Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 6493, del 01-04-2011 (2011/3334)

Notificació de la sentència dictada en el judici sobre reclamació d'una quantitat número 256/2009.
--------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6493

Data del DOGV
:   01-04-2011

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2011/3334

CVE


Data del document


Organisme emissor
:   Audiència Provincial d'Alacant

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici sobre reclamació d'una quantitat número 256/2009. [2011/3334]  
Recurs d'apel·lació número 000256/2009   
Dimana de judici verbal número 000690/2007   
Del Jutjat d'Instància 4 de Dénia (antic mixt 8)   
Apel·lant: Jorge Villegas Martínez.   
Procurador: José Antonio Saura Ruiz.  
Lletrat: Vicenta Ahuir Vives.   
Apel·lat: Axa Winterthur i Esposito Giovanni.  
Procurador: José A. Saura Saura.   
Lletrat: Fco. Vicente Devesa Pérez.   
Sentència número 231   
President: José Luis Úbeda Mulero.   
Magistrada: JY Visitación Pérez Serra.   
Magistrada: M.ª Teresa Serra Abarca.   
Alacant, 2 de juny de 2010   
La Secció Cinquena de l'Audiència Provincial d'Alacant, integrada per les persones indicades al marge, ha vist les actuacions de judici verbal seguides al Jutjat de Primera Instància número 6 de Dénia, de què coneix en grau d'apel·lació en virtut del recurs entaulat per la part demandant a Jorge Villegas Martínez, i ha intervingut en l'alçada la part esmentada, com a recurrent, representada pel procurador el senyor Saura Ruiz i dirigida per la lletrada Vicenta Ahuir Vives; com a apel·lat la part codemandada Axa Winterthur, SA, representada pel procurador el senyor Saura Saura, amb la direcció del lletrat Francisco V. Devesa Pérez; i com a apel·lada no compareguda la part codemandada Esposito Giovanni, declarat en situació de rebel·lia processal en la primera instància.   
Antecedents de fet   
Primer. El Jutjat de Primera Instància número 6 de Dénia, en aquestes actuacions, tramitades amb el número 690/2007, va dictar sentència amb data 23 d'octubre de 2008, que té la part dispositiva que, literalment, és com segueix:   
«Desestime la demanda formulada pel procurador dels tribunals Enrique Gregori Ferrando, en nom i representació del demandant Jorge Villegas Martínez, contra Esposito Giovanni i contra l'entitat asseguradora Axa Winterthur, sobre la reclamació d'una quantitat, i absolc els demandats esmentats de totes les peticions que s'hi han formulat en contra. Tot això fent condemna expressa a costes a la part actora».   
Segon. Contra aquesta resolució, la part actora va preparar un recurs d'apel·lació, dins del termini establit i en la forma escaient, que es va formalitzar dins del termini previst. Va ser admés i, amb els trasllats oportuns i la citació a termini a les parts comparegudes previs, es van elevar les actuacions a aquest tribunal, on va restar formant el rotlle número 256-B/09, es va tramitar el recurs de forma legal i s'hi va assenyalar el dia 1 de juny de 2010 per a la deliberació i votació, dia en què va tindre lloc atés que aquest tribunal no va considerar necessària la celebració de la vista.   
Tercer. En la tramitació d'aquesta instància, en aquest procés, s'hi han observat les normes i formalitats legals.   
Vist, sent-ne ponent la magistrada D2. Visitación Pérez Sena.   
Fonaments de dret   
Primer. La sentència apel·lada va desestimar la demanda en què qui hui és apel·lant reclamava contra el conductor i la seua asseguradora la condemna a pagar la suma de 1.309,43 euros, import dels danys patits pel vehicle propietat seua en l'accident de circulació ocorregut el dia 23 d'abril de 2007.   
Aquesta decisió es fonamenta en l'existència de versions contradictòries sobre l'ocurrència del sinistre. En el recurs s'al·lega error en la valoració de la prova.   
Segon. Cal avançar que el recurs d'apel·lació, atesa la seua condició de recurs ordinari, es configura com una revisió de la primera instància en la qual el tribunal superior o òrgan ad quem té plena competència per a revisar tot el que s'ha actuat pel que jutja d'instància, tant en allò que afecta els fets com pel que fa a les qüestions jurídiques oportunament deduïdes per les parts, per a comprovar si la resolució objecte de recurs s'ajusta o no a les normes processals i substantives que eren aplicables a aquest cas.   
Partint de la càrrega de la prova que imposa l'article 217.2 de la Llei d'Enjudiciament Civil, cal comprovar si l'actor va acreditar la culpabilitat del demandat en termes justificatius de la condemna que cal reparar derivada de la responsabilitat extracontractual que estableix l'article 1902 del Codi Civil.   
I la sala, una vegada examinat el que s'ha efectuat, no comparteix la conclusió a la qual arriba la sentència, ja que, per un costat, cal fer saber que la rebel·lia del conductor demandat ha privat els òrgans judicials de conèixer la seua versió de l'accident, sense que a aquests efectes puga ser substituïda per les manifestacions del lletrat de la companyia asseguradora, per la qual cosa no ens trobem davant de les versions contradictòries que han determinat.   
A la demanda s'hi va adjuntar un comunicat amistós, segons el conductor demandat va estar conforme que l'actor estava efectuant una maniobra d'aparcament en el moment que va ser col·lisionat per aquell el qual circulava en la mateixa direcció; també està plenament provat que la col·lisió va determinar el despreniment de tot el para-xocs, així com l'import dels danys.   
Doncs bé, amb aquestes dades, la sala estima que tots els requisits establits per a la declaració de responsabilitat, a l'empara de l'article 1902 del Codi Civil, els ha complit la part actora en aquest cas, fins i tot sense atendre les manifestacions de l'esposa de l'actor, ja que l'entitat dels danys i la seua localització responen plenament al relat dels fets contingut en la demanda, coincident amb el comunicat amistós. Finalment, cal indicar que la declaració de la policia municipal que en el seu dia va intervindre no és suficient per a desvirtuar les consideracions anteriors, i es procedeix, en conseqüència, a estimar el recurs i la demanda, i es condemna els demandats a pagar a l'actor la suma reclamada i els interessos legals, que seran els establits en l'article 20 de la Llei de Contracte d'Assegurança per a l'asseguradora.   
Tercer. Las costes de la instància s'imposen a la part demandada, sense fer declaració pel que fa a les d'aquesta alçada, i s'aplica el que disposen els articles 394 i 398 de la Llei d'Enjudiciament Civil.   
Vistes les disposicions esmentades i totes les altres que hi són aplicables de manera general i pertinent.   
Per tot el que s'ha exposat, en nom del rei i per l'autoritat conferida pel poble espanyol.   
Disposem   
Estime el recurs d'apel·lació promogut contra la sentència dictada pel Jutjat de Primera Instància número 6 de Dénia, de data 23 d'octubre de 2008, en les actuacions de què prové aquest rotlle, revoquem aquesta resolució i en lloc seu, amb l'estimació de la demanda plantejada per Jorge Villegas Martínez contra Esposito Giovanni i l'asseguradora Axa Winterthur, SA, condemnem solidàriament aquests demandats a pagar a l'actor la suma de 1.309,43 €, els interessos legals en la forma exposada i les costes de la instància. No es fa declaració respecte a les d'aquesta alçada.   
  
Notifiqueu aquesta sentència de forma legal i, quan pertoque, torneu les actuacions originals al jutjat de procedència, la recepció de les quals es justificarà, acompanyades del certificat literal d'aquesta resolució, als efectes oportuns d'execució del que s'hi ha acordat, i s'unirà un altre certificat al rotlle d'apel·lació.   
Aquesta és la nostra sentència definitiva, contra la qual no s'hi pot interposar cap recurs ordinari, resolent en grau d'apel·lació, que pronunciem, manem i firmem.   
Publicació. La resolució anterior ha sigut llegida i publicada en el mateix dia per la magistrada que la subscriu, mentre celebrava audiència pública. En done fe.   
I perquè conste i valga de notificació a les parts, expedisc aquesta cèdula, i els advertisc, que contra la sentència precedent no es pot interposar cap recurs ordinari.   
  
Alacant, 21 de desembre de 2010.- La secretària judicial: Inmaculada Rubio Sáenz.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 6493, del 01-04-2011 (2011/3334)

Notificación de la sentencia dictada en el juicio sobre reclamación de cantidad número 256/2009.
------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   6493

Fecha DOGV
:   01-04-2011

Sección del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓN DE JUSTICIA

Número del documento
:   2011/3334

CVE


Fecha del documento


Organismo emisor
:   Audiencia Provincial de Alicante

Tipo de documento
:   Edicto

Notificación de la sentencia dictada en el juicio sobre reclamación de cantidad número 256/2009. [2011/3334]  
Recurso de apelación número 000256/2009   
Dimana de juicio verbal número 000690/2007   
Del Juzgado de Instancia 4 de Dénia (antiguo mixto 8)   
Apelante: Jorge Villegas Martínez.   
Procurador: José Antonio Saura Ruiz.  
Letrado: Vicenta Ahuir Vives.   
Apelado: Axa Winterthur y Esposito Giovanni.  
Procurador: José A. Saura Saura.   
Letrado: Fco. Vicente Devesa Pérez.   
Sentencia número 231   
Presidente: José Luis Úbeda Mulero.   
Magistrada: JY Visitación Pérez Serra.   
Magistrada: M.ª Teresa Sena Abarca.   
Alicante, 2 de junio de 2010   
La Sección Quinta de la Audiencia Provincial de Alicante, integrada por los señores expresados al margen, ha visto los autos de juicio verbal seguidos en el Juzgado de Primera Instancia número 6 de Dénia, de los que conoce en grado de apelación en virtud del recurso entablado por la parte demandante a Jorge Villegas Martínez, habiendo intervenido en la alzada dicha parte, en su condición de recurrente, representada por el procurador señor Saura Ruiz y dirigida por la letrada Vicenta Ahuir Vives; como apelada la parte codemandada Axa Winterthur, SA, representada por el procurador señor Saura Saura con la dirección del letrado Francisco V. Devesa Pérez; y como apelada no comparecida la parte codemandada Esposito Giovanni, declarado en situación de rebeldía procesal en la primera instancia.   
Antecedentes de hecho   
Primero. Por el Juzgado de Primera Instancia número 6 de Dénia en los referidos autos, tramitados con el número 690/2007, se dictó sentencia con fecha 23 de octubre de 2008, cuya parte dispositiva es del tenor literal siguiente:   
«Que debo desestimar y desestimo la demanda formulada por el procurador de los tribunales Enrique Gregori Ferrando, en nombre y representación del demandante Jorge Villegas Martínez, contra Esposito Giovanni y contra la entidad aseguradora Axa Winterthur, sobre reclamación de cantidad, absolviendo a los referidos demandados de todos los pedimentos contra ellos formulados. Todo ello con expresa condena en costas a la parte actora».   
Segundo. Contra dicha resolución, se preparó recurso de apelación, por la parte actora en tiempo y forma, formalizándose en el plazo previsto. Fue admitido, y previos los traslados oportunos y el emplazamiento a las partes personadas se elevaron los autos a este tribunal, donde quedó formando el rollo número 256-B/09, tramitándose el recurso en forma legal y en el que se señaló para la deliberación y votación el día 1 de junio de 2010, en el que tuvo lugar al no considerarse necesaria La celebración de vista por este tribunal.   
Tercero. En la tramitación de esta instancia, en el presente proceso, se han observado las normas y formalidades legales.   
Visto, siendo ponente la magistrada D2. Visitación Pérez Sena.   
Fundamentos de derecho   
Primero. La sentencia apelada desestimó la demanda en la que el hoy apelante reclamaba frente al conductor y su aseguradora la condena al pago de la suma de 1.309,43 euros, importe de los daños sufridos por el vehículo de su propiedad en accidente de circulación ocurrido el día 23 de abril de 2007.   
Se basa dicha decisión en la existencia de versiones contradictorias sobre la ocurrencia del siniestro, alegándose en el recurso error en la valoración de la prueba.   
Segundo. Debe adelantarse que el recurso de apelación, dada su condición de recurso ordinario, se configura como una revisión de la primera instancia en la que el tribunal superior u órgano ad quem tiene plena competencia para revisar todo lo actuado por el juzgador de instancia, tanto en lo que afecta a los hechos como en lo relativo a las cuestiones jurídicas oportunamente deducidas por las partes, para comprobar si la resolución recurrida se ajusta o no a las normas procesales y sustantivas que eran aplicables al caso.   
Partiendo de la carga de la prueba que impone el artículo 217.2 de la Ley de Enjuiciamiento Civil ha de comprobarse si el actor acreditó la culpabilidad del demandado en términos justificativos de la condena a reparar derivada de la responsabilidad extracontractual que establece el artículo 1902 del Código Civil.   
Y la sala, examinando lo actuado, no comparte la conclusión a la que se llega en la sentencia, ya que de un lado, debe significarse que la rebeldía del conductor demandado ha privado a los órganos judiciales de conocer su versión del accidente, sin que a estos efectos pueda ser sustituida por las manifestaciones del letrado de la compañía aseguradora, por lo que no nos encontramos ante las versiones contradictorias que han determinado.   
Con la demanda se acompañó parte amistoso, según el conductor demandado estuvo conforme en que el actor estaba efectuando maniobra de aparcamiento en el momento en que fue colisionado por aquel que circulaba en la misma dirección; también está plenamente probado que la colisión determinó el desprendimiento de todo el parachoques, así como el importe de los daños.   
Pues bien, con tales datos estima la sala que todos los requisitos establecidos para la declaración de responsabilidad, al amparo del artículo 1902 del Código Civil, han sido cumplidos por la parte actora en este caso, aún sin atender a las manifestaciones de la esposa del actor, ya que la entidad de los daños y su localización responden plenamente al relato de los hechos contenido en la demanda, coincidente con el parte amistoso, debiendo por último indicarse que la declaración de policía municipal que en su día intervino no basta para desvirtuar las anteriores consideraciones, procediendo, en consecuencia, estimar el recurso y la demanda, condenando a los demandados a abonar al actor la suma reclamada e intereses legales, que serán los establecidos en el artículo 20 de la Ley de Contrato de Seguro para la aseguradora.   
Tercero. Las costas de la instancia se imponen a la parte demandada, sin hacer declaración respecto a las de esta alzada, aplicando lo dispuesto en los artículos 394 y 398 de la Ley de Enjuiciamiento Civil.   
Vistas las disposiciones citadas y demás de general y pertinente aplicación.   
Por todo lo expuesto, en nombre del Rey y por la autoridad conferida por el pueblo español.   
Fallamos   
Que estimando el recurso de apelación promovido contra la sentencia dictada por el Juzgado de Primera instancia número 6 de Dénia, de fecha 23 de octubre de 2008, en las actuaciones de que dimana el presente rollo, debemos revocar y revocamos dicha resolución y en su lugar, estimando la demanda planteada por Jorge Villegas Martínez contra Esposito Giovanni y la aseguradora Axa Winterthur, SA, debemos condenar y condenamos solidariamente a dichos demandados a que abonen al actor la suma de 1.309,43 €, intereses legales en la forma expuesta y costas de la instancia. No se hace declaración respecto a las de esta alzada.   
Notifíquese esta sentencia en forma legal y, en su momento, devuélvanse los autos originales al juzgado de procedencia, de los que se servirá acusar recibo, acompañados de certificación literal de la presente resolución a los oportunos efectos de ejecución de lo acordado, uniéndose otro al rollo de apelación.   
Así, por esta nuestra sentencia definitiva, contra la que no cabe recurso ordinario alguno, fallando en grado de apelación, lo pronunciamos, mandamos y firmamos.   
Publicación. En el mismo día ha sido leída y publicada la anterior resolución por la magistrada que la suscribe, hallándose celebrando audiencia pública. Doy fe.   
Y para que conste y sirva de notificación a las partes, se expide la presente, advirtiéndose a las mismas, que contra la precedente sentencia no cabe interponer recurso ordinario alguno.   
  
Alicante, 21 de diciembre de 2010.- La secretària judicial: Inmaculada Rubio Sáenz.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML