Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 8376, del 05-09-2018 (2018/7491)

Notificació de la sentència dictada en el procediment ordinari número 104/2017
------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8376

Data del DOGV
:   05-09-2018

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2018/7491

CVE


Data del document


Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància i Instrucció número 2 de Carlet

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el procediment ordinari número 104/2017 [2018/7491]  
En aquest procediment ordinari número 104/2017, seguit a instàncies de Bankia, SA, contra Saida Ep Boulahouk El Ouardi i Berazzouk Boulahkouk, s'ha dictat la sentència que, literalment, diu el següent:  
  
  
«Sentència número 49/2018  
Carlet, 18 d'abril de 2018  
  
Magistrada: Patricia Moreno Sevillano.  
Procediment: judici ordinari número 104/2017.  
Demandant: Bankia, SA.  
Procurador: Antonio Barbero Giménez.  
Lletrada: Begoña Casanova Llorens.  
Demandats: Saida Ep Boulahouk El Ouardi i Berazzouk Boulahkouk. Rebels  
Objecte del judici: venciment anticipat, reclamació d'una quantitat.  
  
Fets  
1. La representació processal de Bankia, SA, va presentar una demanda de judici ordinari contra Saida Ep Boulahouk El Ouardi i Berazzouk Boulahkouk, en què sol·licita que es dicte una sentència per la qual es declare el venciment anticipat de l'obligació de devolució del préstec que es va concedir en l'escriptura de data 21 d'octubre de 2005, atorgada davant de notari, i es declare la pèrdua del termini concedit al seu dia als deutors i el dret de Bankia, SA, a reclamar de forma anticipada la totalitat del capital que reste per tornar-se del que es va entregar al seu dia en concepte de préstec al demandat, més els interessos que corresponguen d'acord amb el que s'ha estipulat en l'escriptura, amb condemna expressa a costes a la part demandada.  
2. L'esmentada demanda va ser admesa a tràmit mitjançant un decret de 23 de març de 2017, i va ser traslladada a la part demandada perquè hi contestara en el termini de 20 dies. La part demandada no contestà a la demanda i va ser declarada en situació de rebel·lia processal.  
3. A l'acte de l'audiència va comparéixer només la part actora i va proposar prova, que es va admetre a la part actora. La documental: es dóna per reproduïda l'aportada junt amb l'escrit de la demanda.  
4. Després de la pràctica de la prova, van quedar les actuacions vistes per a sentència.  
  
Fonaments de dret  
  
Primer. Pretensions de les parts.  
La part actora sol·licita que es dicte una sentència per la qual es declare el venciment anticipat de l'obligació de devolució del préstec que es va concedir en l'escriptura de data 21 d'octubre de 2005, atorgada davant de notari, i es declare la pèrdua del termini concedit al seu dia als deutors i el dret de Bankia, SA, a reclamar de forma anticipada la totalitat del capital que reste per tornar-se del que es va entregar al seu dia en concepte de préstec al demandat, més els interessos que corresponguen d'acord amb el que s'ha estipulat en l'escriptura, amb la condemna expressa a costes a la part demandada.  
Per a això, al·lega que en data 21 d'octubre de 2005, Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid, en la qual es va subrogar Bankia, SA, va concedir un préstec als demandats per l'import de 65.000 euros i que els prestataris van deixar d'atendre les seues obligacions de pagament de les quotes des del mes de gener de 2014, de manera que en va resultar un saldo deutor vençut de 8.364,17 euros.  
Per la seua banda, els demandats no van contestar a la demanda i en conseqüència, van ser declarats en situació de rebel·lia processal.  
Entrant a valorar per consegüent el fons de l'assumpte pel que fa a la sol·licitud efectuada per la part actora de donar per vençut anticipadament el préstec, tal com reflecteix la jurisprudència, «davant del pacte de venciment anticipat en un contracte subscrit amb consumidors i sempre que es complisquen les condicions mínimes establides en l'article 693.2 de la Llei d'enjudiciament civil, els tribunals han de valorar, a més, en el cas concret, si l'exercici de la facultat de venciment anticipat per part del creditor està justificat, en funció dels criteris exposats adés: essencialitat de l'obligació incomplida, gravetat de l'incompliment en relació amb la quantia i duració del contracte de préstec i possibilitat real del consumidor d'evitar aquesta conseqüència; tal com va establir la ja mencionada sentència del Tribunal de Justícia de la Unió Europea, de 14 de març de 2013 (cas C-415/11), i com així es reflecteix en la sentència dictada per l'Audiència Provincial de Barcelona de data 11 d'octubre de 2017.  
  
Cal posar de manifest que en aquest cas la part demandant basa la seua acció de donar per vençut anticipadament el contracte en l'incompliment essencial de les obligacions contretes per les parts d'acord amb el que disposa l'article 1124 del Codi Civil, i en aquest sentit, si atenem la sentència dictada per l??Audiència Provincial de València de data 27 setembre de 2017, aquesta posa de manifest el següent: ?és cert que la doctrina ha entés tradicionalment, encara que no únicament, que el contracte de préstec és un contracte real, que es perfecciona amb l'entrega de la cosa, i unilateral perquè genera obligacions només per al prestatari, però la realitat social del moment, en què la protecció al consumidor s'aplica a ultrança en la seua exigència, no pot comportar que un contracte de préstec pactat per molts anys, sense clàusula expressa de resolució, puga ser incomplit reiteradament pel prestatari sense que es done oportunitat al prestador a resoldre'l per la via de l'article 1124 del Codi Civil, pel fet d'estar referit aquest precepte només a les obligacions recíproques, perquè això ens portaria, d'una banda, al fet que el prestatari poguera complir el contracte al seu arbitri amb infracció de l'article 1258 del Codi Civil, i, d'una altra, que el prestador patira aquest desequilibri contractual que només podria obviar-se bé caient en l'oblit el contracte de préstec, amb les nefastes conseqüències socioeconòmiques que això comportaria, bé per mitjà de clàusules aberrants de venciment anticipat, que ho permeten pel mer impagament de qualsevol quota d'amortització de capital o d'interessos, o pel simple incompliment de qualsevol mínima obligació pactada, que en l'actualitat s'estan declarant ineficaces per resultar abusives en les relacions entre un professional i un consumidor pel fet de produir-se igualment un desequilibri entre els contractants, cosa que tampoc pot ser emparada en dret?.  
  
Així, examinant les circumstàncies del cas concret, en data 21 d'octubre de 2005 els demandats concerten un contracte de préstec amb obligació de pagar mensualment les quotes del préstec, si bé en data 20 d'abril de 2016 es va procedir al tancament del compte i a donar per vençut anticipadament el crèdit per part de l'entitat actora per impagament de les quotes per part del demandat des del mes de gener de 2014 fins al 21 de març de 2016, amb el resultat d'un total de 26 quotes impagades (doc. 3 de la demanda, relatiu a l'acta de fixació del saldo resultant de la liquidació efectuada). Continua dient la sentència de l'Audiència Provincial de València esmentada adés que: «la naturalesa, característiques i requisits de l'acció de resolució prevista en l'article 1124 del Codi Civil, aquesta minuciosament escrita en la Sentència de la secció 11a d'aquesta Audiència ja esmentada.» S'entén, per tant, aplicable l'article 1124 del Codi Civil al contracte de préstec de què es tracta; per a resoldre l'acció resolutòria exercitada, la Sala ha de partir, com a premissa jurídica, de l'examen dels requisits que han de concórrer per a l'èxit de l'acció resolutòria que preveu l'article 1124 del Codi Civil. I aquests són, com ja ha tingut ocasió de pronunciar-se aquesta secció, els següents:  
  
1. Que entre les parts existisquen obligacions recíproques, com a essència d'un negoci jurídic bilateral;  
2. Que aquestes obligacions recíproques siguen exigibles;  
3. Que el que reclame la resolució haja complit el que a ell li incumbia, com a requisit legitimador per a plantejar la resolució contractual, ja que no està legitimat per a instar l'acció esmentada el contractant que incompleix les seues obligacions (S. TS 20-2-50,16-11-56, 16-5-59, 5-2-63, 2-11-65, 5-5-70, 27-12-71, 26-4-76, 28-2-80, 9-7-81, 10-11-81, 27-3-82, 9-7-87, 24-3-88,17-5-88, 15-6-88, 17-6-88 31-1-92, 8-7-93, 29-4-94, 9-5-94, 29-3-95, 22-11-95);  
4. Que la part sobre la qual es demane la resolució haja incomplit la prestació a què contractualment s'haguera compromés. Però aquest incompliment ha de reunir una sèrie de característiques perquè puga desembocar en la resolució contractual, i que són:  
a) que l'incompliment siga propi del contractant a qui se li imputa;   
  
b) que l'incompliment siga culpable, de manera que a qui se li atribuïsca no execute la prestació deguda per causes que li siguen imputables com a dependents de la seua voluntat;   
c) que l'incompliment siga verdader; és a dir, no n'hi ha prou que el suposat incomplidor no execute voluntàriament la prestació a què es va obligar, sinó que, a més, cal que es tracte d'una infracció rellevant, essencial, greu i de tal importància en l'economia i essència del contracte que justifique la resolució, tal com es desprén de la reiterada jurisprudència (S. TS 25-11-83, 19-4-89, 10-11-90, 21-2-91, 30-4-94, 26-9-94, 23-2-95, 2-10-95, 7-3-955, 17-11-95, 26-1-96, 10-12-96, 10-5-00, 20-7-00, 11-3-02, 11-4-03, 13-5-04, 5-4-06, 31-1-08, 14-3-08, 12-6-08, entre moltes altres), de manera que ja no fa falta, com abans s'exigia, un incompliment deliberadament rebel o una tenaç i persistent resistència al compliment (S 28-2-80, 23-9-86, 21-3-94, 18-11-94?), sinó que és suficient una conducta voluntària, injustificada i obstativa al compliment del contracte en els termes en què es va pactar (S. TS 19-1-84, 20-10-84, 26-1-88, 2-6-89, 13-10-89, 21-10-89, 14-2-90, 21-7-90, 7-6-91, 5-9-91, 3-12-91, 18-12-91, 8-5-92, 1-6-92, 4-6-92, 19-10-93, 2-7-94, 26-9-94?), o que frustre les expectatives legítimes dels contractants (S. TS 18-1183, 2-7-92, 24-2-93, 10-3-93, 22-3-93, 25-2-94, 2-10-95, 25-1-96, 7-5-03, 18-10-04, 3-3-05, 20-9-06, 31-11-08?), o el fi normal del contracte (S. TS 11-2-91, 31-3-92, 2-6-92, 28-9-92, 27-1-93, 5-10-95, 15-10-02, 22-5-03, 13-5-04, 3-2-06, 11-10-06, 27-9-07, 12-6-08?); ara bé, no s'ha de confondre l'incompliment tal com s'ha exposat amb el simple retard temporal en el compliment de la prestació, perquè en aquest últim supòsit normalment no hi ha base perquè opere l'article 1124 del Codi Civil: d'una banda, perquè si el retard és justificat, si va seguit del compliment o de la possibilitat certa i segura de poder complir, tampoc podria parlar-se de l'incompliment resolutori, perquè només es poden enquadrar en l'article 1124 del Codi Civil el retard injustificat que frustre el fi pràctic perseguit pel negoci, i el retard durador i persistent que per tal circumstància revele una patent voluntat incomplidora, deduïda d'una prolongada inactivitat o passivitat en el compliment de la prestació compromesa.»  
  
Resulta que la part prestadora compleix amb l'entrega del capital prestat, a canvi del pagament d'un preu totalment o parcialment pactat; i l'obligació principal del prestatari consisteix en la devolució de l'import de diners prestat.  
Doncs bé, en aquest cas, la part prestadora va complir íntegrament la seua obligació d'entrega del capital prestat. D'altra banda, el demandat no ha denunciat un incompliment de qualsevol tipus de la part actora.  
En l'altre extrem, atés que l'obligació principal del demandat és la devolució del capital prestat, a través del pagament de les quotes mensuals estipulades, aquesta resulta incomplida des del mes de gener de 2014. S'hi adeqüen 26 quotes des de la referida data fins al març de 2016, en el qual es procedeix a tancar el compte: el contracte està incomplit durant dos anys consecutius. El demandat no ha fet al·legacions ni ha presentat una prova que desvirtue aquesta realitat, excepte la de manifestar que la clàusula esmentada és abusiva.  
Per tot el que s'ha exposat, podem afirmar que hi ha un incompliment greu, essencial, reiterat, persistent i contumaç de la part demandada que empara el venciment anticipat dut a terme per la part actora sobre la base de l'article 1124 del Codi Civil.  
  
Segon. Interessos.  
Correspon a la part demandada el pagament dels interessos moratoris que es produïsquen des de la data d'interpel·lació judicial d'acord amb el que disposen els articles 1100 i següents del Codi Civil, especialment el que disposa l'article 1108 del mateix text legal, al tipus pactat en l'escriptura del préstec fins al pagament complet de les quantitats degudes a l'actor.  
  
Tercer. Costes.  
Respecte a les costes processals i d'acord amb el que disposa l'article 394 de la Llei d'enjudiciament civil, pel fet d'estimar-se íntegrament la demanda, correspon a la part demandada el pagament de les costes processals.  
  
Dispositiva  
Estime íntegrament la demanda formulada per Bankia, SA, contra Saida Ep Boulahouk El Ouardi i Berazzouk Boulahkouk i declare el venciment anticipat de l'obligació de devolució del préstec que es va concedir en l'escriptura de data 21 d'octubre de 2005, atorgada davant de notari, i declare la pèrdua del termini concedit al seu dia als deutors i el dret de Bankia, SA, a reclamar de forma anticipada la totalitat del capital que reste per tornar-se del que es va entregar al seu dia en concepte de préstec al demandat, més els interessos que corresponguen d'acord amb el que s'ha estipulat en l'escriptura, amb la condemna expressa a costes a la part demandada.  
Notifiqueu aquesta resolució a les parts.  
  
Mode d'impugnació: mitjançant un recurs d'apel·lació davant de l'Audiència Provincial de València (art. 455 LEC).  
El recurs s'interposarà davant del tribunal que haja dictat la resolució que s'impugne, dins del termini de 20 dies comptat des de l'endemà de la notificació d'aquella.  
En la interposició del recurs de l'apel·lant haurà d'exposar les al·legacions en què es basa la impugnació, a més d'esmentar la resolució contra la qual s'apel·la i les decisions que s'impugnen.  
Per a admetre a tràmit el recurs caldrà acreditar amb l'escrit d'interposició del recurs que s'ha constituït el dipòsit previ de 25 ?, si es tracta d'un recurs de reposició o revisió, i de 50 ?, si es tracta d'un d'apel·lació, en el compte de dipòsits i consignacions obert en Banesto per a aquest jutjat, que es tornarà si s'estima totalment o parcialment el recurs, i es perdrà si s'admet o es confirma la resolució (disposició addicional 15a LO 1/2009).  
Ho pronuncie, mane i firme.  
  
Publicació. La resolució anterior va ser donada, llegida i publicada mentre la jutgessa celebrava audiència pública el dia de la data. En done fe.»  
  
I atés que els demandats, Saida Ep Boulahouk El Ouardi i Berazzouk Boulahkouk, es troben en parador ignorat, expedisc aquest edicte a fi que e valga de notificació de forma deguda.  
  
Carlet, 18 d'abril de 2018.- El lletrat de l'Administració de justícia: Luis de la Rubia Comos.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 8376, del 05-09-2018 (2018/7491)

Notificación de la sentencia dictada en el procedimiento ordinario número 104/2017
----------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   8376

Fecha DOGV
:   05-09-2018

Sección del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓN DE JUSTICIA

Número del documento
:   2018/7491

CVE


Fecha del documento


Organismo emisor
:   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción número 2 de Carlet

Tipo de documento
:   Edicto

Notificación de la sentencia dictada en el procedimiento ordinario número 104/2017 [2018/7491]  
En el presente procedimiento ordinario número 104/2017, seguido a instancia de Bankia, SA, frente a Saida Ep Boulahouk El Ouardi y Berazzouk Boulahkouk, se ha dictado sentencia, cuyo tenor literal es el siguiente:  
  
«Sentencia número 49/2018  
Carlet, 18 de abril de 2018  
  
Magistrada: Patricia Moreno Sevillano.  
Procedimiento: juicio ordinario número 104/2017.  
Demandante: Bankia, SA.  
Procurador: Antonio Barbero Giménez.  
Letrada: Begoña Casanova Llorens.  
Demandado: Saida Ep Boulahouk El Ouardi y Berazzouk Boulahkouk. Rebeldes.  
Objeto del juicio: vencimiento anticipado, reclamación de cantidad.  
  
Hechos  
1. La representación procesal de Bankia, SA, presentó demanda de juicio ordinario frente a Saida Ep Boulahouk El Ouardi y Berazzouk Boulahkouk, solicitando se dictase sentencia por la que se declare vencimiento anticipado de la obligación de devolución del préstamo que se concedió en la escritura de fecha 21 de octubre de 2005, otorgada ante notario y se declare la pérdida del plazo concedido en su día a los deudores y el derecho de Bankia, SA, a reclamar de forma anticipada la totalidad del capital que reste por devolverse del entregado en su día en concepto de préstamo al demandado, más los intereses que correspondan conforme a lo estipulado en la escritura con expresa condena en costas a la parte demandada.  
2. La citada demanda fue admitida a trámite mediante decreto de 23 de marzo de 2017, dando traslado de la misma a la parte demandada para que le contestase en el plazo de 20 días. La parte demandada no contesto a la demanda y fue declarado en situación de rebeldía procesal.  
  
3. Al acto de la audiencia compareció solo la parte actora y propuso prueba. Admitiéndose a la parte actora: documental por reproducida la aportada junto con el escrito de la demanda.  
4. Tras la práctica de la prueba quedaron los autos vistos para sentencia.  
  
Fundamentos de derecho  
  
Primero. Pretensiones de las partes.  
La parte actora solicita que se dicte sentencia por la que se declare el vencimiento anticipado de la obligación de devolución del préstamo que se concedió en la escritura de fecha 21 de octubre de 2005, otorgada ante notario y se declare la pérdida del plazo concedido en su día a los deudores y el derecho de Bankia, SA, a reclamar de forma anticipada la totalidad del capital que reste por devolverse del entregado en su día en concepto de préstamo al demandado, más los intereses que correspondan conforme a lo estipulado en la escritura con expresa condena en costas a la parte demandada.  
Para ello alega que en fecha 21 de octubre de 2005, Caja de ahorros y Monte de Piedad de Madrid, en la que se subrogó Bankia, SA, concedió un préstamo a los demandados por importe de 65.000 euros y que los prestatarios dejaron de atender sus obligaciones de pago de las cuotas desde el mes de enero de 2014, resultando un saldo deudor vencido de 8.364,17 euros.  
Por su parte los demandados no contestaron a la demanda por lo que fueron declarados en situación de rebeldía procesal.  
Entrando a valorar por consiguiente el fondo del asunto por lo que respecta a la solicitud efectuada por la parte actora de dar por vencido anticipadamente el préstamo tal y como viene a reflejar la jurisprudencia «ante el pacto de vencimiento anticipado en un contrato celebrado con consumidores y siempre que se cumplan las condiciones mínimas establecidas en el art 693.2 Ley de enjuiciamiento civil, los tribunales deben valorar, además, en el caso concreto, si el ejercicio de la facultad de vencimiento anticipado por parte del acreedor está justificado, en función de los criterios antes expuestos: esencialidad de la obligación incumplida, gravedad del incumplimiento en relación a la cuantía y duración del contrato de préstamo y posibilidad real del consumidor de evitar esta consecuencia: tal como estableció la ya mencionada sentencia del Tribunal de Justicia de la Unión Europea, de 14 de marzo de 2013 (caso C-415/11), como así viene reflejado en la sentencia dictada por la Audiencia Provincial de Barcelona de fecha 11 de octubre de 2017.  
Debe ponerse de manifiesto que en el presente caso la parte demandante basa su acción de dar por vencido anticipadamente el contrato en el incumplimiento esencia de las obligaciones contraídas por las partes con arreglo a los dispuesto en el artículo 1124 del Código Civil y en este sentido si atendemos a la sentencia dictada por la Audiencia Provincial de Valencia de fecha 27 septiembre de 2017 la misma pone de manifiesto lo siguiente: ?cierto es que la doctrina ha venido entendiendo tradicionalmente, aunque no únicamente que el contrato de préstamo es un contrato real, que se perfecciona con la entrega de la cosa, y unilateral porque genera obligaciones solo para el prestatario, pero la realidad social de momento, en que la protección al consumidor se aplica a ultranza en su exigencia, no puede llevar consigo que un contrato de préstamo pactado por muchos años, sin clausula expresa de resolución, pueda ser incumplido reiteradamente por el prestatario sin que se dé oportunidad al prestamista a resolverlo por la vía del artículo 1124 del Código Civil, al venir referido este precepto solo a las obligaciones recíprocas, pues ello nos llevaría, de un lado, a que el prestatario pudiera cumplir el contrato a su arbitrio con infracción del artículo1258 del Código Civil , y, de otro, a que el prestamista sufriera tal desequilibrio contractual que solo podría obviarse bien cayendo en el olvido el contrato de préstamo, con las nefastas consecuencias socio-económicas que ello comportaría, bien mediante clausulas aberrantes de vencimiento anticipado, que lo permitan por el mero impago de cualquier cuota de amortización de capital o de intereses, o por el simple incumplimiento de cualquier mínima obligación pactada que en la actualidad se están declarando ineficaces por resultar abusivas en las relaciones entre un profesional y un consumidor al producirse igualmente un desequilibrio entre los contratantes, lo cual tampoco puede ser amparado en derecho?.  
Así, examinando las circunstancias del caso concreto nos encontramos que en fecha 21 de octubre de 2005, los demandados conciertan contrato de préstamo con obligación de pagar mensualmente las cuotas del préstamo si bien en fecha 20 de abril de 2016 se procedió al cierre de la cuenta y a dar por vencido anticipadamente el crédito por parte de la entidad actora por impago de las cuotas por parte del demandado desde el mes de enero de 2014 a 21 de marzo de 2016, resultando un total de 26 cuotas impagadas (doc. 3 de la demanda, relativo al acta de fijación del saldo resultante de la liquidación efectuada). Sigue diciendo la sentencia da le Audiencia Provincial de Valencia anteriormente referida que: «la naturaleza, características y requisitos de la acción de resolución prevista en el artículo 1124 del Código Civil, esta minuciosamente escrita en la sentencia de la sección 11ª de esta Audiencia ya citada.» Entendiéndose, por tanto, de aplicación el artículo 1124 del Código Civil al contrato de préstamo de que se trata, para resolver la acción resolutoria ejercitada, la Sala ha de partir, como premisa jurídica, del examen de los requisitos que han de concurrir para el éxito de la acción resolutoria que contempla el artículo 1124 del Código Civil . Y estos son, como ya ha tenido ocasión de pronunciarse esta sección los siguientes:  
1. Que entre partes medien obligaciones recíprocas, como esencia de un negocio jurídico bilateral;  
2. Que dichas obligaciones recíprocas sean exigibles;  
3. Que el que reclame la resolución haya cumplido lo que a él le incumbía, como requisito legitimador para plantear la resolución contractual, ya que no está legitimado para instar dicha acción el contratante que incumple sus obligaciones (S.s. T.S. 20-2-50,16-11-56, 16-5-59, 5-2-63, 2-11-65, 5-5-70, 27-12-71, 26-4-76, 28-2-80, 9-7-81, 10-11-81, 27-3-82, 9-7-87, 24-3-88,17-5-88, 15-6-88, 17-6-88 31-1-92, 8-7-93, 29-4-94, 9-5-94, 29-3-95, 22-11-95);  
4. Que la parte a la que se demande de resolución haya incumplido la prestación a la que contractualmente se hubiera comprometido. Pero este incumplimiento ha de reunir una serie de características para que pueda desembocar en la resolución contractual; a saber:  
a) que el incumplimiento sea propio del contratante a quien se le imputa;   
b) que el incumplimiento sea culpable, de modo que a quien se le achaque no ejecute la prestación debida por causas que le sean imputables como dependientes de su voluntad;   
c) que el incumplimiento sea verdadero, es decir, no es suficiente que el supuesto incumplidor no ejecute voluntariamente la prestación a la que se obligó, sino que, además, se precisa que se trate de una infracción relevante, esencial, grave y de tal importancia en la economía y esencia del contrato que justifique la resolución, como así se desprende de reiterada jurisprudencia (S.s T.. 25-11-83, 19-4-89, 10-11-90, 21-2-91, 30-4-94, 26-9-94, 23-2-95, 2-10-95, 7-3-955, 17-11-95, 26-1-96, 10-12-96, 10-5-00, 20-7-00, 11-3-02, 11-4-03, 13-5-04, 5-4-06, 31-1-08, 14-3-08, 12-6-08, entre otras muchas),de modo que ya no se precisa, como antes se exigía, un incumplimiento deliberadamente rebelde o una tenaz y persistente resistencia al cumplimiento (S.s. 28-2-80, 23-9-86, 21-3-94, 18-11-94?), si no que basta una conducta voluntaria, injustificada y obstativa al cumplimiento del contrato en los términos en que se pactó (S.S. T.S. 19-1-84, 20-10-84, 26-1-88, 2-6-89, 13-10-89, 21-10-89, 14-2-90, 21-7-90, 7-6-91, 5-9-91, 3-12-91, 18-12-91, 8-5-92, 1-6-92, 4-6-92, 19-10-93, 2-7-94, 26-9-94?), o que frustre las expectativas legítimas de los contratantes (S.s. T.S. 18-1183, 2-7-92, 24-2-93, 10-3-93, 22-3-93, 25-2-94, 2-10-95, 25-1-96, 7-5-03, 18-10-04, 3-3-05, 20-9-06, 31-11-08?), o el fin normal del contrato (S.s. t.s. 11-2-91, 31-3-92, 2-6-92, 28-9-92, 27-1-93, 5-10-95, 15-10-02, 22-5-03, 13-5-04, 3-2-06, 11-10-06, 27-9-07, 12-6-08?), ahora bien, no ha confundirse el incumplimiento tal como se ha expuesto con el simple retraso temporal en el cumplimiento de la prestación, porque en este último supuesto normalmente no hay base para que opere el artículo 1124 del Código Civil: de un lado, porque si el retraso es justificado, si va seguido del cumplimiento o de la posibilidad cierta y segura de poder cumplir, tampoco podría hablarse del incumplimiento resolutorio, pues solo se pueden encuadrar en el artículo 1124 del Código Civil, el retraso injustificado que frustre el fin práctico perseguido por el negocio, y el retraso duradero y persistente que por tal circunstancia revele una patente voluntad incumplidora, deducida de una prolongada inactividad o pasividad en el cumplimiento de la prestación comprometida.»  
Resulta que la parte prestamista cumple con la entrega del capital prestado, a cambio del pago de un precio total o parcialmente pactado; y la obligación principal del prestatario consiste en la devolución del importe de dinero prestado.  
Pues bien, en el presente caso, la parte prestamista cumplió íntegramente su obligación de entrega del capital prestado. Por otro lado, el demandado no ha denunciado incumplimiento de cualquier tipo de la parte actora.  
En el otro extremo, siendo la obligación principal del demandado la devolución del capital prestado, a través del pago de las cuotas mensuales estipuladas, esta resulta incumplida desde el mes de enero de 2014. Adecuándose 26 cuotas desde la referida fecha hasta marzo de 2016 en el que se procede al cierre de la cuenta: el contrato está incumplido durante dos años consecutivos. El demandado no ha hecho alegaciones ni presentado prueba que desvirtúe esta realidad, salvo la de manifestar que dicha cláusula es abusiva.  
Por todo lo expuesto podemos afirmar que existe un incumplimiento grave, esencial, reiterado, persistente y contumaz de la parte demandada que ampara el vencimiento anticipado llevado a cabo por la parte actora con base en el artículo 1124 Código Civil.  
  
Segundo. Intereses.  
Corresponde a la parte demandada el pago de los intereses moratorios que se devenguen desde la fecha de interpelación judicial con arreglo a lo dispuesto en los artículos 1100 y siguientes del Código Civil, especialmente en lo dispuesto en el artículo 1108 del mismo texto legal, al tipo pactado en la escritura del préstamo hasta el completo pago de las cantidades adeudadas al actor.  
  
Tercero. Costas.  
Respecto a las costas procesales y conforme a lo dispuesto en el artículo 394 de la Ley de enjuiciamiento civil al estimarse íntegramente la misma corresponde a la parte demandada el pago de las costas procesales.  
  
Fallo  
Estimo íntegramente la demanda formulada por Bankia, SA, frente a Saida Ep Boulahouk El Ouardi y Berazzouk Boulahkouk y declaro el vencimiento anticipado de la obligación de devolución del préstamo que se concedió en la escritura de fecha 21 de octubre de 2005, otorgada ante notario y declaro la pérdida del plazo concedido en su día a los deudores y el derecho a Bankia,SA. a reclamar de forma anticipada la totalidad del capital que reste por devolverse del entregado en su día en concepto de préstamo al demandado, más los intereses que correspondan conforme a lo estipulado en la escritura con expresa condena en costas a la parte demandada.  
Notifíquese la presente resolución a las partes.  
  
Modo de impugnación: mediante recurso de apelación ante la Audiencia Provincial de Valencia (art. 455 LEC)  
El recurso se interpondrá ante el tribunal que haya dictado la resolución que se impugne dentro del plazo de 20 días contado desde el día siguiente a la notificación de aquella.  
En la interposición del recurso del apelante deberá exponer las alegaciones en que se basa la impugnación, además de citar la resolución apelada y los pronunciamientos que impugna.  
Será necesario para la admisión a trámite del recurso acreditar con el escrito de interposición del mismo, la constitución previa del depósito de 25 ?, si se trata de un recurso de reposición o revisión, y de 50 ?, si se trata de uno de apelación, en la cuenta de depósitos y consignaciones abierta en Banesto para este juzgado, que se devolverá si se estima total o parcialmente el recurso, y se perderá si se admite o confirma la resolución (Disposición adicional 15ª L.O. 1/2009).  
Así lo pronuncio, mando y firmo.  
  
Publicación. Dada, leída y publicada que fue la anterior resolución, estando la jueza celebrando audiencia pública en el día de la fecha. De lo que doy fe.»  
  
Y encontrándose dichos demandados, Saida Ep Boulahouk El Ouardi y Berazzouk Boulahkouk, en paradero desconocido, se expide el presente a fin que sirva de notificación en forma al mismo.  
  
Carlet, 18 de abril de 2018.- El letrado de la Administración de justicia: Luis de la Rubia Comos.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML