Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 4681, del 30-01-2004 (2004/865)

RESOLUCIÓ de 29 de gener de 2004, de la Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació, per la qual s'establixen els servicis essencials mínims, amb ocasió de la vaga plantejada en l'empresa Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV), que afecta el personal de conducció de trens i tramvies en els centres de treball de València i es xifra en 280 els treballadors afectats.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/res/2004/01/29/(1)/dof/vci/html**

### Dades del document

Número de DOGV
:   4681

Data del DOGV
:   30-01-2004

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2004/865

CVE


Data del document
:   29-01-2004

Organisme emissor
:   Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * [Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana](javascript:void(0))
    * [València](javascript:void(0))
    * [transport ferroviari](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))
    * [vaga](javascript:void(0))

RESOLUCIÓ de 29 de gener de 2004, de la Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació, per la qual s'establixen els servicis essencials mínims, amb ocasió de la vaga plantejada en l'empresa Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV), que afecta el personal de conducció de trens i tramvies en els centres de treball de València i es xifra en 280 els treballadors afectats. [2004/865]
  
Vist l'escrit de comunicació de vaga de 16 de gener del 2004, subscrit pel senyor Jaime Baeschlin Martínez, en representació del Sindicat Independent Ferroviari (SIF) i el senyor José Soto Hernández, en representació del Sindicat Ferroviari, que anuncia convocatòria de vaga, plantejada en l'empresa Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) que afectarà 280 treballadors, en els dies i les hores dels mesos de febrer i març del 2004, que s'especifiquen a continuació,
  
- Febrer
  
2 de febrer: de 7 h a 9.30 h.
  
4 de febrer: de 12.45h a 15.15h.
  
6 de febrer: de 7 h a 9.30 h.
  
9 de febrer: de 7 h a 9.30 h.
  
11 de febrer: de 7 h a 9.30 h.
  
13 de febrer: de 7 h a 9.30 h.
  
16 de febrer: de 12.45 h a 15.15 h.
  
18 de febrer: de 7 h a 9.30 h.
  
20 de febrer: de 7 h a 9.30 h.
  
23 de febrer: de 7 h a 9.30 h.
  
25 de febrer: de 12.45 h a 15.15 h.
  
27 de febrer: de 7 h a 9.30 h.
  
- Març
  
1 de març: de 7 h a 9.30 h.
  
3 de març: de 7 h a 9.30 h.
  
5 de març: de 12.45 h a 15.15 h.
  
8 de març: de 7 h a 9.30 h i de 12.45 h a 15.15 h.
  
10 de març: de 12.45 h a 15.15 h.
  
11 de març: de 12.45 h a 15.15 h.
  
12 de març: de 7 h a 9.30 h i de 12.45 h a 15.15 h.
  
13 de març: de 12.45 h a 15.15 h.
  
15 de març: de 7 h a 9.30 h.
  
16 de març: de 7 h a 9.30 h. i de 12.45 h a 15.15 h.
  
17 de març: de 0 h a 3 h i de 12.45 h a 15.15 h i de 18 h a 24 h.
  
18 de març: de 0 h a 3 h, de 7 h a 10 h, de 12.45 h a 15.15 h i de 20 h a 24 h.
  
19 de març: de 0 h a 4 h, de 12.45 h a 15.15 h, de 20 h a 24 h.
  
20 de març: de 0 h a 3 h.
  
22 de març: de 7 h. a 9.30 h.
  
24 de març: de 12.45 h. a 15.15 h.
  
26 de març: de 7 h. a 9.30 h.
  
29 de març: de 7 h. a 9.30 h.
  
31 de març: de 7 h. a 9.30 h.
  
I havent complit el preavís preceptiu establit en la legislació vigent.
  
Atés que reunides les parts en el Tribunal d'Arbitratge Laboral de la Comunitat Valenciana, en acte de conciliació realitzat amb la finalitat d'evitar la vaga plantejada, no s'ha aconseguit acord, la qual cosa es formalitza per mitjà d'Acta subscrita a l'efecte el dia 29 de gener del 2004, a pesar d'haver existit per part de l'empresa oferta de sotmetre l'assumpte a un arbitratge voluntari.
  
Atés que l'empresa FGV presta el servici públic de transport de viatgers a distintes poblacions de la Comunitat Valenciana, que afecta no sols l'activitat laboral i econòmica d'esta, sinó també la lliure circulació i accés al treball dels usuaris, i particularment d'aquells que no disposen de mitjans propis de locomoció i necessiten desplaçar-se per diferents motius i que d'això es deriva el caràcter essencial de la prestació d'estos servicis per a la Comunitat.
  
Vist que la competència per a disposar les mesures necessàries per al funcionament del servici públic establida en l'art. 10 del Reial Decret Llei 17/1977, de 4 de març, correspon al Consell de la Generalitat Valenciana i per delegació a la Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació, en virtut del que disposa el Reial Decret 4105/1982, de 29 de desembre, i el Decret 112/2003 d'11 de juliol, del Govern Valencià, pel qual s'aprova el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació, i de conformitat amb el que establixen els arts. 28.2, 148.1.5a i 149.1.7a de la Constitució Espanyola i l'art. 33.1 i 38 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana aprovat per Llei Orgànica 5/1982, d'1 de juliol.
  
Vist que el dret fonamental a la vaga, (art. 28.2 CE), no és absolut i il·limitat, sinó que el seu abast, jerarquia i «limitabilitat» tenen diferent significació, per la qual cosa, d'acord amb la Doctrina del Tribunal Suprem, ha d'establir-se una graduació jeràrquica entre estos, atenent a les ?característiques- dels que estan en pugna, (STS 29-V-95, RJ 4395).
  
En la limitació de l'exercici de vaga per altres drets i pel respecte de béns constitucionalment protegits, el Tribunal Constitucional ha determinat en la sentència de 8 d'abril de l98l, desplegada posteriorment, entre altres, per les sentències núm. 26 i 33/81, 51 53/86, 27/89 i 43/90, que en la mesura en què la destinatària, i creditora dels servicis afectats per la vaga és la comunitat sencera i que estos són al mateix temps essencials per a ella, aquella no pot imposar el sacrifici dels interessos dels destinataris dels servicis mencionats, entenent que el dret de la comunitat a estes prestacions vitals és prioritari respecte del dret de vaga, sense que, d'altra banda, la consideració d'un servici com essencial signifique la supressió d'este dret per als treballadors ocupats en tal servici, sinó només l'adopció de les garanties necessàries per al seu manteniment; assenyalant-se finalment que si la vaga ha de mantindre una capacitat de pressió suficient com per a aconseguir els seus objectius enfront de l'empresa, en principi destinatària del conflicte, no ha de ser-li afegida la pressió addicional del dany innecessari que sofrix la comunitat com a usuària dels servicis públics.
  
Vist que d'acord amb doctrina constitucional reiterada, la naturalesa essencial d'un servici, ho és, no tant per la naturalesa de l'activitat que es realitza, sinó per la dels interessos a la satisfacció de la qual es dirigix la prestació de què es tracta, i que han de ser essencials els béns i interessos satisfets, perquè el servici siga essencial, la qual cosa ens situa en el lliure exercici dels drets fonamentals i de les llibertats públiques i en el lliure gaudi dels béns constitucionalment protegits, que en l'àmbit en què es concreta esta resolució, es traduïx en la llibertat de moviment en condicions de seguretat en el territori afectat per la vaga convocada, la qual cosa obliga a considerar l'extensió territorial, la duració temporal, el personal afectat i l'existència de circumstàncies concurrents, perquè no és òbviament el mateix una vaga d'unes hores, que una de caràcter indefinit, o que afecte algunes línies, o que s'estenga a la totalitat de la xarxa, o que afecte alguns o tots els membres del personal.
  
En este sentit, ha de tindre's en compte que la lliure circulació i accés al treball, la llibertat de desplaçament dels ciutadans i també la classe i el nombre de treballs que hagen de realitzar-se per a cobrir els drets i llibertats que el servici satisfà, així com el tipus de garanties que ha d'adoptar-se, no poden determinar-se de forma apriorística, sinó després d'una valoració i ponderació dels béns i/o drets afectats, de l'àmbit personal, funcional o territorial de la vaga, de la seua duració i la resta de circumstàncies que concorren per a aconseguir el major equilibri entre el dret de vaga i aquells altres béns que el mateix servici essencial satisfà. (Sentència del Tribunal Superior de Justícia de Madrid de 12-11-1997, núm. 1147/1997)
  
La present convocatòria de vaga es planteja com ampliació de la que es va realitzar durant 24 dies dels mesos de novembre i desembre de 2003, i gener de 2004, i es projecta la seua realització durant febrer i març d'enguany, la qual cosa determina l'abast de la ?afectació- del bé essencial que es ?danya?, i s'ha de considerar, a més de l'àmplia extensió temporal en la qual s'altera la prestació del servici essencial, les hores en què la vaga està anunciada, d'entrada i eixida del treball d'un considerable nombre de la població. Però ha de ser tinguda així mateix en compte, la gravetat que suposa l'afectació de tot el període de les festes de Falles, en el qual, una gran afluència de turistes, se suma als usuaris habituals del tren, la qual cosa, com ha establit el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, permet considerar especialment el període mencionat.
  
Vist que si bé la continuïtat del servici ha de quedar assegurada durant la vaga, l'establiment dels servicis mínims ha de realitzar-se amb un criteri restrictiu, sense pretendre aconseguir el nivell de funcionament habitual, i que ha d'existir una raonable adequació o proporcionalitat entre la protecció de l'interés de la comunitat i la restricció imposada a l'exercici del dret de vaga, entre els sacrificis que s'imposen als vaguistes i els que patisquen els usuaris, (SSTC 51/86, 53/86, i 123/90, entre altres).
  
De tot el que s'ha assenyalat es conclou que en l'adopció de les mesures necessàries per a assegurar-ne el funcionament, segons establix el paràgraf segon de l'art. 10. del RD 17/1977 mencionat, ha de conjugar-se l'atenció dels servicis essencials per a la comunitat amb l'exercici del dret de vaga dels treballadors per a la defensa dels seus interessos, per la qual cosa s'ha de limitar este en la justa i estricta mesura per al manteniment del dit servici, manteniment que implica únicament la prestació dels treballs necessaris per a la cobertura mínima dels drets, llibertat o béns que el mateix servici satisfà, però sense aconseguir el nivell de rendiment habitual, ni assegurar el seu funcionament normal. El Tribunal Constitucional establix que els servicis mínims afecten la part de l'activitat que es jutja no susceptible d'interrupció per a no danyar irremeiablement els drets fonamentals, les llibertats públiques i els béns protegits constitucionalment.
  
Vist que encara que per descomptat, l'administració no qüestiona el dret dels sindicats, minoritaris en l'empresa, a convocar la vaga, ni el dret subjectiu de vaga del col·lectiu de treballadors de què es tracta, en la fixació dels servicis mínims, esta autoritat laboral ha de valorar, no sols les argumentacions recollides en els paràgrafs anteriors, sinó altres factors, entre els quals es troben, l'extensió en el temps del conflicte (qualificat pels mateixos com ampliació de convocatòria de vaga ?efectiva- des de novembre del 2003), que ve repercutint en els usuaris del servici públic d'una manera excessiva, quasi en el límit del que pot considerar-se abusiu, la singular posició que ocupa en l'empresa el personal de conducció de trens i tramvies (el cessament del qual en l'activitat suposa la pràctica ?aturada- de l'activitat principal d'esta), els dies i les hores de vaga convocats dels mesos de febrer i març de 2004, i, finalment, el fet que esta convocatòria de vaga coincidisca amb la negociació del desé conveni col·lectiu de la Comissió Negociadora de la qual formen part, a més dels sindicats majoritaris en l'empresa, els convocants.
  
Vist que les festes de Falles a la ciutat de València comporten una massiva afluència de persones i per tant s'altera substancialment el desenvolupament normal de la vida ciutadana que afecta entre altres aspectes el trànsit per mitjà de vehicles particulars com a conseqüència del tancament al trànsit de distints carrers de la ciutat en pro de visites de vianants als centenars de monuments i casals fallers. Esta situació irroga un major protagonisme al transport públic de viatgers efectuat per l'empresa ferroviària, la qual cosa obliga a esta a establir «trens especials» a fi d'atendre millor a la demanda que d'això es deriva; els dits trens en uns casos s'intercalen entre les circulacions regulars ?com són els que coincidixen per a actes tan significatius com la mascletà i l'ofrena- i en altres casos constituïxen una prolongació dels servicis ordinaris. En eixe context el percentatge dels servicis mínims que cal garantir ha de prendre en consideració necessàriament la totalitat dels trens ordinaris i especials, perquè en un altre cas la incidència o efectes de la vaga tindria majors efectes i majors perjudicis per als ciutadans que utilitzen este mitjà de transport, trencant-se així l'equilibri desitjable entre el dret de vaga i els usuaris d'este servici públic de transport.
  
Havent acreditat l'empresa ferroviària que en les festes falleres de l'any 2003, durant els dies que s'indiquen en els quadres corresponents a les línies 1, 3 i 4, que s'adjunten com annex, el nombre de trens que van circular va ser el que es menciona per a cada una d'elles, el percentatge que s'establix en la present resolució s'aplicarà en tot cas, sobre el nombre total dels dits trens.
  
Vist que, tenint en compte allò que s'ha assenyalat, i amb la finalitat de fer compatible el dret de vaga dels treballadors i el de l'usuari del servici essencial de transport, s'han fixat servicis mínims en un 66% de les circulacions ordinàries dels trens i tramvies corresponents a cada franja horària de cada u dels dies de vaga, excepte els dies, 15, 16, 17, 18 i 19 de març, en relació amb aquells que es considera adequat un percentatge del 70% de les circulacions reals mencionades.
  
Vist que els anteriors percentatges de servicis mínims no comprenen els trens de treball i de reposicionament, entenent per estos últims els que atenen la necessitat organitzativa de situar el material mòbil en els punts adequats per a poder reiniciar la circulació ferroviària a l'acabament dels períodes de vaga, segons els gràfics existents, perquè en un altre cas s'estendrien els efectes de la vaga més enllà de les franges horàries en les quals s'ha convocat.
  
Vist que en la present resolució s'han complit totes les prescripcions legals de caràcter general, així com les específiques reguladores de matèria concreta, resolc.
  
Primer
  
Als efectes previstos en l'apartat 2n de l'article 10é del Reial Decret Llei 17/1977, de 4 de març, i disposicions concordants, es determinen les mesures necessàries per a assegurar els servicis essencials mínims que haurà de prestar el personal en els centres de treball de València de l'empresa Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, durant els dies i parades convocades de vaga i que s'especifiquen en el preàmbul d'esta resolució, mentre dure la situació de vaga.
  
Els servicis essencials mínims que hauran de prestar-se són els següents:
  
S'establix un seixanta-sis per cent de les circulacions ordinàries dels trens i tramvies corresponents a cada franja horària de cada u dels dies de vaga, excepte els dies 15, 16, 17, 18 i 19 de març.
  
Parades convocades per als dies 15, 16, 17, 18 i 19 de març, ambdó inclusivament (festes de Falles), s'establix un setanta per cent de les circulacions reals dels trens i tramvies - conforme a les dades que figuren en el punt sisé - corresponents a cada franja horària de cada dia de vaga.
  
No s'integren en el còmput per als dits percentatges els denominats ?trens materials?, és a dir aquells que no transporten viatgers i especialment els coneguts com trens de ?reposicionament?.
  
A l'empresa, una vegada escoltat el Comité de Vaga, correspondrà la determinació d'estos servicis, que hauran de prestar-se amb els mitjans personals estrictament necessaris per a assegurar la seua prestació en condicions de màxima seguretat, i tant l'empresa com el Comité de Vaga es responsabilitzaran del compliment d'estos servicis essencials mínims
  
Segon
  
Els servicis essencials establits en la present resolució, no podran ser pertorbats per alteracions o parades del personal designat per a la seua prestació. En cas de produir-se seran considerats il·legals i els que els ocasionen incorreran en responsabilitat, que els serà exigida d'acord amb l'ordenament jurídic vigent.
  
El que disposa el paràgraf anterior no suposarà cap limitació dels drets que la normativa reguladora de la vaga reconega el personal en la dita situació no empleat en la cobertura dels servicis mínims establits, ni tampoc afectarà la tramitació o els efectes de les peticions que motiven la vaga.
  
Tercer
  
Que es notifique la present resolució als sindicats convocants, al Comité de Vaga, a l'empresa i a la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.
  
Quart
  
La present resolució tindrà efectes immediats des de la data de notificació a les parts interessades.
  
Que s'advertisca amb la notificació a les parts que la present resolució és definitiva en via administrativa i contra ella es podrà interposar recurs contenciós administratiu davant del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, en el termini de deu dies següents a la notificació, de conformitat amb el que disposen els articles 114 i següents que establix el procediment per a la protecció dels drets fonamentals de la persona en la Llei 29/1998, de 13 de juliol, Reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa (BOE 167, de 14/07/1998).



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 4681, del 30-01-2004 (2004/865)

RESOLUCIÓN de 29 de enero de 2004, de la Conselleria de Economía, Hacienda y Empleo, por la que se establecen los servicios esenciales mínimos, con ocasión de huelga planteada en la empresa Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV), afectando al personal de conducción de trenes y tranvías en los centros de trabajo de valencia, cifrándose en 280, los trabajadores afectados.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**VIGENTE**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/res/2004/01/29/(1)/dof/spa/html**

### Datos del documento

Número DOGV
:   4681

Fecha DOGV
:   30-01-2004

Sección del DOGV
:   I. DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   2004/865

CVE


Fecha del documento
:   29-01-2004

Organismo emisor
:   Conselleria de Economía, Hacienda y Empleo

Tipo de documento
:   Resolución

Descriptores 

:   * [Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana](javascript:void(0))
    * [València](javascript:void(0))
    * [transporte ferroviario](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))
    * [huelga](javascript:void(0))

RESOLUCIÓN de 29 de enero de 2004, de la Conselleria de Economía, Hacienda y Empleo, por la que se establecen los servicios esenciales mínimos, con ocasión de huelga planteada en la empresa Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV), afectando al personal de conducción de trenes y tranvías en los centros de trabajo de valencia, cifrándose en 280, los trabajadores afectados. [2004/865]
  
Visto el escrito de comunicación de huelga de 16 de enero de 2004, suscrito por don Jaime Baeschlin Martínez, en representación del Sindicato Independiente Ferroviario (SIF) y don José Soto Hernández, en representación del Sindicato Ferroviario, que anuncia convocatoria de huelga, planteada en la empresa Ferrocarriles de la Generalitat Valenciana (FGV) que afectará a 280 trabajadores, en los días y horas de los meses de febrero y marzo de 2004, que se especifican a continuación,
  
- Febrero
  
2 de febrero: de 7 h a 9.30 h.
  
4 de febrero: de 12.45h a 15.15h.
  
6 de febrero: de 7 h a 9.30 h.
  
9 de febrero: de 7 h a 9.30 h.
  
11 de febrero: de 7 h a 9.30 h.
  
13 de febrero: de 7 h a 9.30 h.
  
16 de febrero: de 12.45 h a 15.15 h.
  
18 de febrero: de 7 h a 9.30 h.
  
20 de febrero: de 7 h a 9.30 h.
  
23 de febrero: de 7 h a 9.30 h.
  
25 de febrero: de 12.45 h a 15.15 h.
  
27 de febrero: de 7 h a 9.30 h.
  
- Marzo
  
1 de marzo: de 7 h a 9.30 h.
  
3 de marzo: de 7 h a 9.30 h.
  
5 de marzo: de 12.45 h a 15.15 h.
  
8 de marzo: de 7 h a 9.30 h y de 12.45 h a 15.15 h.
  
10 de marzo: de 12.45 h a 15.15 h.
  
11 de marzo: de 12.45 h a 15.15 h.
  
12 de marzo: de 7 h a 9.30 h y de 12.45 h a 15.15 h.
  
13 de marzo: de 12.45 h a 15.15 h.
  
15 de marzo: de 7 h a 9.30 h.
  
16 de marzo: de 7 h a 9.30 h. y de 12.45 h a 15.15 h.
  
17 de marzo: de 0 h a 3 h y de 12.45 h a 15.15 h y de 18 h a 24 h.
  
18 de marzo: de 0 h a 3 h, de 7 h a 10 h, de 12.45 h a 15.15 h y de 20 h a 24 h.
  
19 de marzo: de 0 h a 4 h, de 12.45 h a 15.15 h, de 20 h a 24 h.
  
20 de marzo: de 0 h a 3 h.
  
22 de marzo: de 7 h. a 9.30 h.
  
24 de marzo: de 12.45 h. a 15.15 h.
  
26 de marzo: de 7 h. a 9.30 h.
  
29 de marzo: de 7 h. a 9.30 h.
  
31 de marzo: de 7 h. a 9.30 h.
  
Y habiendo dado cumplimiento al preaviso preceptivo establecido en la legislación vigente.
  
Resultando que reunidas las partes en el Tribunal de Arbitraje Laboral de la Comunidad Valenciana, en acto de conciliación celebrado con la finalidad de evitar la huelga planteada, no se ha logrado acuerdo, lo que se formaliza mediante Acta celebrada al efecto el día 29 de enero de 2004, pese a haber existido por parte de la empresa oferta de someter el asunto a un arbitraje voluntario.
  
Resultando que la empresa FGV presta el servicio público de transporte de viajeros a distintas poblaciones de la Comunidad Valenciana, afectando no sólo a la actividad laboral y económica de la misma, sino también a la libre circulación y acceso al trabajo de los usuarios, y particularmente de aquellos que no disponen de medios propios de locomoción y precisan desplazarse por diferentes motivos derivándose de ello el carácter esencial de la prestación de estos servicios para la comunidad.
  
Considerando que la competencia para disponer las medidas necesarias para el funcionamiento del servicio público establecida en el art. 10 del Real Decreto Ley 17/1977, de 4 de marzo, corresponde al Consell de la Generalitat Valenciana y por delegación a la Conselleria de Economía, Hacienda y Empleo, en virtud de lo dispuesto en el Real Decreto 4105/1982, de 29 de diciembre, y el Decreto 112/2003 de 11 de julio, del Gobierno Valenciano, por el que se aprueba el Reglamento Orgánico y Funcional de la Conselleria de Economía, Hacienda y Empleo, y de conformidad con lo establecido en los arts. 28.2, 148.1.5ª y 149.1.7ª de la Constitución Española y el Art. 33.1 y 38 del Estatuto de Autonomía de la Comunidad Valenciana aprobado por Ley Orgánica 5/1982, de 1 de julio.
  
Considerando que el derecho fundamental a la huelga, (art. 28.2 CE), no es absoluto e ilimitado, sino que su alcance, jerarquía y «limitabilidad», ostentan diferente significación, por lo que, de acuerdo con la doctrina del Tribunal Supremo, debe establecerse una graduación jerárquica entre los mismos, atendiendo a las ?características- de los que están en pugna, (STS 29-V-95, RJ 4395).
  
En la limitación del ejercicio de huelga por otros derechos y por el respeto de bienes constitucionalmente protegidos, el Tribunal Constitucional ha determinado en su sentencia de 8 de abril de l98l, desarrollada posteriormente, entre otras, por las sentencias nº 26 y 33/81, 51 53/86, 27/89 y 43/90, que en la medida en que la destinataria, y acreedora de los servicios afectados por la huelga es la comunidad entera y que éstos son al mismo tiempo esenciales para ella, aquella no puede imponer el sacrificio de los intereses de los destinatarios de los citados servicios, entendiendo que el derecho de la comunidad a estas prestaciones vitales es prioritario respecto del derecho de huelga, sin que, por otra parte, la consideración de un servicio como esencial signifique la supresión de este derecho para los trabajadores ocupados en tal servicio, sino solo la adopción de las garantías precisas para su mantenimiento; señalándose finalmente que si la huelga ha de mantener una capacidad de presión suficiente como para lograr sus objetivos frente a la empresa, en principio destinataria del conflicto, no debe serle añadida a la misma la presión adicional del daño innecesario que sufre la comunidad como usuaria de los servicios públicos.
  
Considerando que de acuerdo con doctrina constitucional reiterada, la naturaleza esencial de un servicio, lo es, no tanto por la naturaleza de la actividad que se despliega, sino por la de los intereses a cuya satisfacción se dirige la prestación de que se trata, debiendo ser esenciales los bienes e intereses satisfechos, para que el servicio sea esencial, lo que nos sitúa en el libre ejercicio de los derechos fundamentales y de las libertades públicas y en el libre disfrute de los bienes constitucionalmente protegidos, que en el ámbito en el que se concreta esta resolución, se traduce en la libertad de movimiento en condiciones de seguridad en el territorio de afectado por la huelga convocada, lo que obliga a considerar la extensión territorial, la duración temporal, el personal afectado y la existencia de circunstancias concurrentes, pues no es obviamente lo mismo una huelga de unas horas, que una de carácter indefinido, o que afecte a algunas líneas, o que se extienda a la totalidad de la red, o que afecte a algunos o a todos los miembros del personal.
  
En este sentido, debe tenerse en cuenta que la libre circulación y acceso al trabajo, la libertad de desplazamiento de los ciudadanos y también la clase y número de trabajos que hayan de realizarse para cubrir los derechos y libertades que el servicio satisface, así como el tipo de garantías que ha de adoptarse, no pueden determinarse de forma apriorística, sino tras una valoración y ponderación de los bienes y/o derechos afectados, del ámbito personal, funcional o territorial de la huelga, de su duración y demás circunstancias que concurren para alcanzar el mayor equilibrio entre el derecho de huelga y aquellos otros bienes que el propio servicio esencial satisface. (Sentencia del Tribunal Superior de Justicia de Madrid de 12-11-1997, nº: 1147/1997)
  
La presente convocatoria de huelga se plantea como ampliación de la que se desarrolló durante 24 días de los meses de noviembre y diciembre de 2003, y enero de 2004, proyectándose su realización durante febrero y marzo del presente año, lo que determina el alcance de la ?afectación- del bien esencial que se ?daña?, debiendo considerar, además de la amplia extensión temporal en la que se altera la prestación del servicio esencial, las horas en las que la huelga está anunciada, de entrada y salida del trabajo de un considerable número de la población. Pero debe ser tenido asimismo en cuenta, la gravedad que supone la afectación de todo el período de las fiestas de fallas, en el que, una gran afluencia de turistas, se suma a los usuarios habituales del tren, lo que, como ha establecido el Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, permite considerar especialmente el citado período.
  
Considerando que si bien la continuidad del servicio debe quedar asegurada durante la huelga, el establecimiento de los servicios mínimos ha de realizarse con un criterio restrictivo, sin pretender alcanzar el nivel de funcionamiento habitual, debiendo existir una razonable adecuación o proporcionalidad entre la protección del interés de la comunidad y la restricción impuesta al ejercicio del derecho de huelga, entre los sacrificios que se imponen a los huelguistas y los que padezcan los usuarios, (SSTC 51/86, 53/86, y 123/90, entre otras).
  
De cuanto se ha señalado se concluye que en la adopción de las medidas necesarias para asegurar el funcionamiento de los mismos, según establece el párrafo segundo del art. 10. del RD 17/1977 mencionado, debe conjugarse la atención de los servicios esenciales para la comunidad con el ejercicio del derecho de huelga de los trabajadores para la defensa de sus intereses, por lo que se debe limitar éste en la justa y estricta medida para el mantenimiento de dicho servicio, mantenimiento que implica únicamente la prestación de los trabajos necesarios para la cobertura mínima de los derechos, libertad o bienes que el propio servicio satisface, pero sin alcanzar el nivel de rendimiento habitual, ni asegurar su funcionamiento normal, estableciendo el Tribunal Constitucional que los servicios mínimos afectan a la parte de la actividad que se juzga no susceptible de interrupción para no dañar irremediablemente los derechos fundamentales, las libertades públicas y los bienes protegidos constitucionalmente.
  
Considerando que aunque desde luego, la administración no cuestiona el derecho de los sindicatos, minoritarios en la empresa, a convocar la huelga, ni el derecho subjetivo de huelga del colectivo de trabajadores de que se trata, en la fijación de los servicios mínimos, esta autoridad laboral debe valorar, no solo las argumentaciones recogidas en los párrafos anteriores, sino otros factores, entre los que se encuentran, la extensión en el tiempo del conflicto (calificado por los propios convocantes como ampliación de convocatoria de huelga ?efectiva- desde noviembre de 2003), que viene repercutiendo en los usuarios del servicio público de una manera excesiva, casi en el límite de lo que pudiera considerarse abusivo, la singular posición que ocupa en la empresa el personal de conducción de trenes y tranvías (cuyo cese en la actividad supone la práctica ?detención- de la actividad principal de la misma), los días y horas de huelga convocados de los meses de febrero y marzo de 2004, y, finalmente, el hecho de que esta convocatoria de huelga coincida con la negociación del décimo convenio colectivo de cuya Comisión Negociadora forman parte, además de los sindicatos mayoritarios en la empresa, los convocantes.
  
Considerando que las fiestas de Fallas en la ciudad de Valencia conllevan una masiva afluencia de personas y por ende se altera sustancialmente el desarrollo normal de la vida ciudadana afectando entre otros aspectos al tránsito mediante vehículos particulares como consecuencia del cierre al tráfico de distintas calles de la ciudad en pro de visitas peatonales a los centenares de monumentos y casales falleros. Tal situación irroga un mayor protagonismo al transporte público de viajeros efectuado por la empresa ferroviaria, lo que obliga a ésta a establecer «trenes especiales» a fin de atender mejor a la demanda que de ello se deriva; dichos trenes en unos casos se intercalan entre las circulaciones regulares ?como son los que coinciden para actos tan significativos como la mascletá y la ofrenda- y en otros casos constituyen una prolongación de los servicios ordinarios. En ese contexto el porcentaje de los servicios mínimos a garantizar debe tomar en consideración necesariamente la totalidad de los trenes ordinarios y especiales, pues en otro caso la incidencia o efectos de la huelga tendría mayores efectos y mayores perjuicios para los ciudadanos que utilizan este medio de transporte, rompiéndose así el equilibrio deseable entre el derecho de huelga y los usuarios de este servicio público de transporte.
  
Habiéndose acreditado por la empresa ferroviaria que en las fiestas falleras del año 2003, durante los días que se indican en los cuadros correspondientes a las líneas 1, 3 y 4, que se adjuntan como anexo, el número de trenes que circularon fue el que se menciona para cada una de ellas, el porcentaje que se establece en la presente resolución se aplicará en todo caso, sobre el número total de dichos trenes.
  
Considerando que teniendo en cuenta lo señalado, y con la finalidad de hacer compatible el derecho de huelga de los trabajadores y el del usuario del servicio esencial de transporte, se han fijado servicios mínimos en un 66% de las circulaciones ordinarias de los trenes y tranvías correspondientes a cada franja horaria de cada uno de los días de huelga, excepto de los días, 15, 16, 17, 18 y 19 de marzo, con relación a los que se considera adecuado un porcentaje del 70% de las citadas circulaciones reales.
  
Considerando que los anteriores porcentajes de servicios mínimos, no comprenden los trenes de trabajo y de reposicionamiento, entendiendo por estos últimos los que atienden la necesidad organizativa de situar el material móvil en los puntos adecuados para poder reiniciar la circulación ferroviaria a la finalización de los periodos de huelga, según los gráficos existentes, pues en otro caso se extenderían los efectos de la huelga más allá de las franjas horarias en las que se ha convocado la misma.
  
Considerando que en la presente resolución se han cumplido todas las prescripciones legales de carácter general, así como las específicas reguladoras de materia concreta, resuelvo
  
Primero
  
A los efectos previstos en el apartado 2º del artículo 10º del Real Decreto Ley 17/1977, de 4 de marzo, y disposiciones concordantes, se determinan las medidas necesarias para asegurar los servicios esenciales mínimos que deberán prestarse por el personal en los centros de trabajo de Valencia de la empresa Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, durante los días y paros convocados de huelga y que se especifican en el preámbulo de esta resolución, mientras dure la situación de huelga.
  
Los servicios esenciales mínimos que deberán prestarse son los siguientes:
  
Se establece un sesenta y seis por ciento de las circulaciones ordinarias de los trenes y tranvías correspondientes a cada franja horaria de cada uno de los días de huelga, excepto los días 15, 16, 17, 18 y 19 de marzo.
  
Paros convocados para los días 15, 16, 17, 18 y 19 de marzo, ambos inclusive (fiestas de Fallas), se establece un setenta por ciento de las circulaciones reales de los trenes y tranvías ?conforme a los datos que figuran en el considerando sexto- correspondientes a cada franja horaria de cada día de huelga.
  
No se integran en el cómputo para dichos porcentajes los denominados ?trenes materiales?, es decir aquellos que no transportan viajeros y especialmente los conocidos como trenes de ?reposicionamiento?.
  
A la empresa, oído el Comité de Huelga, corresponderá la determinación de estos servicios, que deberán prestarse con los medios personales estrictamente necesarios para asegurar su prestación en condiciones de máxima seguridad, responsabilizándose tanto la empresa como el Comité de Huelga del cumplimiento de estos servicios esenciales mínimos
  
Segundo
  
Los servicios esenciales establecidos en la presente resolución, no podrán ser perturbados por alteraciones o paros del personal designado para su prestación. En caso de producirse serán considerados ilegales y quienes los ocasionaran incurrirán en responsabilidad, que les será exigida de acuerdo con el ordenamiento jurídico vigente.
  
Lo dispuesto en el párrafo anterior no supondrá limitación alguna de los derechos que la normativa reguladora de la huelga reconozca al personal en dicha situación no empleado en la cobertura de los servicios mínimos establecidos, ni tampoco afectará a la tramitación o efectos de las peticiones que motiven la huelga.
  
Tercero
  
Notifíquese la presente resolución a los sindicatos convocantes, al Comité de Huelga, a la empresa y a la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes.
  
Cuarto
  
La presente resolución tendrá efectos inmediatos desde la fecha de notificación a las partes interesadas.
  
Adviértase con la notificación a las partes que la presente resolución es definitiva en vía administrativa y contra ella podrá interponer recurso contencioso administrativo ante el Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, en el plazo de diez días siguientes a su notificación, de conformidad con lo dispuesto en los artículos 114 y siguientes que establece el procedimiento para la protección de los derechos fundamentales de la persona en la Ley 29/1998, de 13 de julio, Reguladora de la Jurisdicción Contencioso administrativa (BOE 167, de 14/07/1998).



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI