conjuntamente. En caso de que el resultado tenga signo deudor, se considerará de valor cero.
  
La liquidación de la garantía se efectuará aplicando la siguiente fórmula:
  
GSDi = 5FTi' + [5FTi' {1+((Fqt-5Fbt)/5Fbt)} -5FTi' ] 0,9 - Fqi (1)
  
Donde GSDi es el resultado quinquenal de la garantía de suficiencia dinámica para la Comunidad i; FTi' es un término incluido en la fórmula (9) del epígrafe 3.5. del Modelo, que ya se ha definido; Fqt es la financiación obtenida en el conjunto del quinquenio por todas las Comunidades Autónomas y por los mismos mecanismos que integran el cálculo del término FTi' anteriormente definido; Fbt es la financiación total asignada en el año base a todas las Comunidades Autónomas por los repetidos mecanismos; y Fqi es la financiación total real en el quinquenio de la Comunidad Autónoma determinada, en su caso, por aplicación de la tarifa complementaria recogida en la ley del Estado.
  
Sin perjuicio del carácter quinquenal de la garantía, la comprobación de la existencia de desviaciones y, por ende, la aplicación material del Fondo, se efectuará anualmente en el momento de la liquidación definitiva correspondiente a cada ejercicio del quinquenio, procediéndose con el resultado del modo siguiente:
  
1º Para ello, se aplicará la misma formulación (1), si bien adecuando los valores de los términos y de los coeficientes al año de referencia. Si el resultado obtenido es cero o negativo, y en los años precedentes el Estado no hubiese pagado cantidad alguna a la Comunidad Autónoma con cargo a la garantía, no producirá efecto. En caso de que el Estado hubiese satisfecho a la Comunidad Autónoma cantidades en alguno de los años precedentes, con cargo a la garantía, ésta deberá devolverle dichas cantidades siempre que no hayan sido objeto de devolución anterior.
  
2º Si el resultado obtenido es positivo, la Comunidad Autónoma percibirá, con cargo a la garantía, el importe de dicha diferencia, minorado, en su caso, en los importes pagados por el Estado en años anteriores, con cargo a la misma, que no se hayan compensado por devolución.
  
2.3. Capacidad de cobertura de la demanda de servicios públicos
  
El objetivo del Fondo es disminuir las diferencias que puedan existir entre las Comunidades Autónomas en la financiación por habitante, una vez que se haya producido el traspaso de los servicios de Educación a las Comunidades Autónomas del artículo 143.
  
En tanto no se disponga de estudios y análisis que permitan fijar criterios que garanticen niveles similares de prestación de servicios, y una vez que se haya producido el traspaso de servicios de educación, el fondo garantizará una financiación mínima por habitante.
  
La garantía se define expresando que, en el quinto año del quinquenio, la financiación por habitante que disfrute una Comunidad Autónoma, por los mecanismos del sistema, no podrá ser inferior al 90 por 100 de la financiación media por habitante del conjunto de las Comunidades Autónomas. Para determinar el valor de los citados mecanismos se computará el rendimiento de los tributos cedidos y tasas con criterio normativo; los dos tramos de la participación en los ingresos del Estado por su valor real; y el rendimiento de la tarifa complementaria del IRPF por su valor real para las Comunidades que en el quinto año del quinquenio estén aplicando igual normativa, respecto a tipos y deducciones, que la establecida en la ley del impuesto para el supuesto de que no se ejercite por la Comunidad Autónoma la potestad normativa. En caso contrario, se determinará teóricamente el rendimiento que se obtendría por dicha tarifa aplicando la citada normativa recogida en la ley del impuesto.
  
No obstante, la garantía se aplicará a partir del año 1998, bajo las siguientes reglas:
  
1ª Será condición necesaria que se haya producido el traspaso de los servicios de Educación a las Comunidades del artículo 143.
  
2ª En caso de que se cumpla la condición precedente, para determinar el importe de la garantía para cada Comunidad Autónoma se aplicará la fórmula que a continuación se expresa:
  
 GCDSxi = (Fxt/ Pxt) 0,9 - (Fxi / Pxi) (2)
  
Donde GCDSxi es el resultado de la garantía de cobertura de la demanda de servicios para la Comunidad i en el año x; Fxt Fxi son la financiación total de las quince Comunidades y de la Comunidad i, en el año x, respectivamente; Pxt y Pxi significan la población de las quince Comunidades Autónomas y de la Comunidad i en el año x del quinquenio (última conocida).
  
3ª Si el resultado obtenido por la fórmula anterior es negativo, tendrá valor cero. Si es positivo, significa el importe bruto a percibir por la Comunidad Autónoma, y para hacerlo efectivo se le aplicará el coeficiente siguiente:
  
  
- Si se trata del año 1998, 0,25.
  
- Si se trata del año 1999, 0,50.
  
- Si se trata del año 2000, 0,75.
  
- Si se trata del año 2001, 1,00
  
2.4. Reglas de prioridad y exclusión en la aplicación de las garantías
  
Las garantías desarrolladas en los epígrafes 2.1, 2.2 y 2.3. precedentes se aplicarán observando las siguientes reglas de prioridad y exclusión:
  
1ª En primer lugar se determinará y aplicará la garantía relativa al límite mínimo de evolución de los recursos por IRPF.
  
2ª Los importes abonados por aplicación de la garantía del límite mínimo de evolución de los recursos por IRPF se considerará, para las Comunidades Autónomas perceptoras, como financiación computable a efectos de determinar su posición respecto a las garantías de suficiencia dinámica y cobertura de la demanda de servicios públicos. Al contrario, dichos importes abonados no se computarán a efectos de determinar las medias que constituyen referencia del cálculo de las garantías citadas de suficiencia dinámica y cobertura de la demanda de servicios públicos.
  
3ª Cuando una Comunidad Autónoma resulte, según los cálculos previos, con derecho a recibir recursos por la garantía de suficiencia dinámica y también por la destinada a la cobertura de la demanda de servicios públicos, percibirá solamente la que sea de mayor importe.
  
4ª Dado que el denominador común del Fondo de Garantía, en sus tres aplicaciones, es suplir posibles deficiencias, de carácter puntual y naturaleza eventual, en ningún caso se consolidará en los mecanismos del sistema.
  
  
Acuerdo octavo. Aplicación del sistema de financiación de las comunidades autónomas de régimen común a la ciudad autónoma de Ceuta
  
1. Aplicación del sistema de financiación de las Comunidades Autónomas de régimen común a la Ciudad Autónoma de Cheuta
  
El Consejo, previa deliberación de sus miembros, acuerda que el Modelo del sistema de financiación que se aprueba en el Acuerdo primero de esta misma sesión, sea de aplicación a la Ciudad Autónoma de Cheuta, una vez que se hayan traspasado a la misma servicios del Estado cuyo coste acumulado, en valores del año base del quinquenio 1997-2001, permita ir asignándole sucesivamente los mecanismos de financiación de dicho Modelo, de acuerdo con lo establecido al respecto en su Estatuto de Autonomía y observando sus especialidades económicas y fiscales. Hasta que no se cumpla la condición anteriormente expresada se aplicará el sistema transitorio regulado en la Disposición transitoria primera de la LOFCA.
  
  
Acuerdo noveno. Aplicación del sistema de financiación de las comunidades autónomas de régimen común a la ciudad autónoma de Melilla
  
1. Aplicación del sistema de financiación de las Comunidades Autónomas de régimen común a la Ciudad Autónoma de Melilla
  
El Consejo, previa deliberación de sus miembros, acuerda que el Modelo del sistema de financiación que se aprueba en el Acuerdo primero de esta misma sesión, sea de aplicación a la Ciudad Autónoma de Melilla, una vez que se hayan traspasado a la misma servicios del Estado cuyo coste acumulado, en valores del año base del quinquenio 1997-2001, permita ir asignándole sucesivamente los mecanismos de financiación de dicho Modelo, de acuerdo con lo establecido al respecto en su Estatuto de Autonomía y observando sus especialidades económicas y fiscales. Hasta que no se cumpla la condición anteriormente expresada se aplicará el sistema transitorio regulado en la Disposición transitoria primera de la LOFCA.
  
  
Voto particular que formula el consejero de Economía y Hacienda de la Comunidad Autónoma de E.xtremadura.
  
"La Junta de Extremadura a la que represento debe votar en contra de los acuerdos definidores del modelo de financiación autonómica para el quinquenio 1997-2001, por los siguientes motivos:
  
1º. El Gobierno de España deliberadamente, ha conducido la negociación con una intención, manifiesta, de ocultación de datos, de alteración de las pocas cifras que ha aportado cuantificando el sistema y su reparto. De hecho, hasta el día de hoy no se nos ha entregado la última propuesta de acuerdo que, naturalmente, no hemos podido evaluar y, descaradamente, vulnerando la ley, se nos pide un pronunciamiento.
  
2º. La articulación técnica de la cesión, en particular la del IRPF, producirá paraísos fiscales y, seguramente, guerras tributarias entre unas Comunidades y otras, como ya está ocurriendo entre el Estado y las Comunidades Forales o entre éstas y las de régimen común, sin que se solucionen, por otra parte, los colonialismos fiscales actualmente existentes, que permiten que la renta generada en un territorio tribute en otra Comunidad. Tampoco se soslaya la tutela administrativa que los Tribunales Económico-Administrativos ejercen sobre las Comunidades Autónomas.
  
La determinación del domicilio tributario propuesta es extraordinariamente ambigua y en nada garantiza ni salva la elusión fiscal de contribuyentes en busca de territorios fiscales más benignos.
  
3º. El nuevo sistema de financiación hace gravitar el aumento de la autonomía financiera, exclusivamente sobre el IRPF. Consideramos, de acuerdo con la filosofía que inspiró en su día la LOFCA, que el IRPF nunca debió ser objeto de cesión, por tratarse de un Impuesto personal que grava la Renta de los ciudadanos con un carácter progresivo. Vincular la financiación autonómica a la recaudación territorializada de dicho impuesto, constituye un factor peligroso para la equidad, que hará aumentar las diferencias interregionales y que, además, lleva aparejada la disminución de recursos para la Hacienda estatal y, en consecuencia, la disminución de su potencial redistribuidor.
  
4º. El otorgamiento de capacidad normativa sobre el IRPF, aún hace más pernicioso el nuevo sistema. No sólo las Comunidades Autónomas tendrán diferencias sustanciales en su financiación, también los ciudadanos soportarán una carga fiscal diferente, según cual sea su territorio de residencia. Algunas Comunidades Autónomas verán aumentar sus recursos por mayor actividad económica y, paradójicamente, podrán reducir la carga fiscal de sus ciudadanos. Es un paso importante más, en la ruptura de la igualdad ante la Ley Tributaria.
  
5º. El Modelo no sólo comportará diferencias financieras. También altera la distribución del poder político en la relación entre Comunidades Autónomas y Administración Central. El grado de autonomía financiera que se alcanza con la cesión del IRPF es enormemente dispar entre unas y otras Comunidades Autónomas. Mientras algunas Comunidades alcanzan su total autonomía financiera en el primer año, a otras se nos condena a no tenerla nunca, con una dependencia casi total de los Presupuestos Generales del Estado.
  
De esa forma, unas Comunidades Autónomas tendrán autonomía financiera, y, por tanto, autonomía política, y otras ni lo uno ni lo otro.
  
6º. En ningún modo debe asociarse nuestro rechazo al IRPF, con una falta de voluntad para buscar una mayor autonomía financiera. Creemos que ésta debe hacerse sin quebrar el principio de solidaridad, buscando aquellas figuras impositivas que tienen un reparto más homogéneo en el territorio, y pueden conducir a una autonomía real para todas las Comunidades Autónomas. Existen tributos indirectos que aportarían al sistema un volumen igual de recursos que el IRPF, sin la dispersión "per cápita" que presenta este último, debido a su naturaleza progresiva.
  
7º. La corresponsabilidad fiscal que se alcanza con este acuerdo es engañosa, pues no hay una gestión tributaria por parte de las Comunidades Autónomas de la tarifa autonómica del IRPF. La AEAT se reserva la gestión íntegra tanto del tramo estatal, como del autonómico.
  
La participación de las Comunidades Autónomas en la AEAT no deja de ser un mero parche teórico, con el que se pretende "maquillar" de corresponsabilidad un Acuerdo que sólo comporta diferencias y ganancias financieras para determinadas Comunidades Autónomas, precisamente, las de mayor nivel de actividad económica.
  
Demandamos una participación efectiva en la AEAT como forma de corresponsabilizarnos de todas las Administraciones en una mejor gestión y eficiencia de los ingresos públicos. Queremos una Agencia Tributaria Integrada, donde participen los tres niveles de Administración, y no una mera decisión de participación nominalista, que no real, como se propone en el Acuerdo.
  
8º. Nada se dice en el documento sobre el FCI, ni sobre su cuantía, ni sobre su reparto, siendo en este punto un retroceso sobre el acuerdo de 1992. En efecto, en 1992, el Consejo de Política Fiscal y Financiera pactó y el gobierno de turno aceptó y respetó que, independientemente cual fuera la inversión civil del Estado, la cuantía del fondo tendría como límite inferior 128.800 millones de pesetas, garantía que desaparece en este acuerdo.
  
9º. De igual manera, tampoco se alude al reparto del FCI, que, como se sabe, a pesar de ser un fondo nacional que pretende equilibrar la renta y riqueza de las Comunidades Autónomas, lo cierto es que de él se están financiando algunas que están muy por encima de la media nacional, lo que produce que ese fondo financie el fomento de desigualdades internas.
  
10º. Lo mismo se puede decir del llamado Fondo de Nivelación, cuantificado a última hora en 10.000 millones de pesetas. Mientras la autonomía se concede plena a determinadas Comunidades Autónomas, la Solidaridad expresada a través del Fondo de Nivelación de Servicios Públicos queda reducida a la creación de un Grupo de Trabajo, para repartir tan exigua cantidad, claramente insuficiente.
  
11º. La actual negociación se ha establecido como la imposición de un modelo diseñado por una Comunidad Autónoma frente a los intereses de los demás, primando una falsa idea de corresponsabilidad fiscal sobre el principio de Solidaridad, tres veces repetido en nuestra Norma Fundamental, transformando un impuesto personal en un impuesto territorial o, lo que es lo mismo, transformando el concepto de solidaridad interpersonal en un concepto de solidaridad interterritorial.
  
Por todo ello nos oponemos. La Junta de Extremadura quiere un sistema de financiación con suficiencia y autonomía para todos, que no sea discriminatorio, que no provoque desequilibrios territoriales y que asegure la solidaridad y la vertebración entre las diferentes Comunidades del Estado.
  
Rechazamos este nuevo modelo, generador de desigualdades, que asienta la financiación autonómica en la capacidad fiscal de los territorios, y no en la necesidad de sus ciudadanos para ser receptores de prestaciones públicas.
  
Defendemos el principio de que todos los ciudadanos, si realizan el mismo esfuerzo fiscal, tengan acceso a un mismo nivel en la prestación de servicios públicos, sea cual sea su lugar de residencia.
  
En consecuencia, el Gobierno Extremeño, manifiesta su intención de plantear un recurso de inconstitucionalidad, como garantía para reponer los principios constitucionales que creemos son vulnerados: el principio contributivo de capacidad de pago, el principio de igualdad y el principio de solidaridad".
  
Por lo que, de conformidad con lo establecido en el artículo 10.2 del Reglamento de Régimen Interior del Consejo, se publica para general conocimiento.
  
  
Madrid, 24 de marzo de 1997
  
  
El presidente del Consejo de Política Fiscal
  
y Financiera de las Comunidades Autónomas,
  
RODRIGO DE RATO Y FIGAREDO
  
Ministro de Economía y Hacienda



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI