Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 3738, del 27-04-2000 (2000/3145)

RESOLUCIÓ d'1 de març del 2000, del conseller de Sanitat, per la qual es regula la prestació amb productes dietètics a la Comunitat Valenciana.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   3738

Data del DOGV
:   27-04-2000

Secció del DOGV
:   III. CONVENIS I ACTES - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2000/3145

CVE


Data del document
:   01-03-2000

Organisme emissor
:   Conselleria de Sanitat

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * [producte farmacèutic](javascript:void(0))
    * [producte dietètic](javascript:void(0))

RESOLUCIÓ d'1 de març del 2000, del conseller de Sanitat, per la qual es regula la prestació amb productes dietètics a la Comunitat Valenciana. [2000/3145]
  
El Reial Decret 63/1995, de 20 de gener (BOE de 10 de febrer), pel qual s'ordenen les prestacions finançades pel Sistema Nacional de Salut, preveu dos tipus de prestacions que requereixen la utilització de productes dietètics: els tractaments dietoteràpics complexos per a trastorns metabòlics congènits, inclosos entre les prestacions complementàries i la nutrició enteral, recollida en l'àmbit de l'assistència hospitalària.
  
Amb la publicació de l'Ordre de 30 d'abril de 1997 del Ministeri de Sanitat i Consum per la qual es regulen els tractaments dietoterapèutics complexos, s'estableixen els trastorns metabòlics que queden inclosos en les prestacions sanitàries a què fan referència l'article 2.1 i l'apartat 4.3 de l'annex I del Reial Decret esmentat. A més a més, atribueix la competència per a establir el procediment per a subministrar els productes dietoterapèutics complexos a les administracions sanitàries amb competència en la gestió d'aquesta prestació.
  
Mitjançant l'Ordre de 2 de juny de 1998 per a la regulació de la nutrició enteral domiciliària en el Sistema Nacional de Salut, es desplega l'apartat 3.3 de l'annex I del Reial Decret 63/1995, en constituir la nutrició enteral un contingut propi de l'assistència hospitalària i de l'assistència sanitària en el domicili del malalt, quan aquesta és continuació de l'atenció hospitalària i quan hi ha raons específiques que l'aconsellen per fer completa i efectiva l'atenció sanitària.
  
És per tant necessari adaptar la normativa d'aquesta comunitat autònoma al marc referencial que regeix el Sistema Nacional de Salut, facilitant l'accés a aquesta prestació als pacients de la nostra comunitat, assenyalant els criteris que s'han de complir per al reconeixement del dret a la prestació, i el procediment per fer-la efectiva.
  
En atenció de tot això i fent ús de les atribucions que confereixen els articles 3 de l'Ordre de 30 d'abril de 1997 i 6 de l'Ordre de 2 de juny de 1998, resolc:
  
Primer
  
Podran ser finançats per la Conselleria de Sanitat aquells productes dietoterapèutics específicament indicats per a la prevenció o tractament de patologies que s'establien en l'annex de l'Ordre de 30 d'abril de 1997, i que es recullen en l'annex I d'aquesta resolució.
  
Segon
  
Amb caràcter general podran ser finançats per la Conselleria de Sanitat aquells productes per a nutrició enteral domiciliària específicament indicats per a tractament de patologies que es recullen en l'annex de l'Ordre de 2 de juny de 1998 i que figuren en l'annex II d'aquesta resolució.
  
Tercer
  
Per tal que la nutrició enteral domiciliària siga finançada és necessari el compliment de tots i cada un dels requisits següents:
  
a) que no siga possible cobrir les necessitats nutricionals del pacient amb aliment de consum ordinari,
  
b) que mitjançant la nutrició enteral es puga aconseguir una millora en la qualitat de vida del pacient o una possible recuperació d'un procés que amenace la seua vida,
  
c) que la indicació es base en criteris sanitaris i no socials,
  
d) que els beneficis de la nutrició enteral superen els riscos,
  
e) que es faça una valoració periòdica del tractament i
  
f) que el pacient es trobe en una de les situacions clíniques que es determinen en l'apartat quatre de la present resolució.
  
Quart
  
Es considera que les següents situacions clíniques justificarien la necessitat de la nutrició enteral domiciliària:
  
1) pacients amb alteracions mecàniques de la deglució o del trànsit, que cursen amb afàgia i disfàgia servera i necessiten sonda. Excepcionalment, en casos de disfàgia severa i si la sonda està contraindicada, podrà utilitzar-se nutrició enteral sense sonda, amb l'informe previ justificatiu del facultatiu responsable de la indicació del tractament.
  
2) pacients amb trastorns neuromotors que impedeixen la deglució o el trànsit i necessiten sonda.
  
3) pacients amb requeriments especials d'energia i/o nutrients.
  
4) situacions clíniques quan cursen amb desnutrició severa.
  
Cinqué
  
La indicació haurà d'efectuar-se en els documents específics ?Informe justificatiu de la indicació de tractament?, per a cada un dels trastorns que figuren en l'annex III de la present resolució, s'adjunta un model diferenciat per a trastorns del metabolisme aminoàcids/cicle urea, hidrats de carboni/proteïna de llet de vaca i nutrició enteral.
  
Sisé
  
La indicació dels tractaments per a trastorns metabòlics congènits d'hidrats de carboni i d'aminoàcids, així com al·lèrgia o intolerància a proteïnes de llet de vaca, la faran metges especialistes. En el cas concret de lactants amb deficiència transitòria de lactasa intestinal o al·lèrgia o intolerància a proteïna de llet de vaca, la indicació podrà fer-la el pediatre d'Atenció Primària, per al període d'un mes. En el cas de persistir la patologia, haurà de trametre'l per a valoració de la indicació a l'especialista hospitalari.
  
La indicació dels tractaments de nutrició enteral domiciliària la faran els facultatius especialistes adscrits a la unitat de nutrició dels hospitals, o els metges especialistes en endocrinologia i nutrició, o els que designe el director mèdic com a responsables de les unitats de nutrició hospitalàries.
  
Seté
  
La primera prescripció la farà el metge especialista responsable de la indicació, llevat de l'excepció prevista en la disposició anterior, i les següents prescripcions les podrà fer el facultatiu d'Atenció Primària d'acord amb la indicació efectuada per l'especialista.
  
En el cas excepcional que l'especialista considere que la duració del tractament és indefinida perquè les característiques de la malaltia no preveuen canvis significatius en el seu estat de salut i així ho expresse en l'«Informe justificatiu de la indicació», els informes justificatius successius els podrà efectuar el facultatiu d'Atenció Primària que en faça el seguiment.
  
Huité
  
Per als tractaments dietoterapèutics complexos, el subministrament dels productes el faran les oficines de farmàcia i excepcionalment, per a patologies d'especial seguiment o en cas de productes d'extrema dificultat en el subministrament, pels serveis farmacèutics. En el cas que s'efectue a través de les oficines de farmàcia, per a facturar-ho a la Conselleria de Sanitat serà preceptiu el visat previ de la recepta mèdica.
  
Nové
  
Els tractaments requerits en la nutrició enteral domiciliària, de manera provisional, i fins que s'establisca el procediment idoni de subministrament seguirà el tràmit establit en l'apartat anterior.
  
Deu
  
La inspecció mèdica determinarà si la patologia és susceptible de finançament, si en el pacient es compleixen els criteris d'inclusió i si el producte està registrat en el Registre General Sanitari dels Aliments. Amb aquesta finalitat la Direcció General de Prestació Farmacèutica facilitarà la relació actualitzada dels productes dietètics inclosos en aquest registre.
  
Onze
  
Per al visat de la recepta mèdica, serà imprescindible acompanyar el corresponent «Informe tipus justificatiu de la indicació del tractament», expedit pel facultatiu que efectua el diagnòstic i estableix el tractament. Caldrà indicar-hi la duració del tractament i també, si n'hi ha, la periodicitat de les revisions.
  
La validesa de l'informe d'indicació, a l'efecte del visat de productes utilitzats en situacions de deficiència transitòria de lactasa intestinal i al·lèrgia a proteïna de llet de vaca, serà d'un mes com a màxim. Una vegada transcorregut el mes, si cal continuar el tractament, es necessitarà un informe d'indicació de l'especialista hospitalari.
  
Dotze
  
Només es podrà dispensar un envàs per prescripció. Aquestos productes estan exempts d'aportació.
  
DISPOSICIONS TRANSITÒRIES
  
Primera
  
Durant un període de tres mesos, comptadors des de la publicació, es podran visar tant els productes destinats a les patologies previstes en la present resolució com els previstos en la llista vigent de visats. Una vegada haja transcorregut el període esmentat només serà d'aplicació el que estableix la present resolució.
  
Segona
  
En aquest període de transició, per part dels facultatius d'atenció primària i/o la inspecció, es procedirà de manera gradual a remetre als pacients amb patologies recollides en aquesta resolució al facultatiu especialista per a una nova valoració de la indicació, d'acord amb aquesta resolució.
  
Tercera
  
En el termini d'un any, la Direcció General per a la Prestació Farmacèutica regularà el procediment definitiu per al subministrament de productes de nutrició enteral.
  
DISPOSICIONS FINALS
  
Primera
  
La present resolució entrarà en vigor l'endemà de la publicació.
  
Segona
  
El director general per a la Prestació Farmacèutica queda facultat per a dictar totes les disposicions reglamentàries que calguen per al desplegament i l'aplicació de la present resolució.
  
València, 1 de març de 2000.- El conseller de Sanitat: José Emilio Cervera Cardona.
  
Annex I
  
Llistat dels trastorns metabòlics congènits d'hidrats de carboni i aminoàcids a què fa referència l'apartat primer d'aquesta resolució.
  
A. Malalties del metabolisme dels hidrats de carboni:
  
A.1. Deficiència de lactasa intestinal: deficiència de l'activitat lactasa de la vora de raspall de l'enteròcit.
  
En lactants, fórmules especials sense lactosa.
  
A.2. Deficiència transitòria de lactasa intestinal: secundària a atròfia de vellositats intestinals deguda a una altra malaltia (celiaquia, al·lèrgia a proteïnes vacunes).
  
En lactants, fórmules sense lactosa mentre persistisca la deficiència de lactasa.
  
A.3. Alteracions del metabolisme de la galactosa. Galactosèmia:
  
A.3.1. Deficiències de la galactoquinasa hepàtica.
  
A.3.2. Deficiència de la galactosa-1-fosfaturidiltransferasa hepàtica.
  
A.3.3. Deficiència de l'epimerasa.
  
Fórmules especials sense lactosa ni galactosa.
  
A.4. Alteracions del transport cel·lular de monosacàrids: deficiència del transportador de membrana de piranoses.
  
Fórmules especials sense disacàrids ni polisacàrids, amb fructosa (furanosa).
  
B. Alteracions del metabolisme dels aminoàcids.
  
B.1. Alteracions del metabolisme d'aminoàcids essencials:
  
B.1.1. Hiperfenilalaninèmies:
  
B.1.1.1. Fenilcetonúria: deficiència de la fenilalaninahidroxilasa.
  
Dieta limitada en fenilalanina i rica en tirosina. Fórmules especials. Especialment en dones embarassades.
  
B.1.1.2. Hiperfenilalaninèmia benigna: deficiència parcial de la fenilalaninahidroxilasa.
  
Si la fenilalaninèmia és superior a sis mil·ligrams per 100, dieta limitada en fenilalanina i rica en tirosina. Fórmules especials, especialment en dones embarassades.
  
B.1.1.3. Primapterinúria: deficiència de la carbinolaminadehidratasa.
  
Dieta limitada en fenilalanina i rica en tirosina. Fórmules especials per a tota la vida. Especialment en dones embarassades.
  
B.1.1.4. Deficiència de la dihidrobiopterinareductasa.
  
Dieta limitada en fenilalanina i rica en tirosina. Fórmules especials, especialment en dones embarassades.
  
B.1.2. Alteracions del metabolisme de la metionina i aminoàcids sulfurats:
  
B.1.2.1. Homocistinúria: deficiència de la cistina-ß-sintetasa.
  
Dieta limitada en metionina i rica en cistina. Fórmules especials.
  
B.1.2.2. Alteracions en la 5-tetrahidrofolat-transferasa: totes amb acidúria metilmalònica: diverses deficiències enzimàtiques.
  
Depenent del tipus de deficiència, poden necessitar limitació de quatre aminoàcids essencials (metionina, treonina, valina i isoleucina).
  
B.1.2.3. Cistationinúria o altres: diverses deficiències.
  
Depenent de la deficiència, poden necessitar dieta limitada en metionina i rica en taurina.
  
B.1.3. Alteracions en el metabolisme dels aminoàcids ramificats:
  
B.1.3.1. Xarop d'auró: deficiència de l'alfa-ceto-decarboxilasa.
  
Dieta limitada en leucina, isoleucina i valina. Fórmules especials.
  
B.1.3.2. Acidèmies orgàniques del metabolisme de la leucina: diversos efectes enzimatics:
  
- Acidèmia isovalèrica.
  
- Acidèmia metilcrotònica.
  
- Acidèmia 30H-metil-glutàrica.
  
Dieta limitada en leucina. Fórmules especials.
  
B.1.3.3. Acidèmies orgàniques del metabolisme de la isoleucina i valina:
  
- Acidèmia propiònica: deficiència de la propionil-CoA-carboxilasa.
  
Dieta limitada en isoleucina, valina, metionina i treonina. Fórmules especials.
  
- Acidèmia metilmalònica: deficiència de la metil-malonil-CoA-mutasa.
  
Dieta limitada en isoleucina, valina, metionina i treonina. Fórmules especials.
  
- Deficiència de la ß-cetotiolasa (hipercetosi): deficiència de la ß-cetotiolasa.
  
Dieta limitada en isoleucina i en greixos.
  
B.1.4. Alteracions del metabolisme de la lisina:
  
B.1.4.1. Acidúria glutàrica tipus 1: deficiència de la glutaril-CoA-deshidrogenasa.
  
Dieta limitada en lisina i triptòfan. Fórmules especials. Si respon al tractament, permanent.
  
B.2. Alteracions del metabolisme dels aminoàcids no essencials:
  
B.2.1. De la tirosina:
  
B.2.1.1. Tirosinèmia II: deficiència de tirosina aminotransferasa.
  
Dieta limitada en tirosina i fenilalanina. Fórmules especials.
  
B.2.1.2. Hawkinsinúria: deficiència de la dioxigenasa.
  
Dieta limitada en tirosina i en fenilalanina. Fórmules especials.
  
B.2.1.3. Tirosinèmia I: deficiència de la fumarilacetoacetasa.
  
Dieta limitada en tirosina i en fenilalanina. Fórmules especials, llevat de trasplantament hepàtic.
  
B.2.2. Hiperornitinèmies:
  
B.2.2.1. Síndrome HHH: deficiència del transport d'ornitina mitocondrial.
  
Dieta limitada en arginina. Fórmules especials amb aminoàcids essencials.
  
B.2.2.2. Atròfia girata: deficiència d'ornitinatransaminasa.
  
Dieta limitada en proteïnes. Fórmules especials amb aminoàcids essencials.
  
B.2.3. Histidinèmia, histidinúria i/o acidúria urocànica.
  
Dieta limitada en histidina.
  
C. Alteracions del cicle de la urea: diverses malalties diferents:
  
- Deficiències de: N-acetil-glutamatsintetasa, carbamil-P-sintetasa, ornitinatranscarbamilasa, arginosuccínico-liasa i arginasa.
  
Totes elles dietes limitades en proteïnes. Fórmules especials amb aminoàcids essencials, fins a un trasplantament hepàtic.
  
ANNEX II
  
Relació de patologies susceptibles de nutrició enteral a què fa referència l'apartat segon d'aquesta resolució
  
1. Pacients amb alteracions mecàniques de la deglució o del trànsit, que necessiten sonda per cursar amb afàgia o disfàgia severa:
  
1.1. Tumors de cap i coll.
  
1.2. Tumors de l'aparell digestiu (esòfag, estómac).
  
1.3. Cirurgia ORL i maxil·lofacial.
  
1.4. Estenosi esofàgica no tumoral.
  
Excepcionalment, en cas de disfàgia i si la sonda està contraindicada, podrà utilitzar-se nutrició enteral sense sonda, amb l'informe previ justificatiu del facultatiu responsable de la indicació del tractament.
  
2. Pacients amb trastorns neuromotors que impedisquen la deglució o el trànsit i que necessiten sonda:
  
2.1. Malalties neurològiques que cursen amb afàgia o disfàgia severa:
  
2.1.1. Esclerosi múltiple.
  
2.1.2. Esclerosi lateral amiotròfica.
  
2.1.3. Síndromes miasteniformes.
  
2.1.4. Síndrome de Guillain-Barré.
  
2.1.5. Seqüeles de malalties infeccioses o traumàtiques del sistema nerviós central.
  
2.1.6. Retard mental sever.
  
2.1.7. Processos degeneratius severs del sistema nerviós central.
  
2.2. Accidents cerebrovasculars.
  
2.3. Tumors cerebrals.
  
2.4. Paràlisi cerebral.
  
2.5. Coma neurològic.
  
2.6. Trastorns severs de la motilitat intestinal: pseudoobstrucció intestinal, gastroparèsia diabètica.
  
3. Pacients amb requeriments especials d'energia i/o nutrients:
  
3.1. Síndromes de malabsorció severa:
  
3.1.1. Síndrome d'intestí curt sever.
  
3.1.2. Diarrea intractable d'origen autoimmune.
  
3.1.3. Limfoma.
  
3.1.4. Esteatorrea postgastrectomia.
  
3.1.5. Carcinoma de pàncrees.
  
3.1.6. Resecció àmplia pancreàtica.
  
3.1.7. Insuficiència vascular mesentèrica.
  
3.1.8. Amiloïdosi.
  
3.1.9. Esclerodèrmia.
  
3.1.10. Enteritis eosinofílica.
  
3.2. Intoleràncies digestives a greixos: malaltia de Swaschsman, limfangièctasi intestinal i deficiència primària d'apoliproteïna B.
  
3.3. Malalties peroxisomals hereditàries.
  
3.4. Al·lèrgia o intolerància diagnosticada a proteïnes de llet de vaca en lactants, fins a dos anys si hi ha compromís nutricional.
  
3.5. Pacients desnodrits que van a ser sotmesos a cirurgia major programada o trasplantaments.
  
4. Situacions clíniques quan cursen amb desnutrició severa:
  
4.1. Malaltia inflamatòria intestinal: colitis ulcerosa i malaltia de Crohn.
  
4.2. Caquèxia cancerosa per enteritis crònica per tractament químic i/o radioterapèutic.
  
4.3. Patologia mèdica infecciosa que comporta malabsorció severa: sida.
  
4.4. Fibrosi quística.
  
4.5. Fístules enterocutànies de baix dèbit.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 3738, del 27-04-2000 (2000/3145)

RESOLUCIÓN de 1 de marzo de 2000, del conseller de Sanidad, por la que se regula la prestación con productos dietéticos en la Comunidad Valenciana.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   3738

Fecha DOGV
:   27-04-2000

Sección del DOGV
:   III. CONVENIOS Y ACTOS - G) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2000/3145

CVE


Fecha del documento
:   01-03-2000

Organismo emisor
:   Conselleria de Sanidad

Tipo de documento
:   Resolución

Descriptores 

:   * [producto farmacéutico](javascript:void(0))
    * [producto dietético](javascript:void(0))

RESOLUCIÓN de 1 de marzo de 2000, del conseller de Sanidad, por la que se regula la prestación con productos dietéticos en la Comunidad Valenciana. [2000/3145]
  
El Real Decreto 63/1995, de 20 de enero (Boletín Oficial del Estado de 10 de febrero), por el que se ordenan las prestaciones financiadas por el Sistema Nacional de Salud, contempla dos tipos de prestaciones que requieren la utilización de productos dietéticos: los tratamientos dietoterápicos complejos para trastornos metabólicos congénitos, incluidos entre las prestaciones complementarias y la nutrición enteral, recogida en el ámbito de la asistencia hospitalaria.
  
Con la publicación de la Orden de 30 de abril de 1997 del Ministerio de Sanidad y Consumo por la que se regulan los tratamientos dietoterápicos complejos se establecen los trastornos metabólicos que quedan incluidos en las prestaciones sanitarias a que se refieren el artículo 2.1 y el apartado 4.3 del anexo I del mencionado Real Decreto. Además atribuye la competencia para establecer el procedimiento para suministrar estos productos dietoterápicos complejos a las Administraciones Sanitarias con competencia en la gestión de esta prestación.
  
Mediante la Orden de 2 de junio de 1998 para la regulación de la nutrición enteral domiciliaria en el Sistema nacional de Salud, se desarrolla lo establecido en el apartado 3.3 del Anexo I del mencionado Real Decreto 63/95, al constituir la nutrición enteral un contenido propio de la asistencia hospitalaria y de la asistencia sanitaria en el domicilio del enfermo, cuando ésta es continuación de la atención hospitalaria y cuando existen razones específicas que la aconsejen para hacer completa y efectiva la atención sanitaria.
  
Es por tanto necesario adaptar la normativa de esta Comunidad Autónoma al marco referencial que rige al Sistema Nacional de Salud, facilitando el acceso a esta prestación a los pacientes de nuestra Comunidad, señalando los criterios que han de cumplirse para el reconocimiento del derecho a la prestación, y el procedimiento para hacerla efectiva.
  
En su virtud, y en uso de las atribuciones que confieren los artículos tercero de la Orden de 30 de abril de 1997 y sexto de la Orden de 2 de junio de 1998, dispongo:
  
Primero
  
Podrán ser financiados por la Conselleria de Sanidad aquellos productos dietoterápicos específicamente indicados para la prevención o tratamiento de patologías que se establecían en el Anexo de la Orden de 30 de abril de 1997, y que se recogen en el Anexo I de esta resolución.
  
Segundo
  
Con carácter general podrán ser financiados por la Conselleria de Sanidad aquellos productos para nutrición enteral domiciliaria específicamente indicados para tratamiento de patologías que se recogen en el Anexo de la Orden de 2 de junio de 1998 y que figuran en el Anexo II de esta resolución.
  
Tercero
  
Para que la nutrición enteral domiciliaria sea financiada es necesario el cumplimiento de todos y cada uno de los requisitos siguientes:
  
a) que no sea posible cubrir las necesidades nutricionales del paciente con alimentos de consumo ordinario,
  
b) que mediante la nutrición enteral se pueda lograr una mejora en la calidad de vida del paciente o una posible recuperación de un proceso que amenace su vida,
  
c) que la indicación se base en criterios sanitarios y no sociales,
  
d) que los beneficios de la nutrición enteral superen los riesgos,
  
e) que se realice una valoración periódica del tratamiento y
  
f) que el paciente se encuentre en una de las situaciones clínicas que se determinan en el apartado cuarto de la presente resolución.
  
Cuarto
  
Se considera que las siguientes situaciones clínicas justificarían la necesidad de la nutrición enteral domiciliaria:
  
a) pacientes con alteraciones mecánicas de la deglución o del tránsito, que cursan con afagia y disfagia severa y precisan sonda. Excepcionalmente, en casos de disfagia severa y si la sonda está contraindicada, podrá utilizarse nutrición enteral sin sonda, previo informe justificativo del facultativo responsable de la indicación del tratamiento.
  
b) pacientes con trastornos neuromotores que impiden la deglución o el tránsito y precisan sonda.
  
c) pacientes con requerimientos especiales de energía y/o nutrientes.
  
d) situaciones clínicas cuando cursan con desnutrición severa.
  
Quinto
  
La indicación deberá efectuarse en los documentos específicos «Informe Justificativo de la Indicación de Tratamiento», para cada uno de los transtornos que figuran en el Anexo III de la presente resolución, se adjunta un modelo diferenciado para trastornos del metabolismo aminoacidos/ciclo urea, hidratos de carbono/proteína de leche de vaca y nutrición enteral.
  
Sexto
  
La indicación de los tratamientos para transtornos metabólicos congénitos de hidratos de carbono y de aminoácidos, así como alergia o intolerancia a proteínas de leche de vaca, se realizará por médicos especialistas. En el caso concreto de lactantes con deficiencia transitoria de lactasa intestinal o alergia o intolerancia a proteína de leche de vaca, la indicación podrá realizarla el pediatra de atención primaria, para el periodo de un mes. En el caso de persistir la patología, deberá remitirlo para valoración de la indicación al especialista hospitalario.
  
La indicación de los tratamientos de nutrición enteral domiciliaria se realizará por los facultativos especialistas adscritos a la unidad de nutrición de los hospitales, o por los médicos especialistas en Endocrinología y nutrición, o los que en su caso designe el director médico como responsables de las unidades de nutrición hospitalarias.
  
Séptimo
  
La primera prescripción se realizará por el médico especialista responsable de la indicación, salvo la excepción prevista en la disposición anterior, y las siguientes prescripciones la podrá realizar el facultativo de atención primaria en base a la indicación efectuada por el especialista.
  
En el caso excepcional de que el especialista considere que la duración del tratamiento es indefinida porque las características de la enfermedad no prevén cambios significativos en su estado de salud y así lo exprese en el «Informe Justificativo de la Indicación», los sucesivos informes justificativos los podrá efectuar el facultativo de atención primaria que lleva su seguimiento.
  
Octavo
  
Para los tratamientos dietoterápicos complejos, el suministro de los productos se realizará por las oficinas de farmacia y excepcionalmente, para patologías de especial seguimiento o en caso de productos de extrema dificultad en su suministro, por los Servicios Farmacéuticos. En el caso de que se efectúe a través de las oficinas de farmacia, para su facturación a la Conselleria de Sanidad será preceptivo el visado previo de la receta médica.
  
Noveno
  
Los tratamientos requeridos en la Nutrición enteral domiciliaria, de forma provisional, y hasta que se establezca el procedimiento idóneo de suministro seguirá el trámite establecido en el apartado anterior.
  
Diez
  
La Inspección Médica determinará si la patología es susceptible de financiación, si en el paciente se cumplen los criterios de inclusión y si el producto está registrado en el Registro General Sanitario de los Alimentos. A tal fin la Dirección General de Prestación Farmacéutica facilitará la relación actualizada de los productos dietéticos incluidos en este registro.
  
Once
  
Para el visado de la receta médica, será imprescindible acompañar el correspondiente «Informe Tipo Justificativo de la Indicación del Tratamiento», expedido por el facultativo que efectúa el diagnóstico y establece el tratamiento. En el mismo se indicará la duración del tratamiento, así como la periodicidad de las revisiones en su caso.
  
La validez del informe de indicación, a efectos del visado de productos utilizados en situaciones de deficiencia transitoria de lactasa intestinal y alergia a proteína de leche de vaca, será de un mes como máximo, transcurrido el mismo, si se necesita continuar con el tratamiento se precisará informe de indicación del especialista hospitalario.
  
Doce
  
Sólo se podrá dispensar un envase por prescripción. Estos productos están exentos de aportación.
  
DISPOSICIONES TRANSITORIAS
  
Primera
  
Durante un periodo de tres meses, a contar desde la publicación, se podrán visar tanto los productos destinados a las patologías previstas en la presente resolución como los contemplados en la vigente lista de visados. Transcurrido el mismo solo será de aplicación lo recogido en la presente resolución.
  
Segunda
  
En este periodo de transición por parte de los facultativos de atención primaria y/o la inspección, se procederá de manera gradual a remitir a los pacientes con patologías recogidas en esta resolución al facultativo especialista para nueva valoración de la indicación, de acuerdo con esta resolución
  
Tercera
  
En el plazo de un año, la Dirección General de para la Prestación Farmacéutica regulará el procedimiento definitivo para el suministro de productos de nutrición enteral.
  
DISPOSICIONES FINALES
  
Primera
  
La presente resolución entrará en vigor al día siguiente de su publicación.
  
Segunda
  
Se faculta al director general para la Prestación Farmacéutica para dictar cuantas disposiciones reglamentarias resulten necesarias para el desarrollo y aplicación de la presente resolución.
  
Valencia, 1 de marzo de 2000.- El conseller de Sanidad: José Emilio Cervera Cardona.
  
ANEXO I
  
Listado de los transtornos metabólicos congénitos de hidratos de carbono y aminoácidos a que se refiere el apartado primero de esta resolución.
  
A. Enfermedades del metabolismo de los hidratos de carbono:
  
A.1. Deficiencia de lactasa intestinal: deficiencia de la actividad lactasa del borde en cepillo del enterocito.
  
En lactantes, fórmulas especiales sin lactosa.
  
A.2. Deficiencia transitoria de lactasa intestinal: secundaria a atrofia de vellosidades intestinales debida a otra enfermedad (celiaquía, alergia a proteínas vacunas).
  
En lactantes, fórmulas sin lactosa mientras persista la deficiencia de lactasa.
  
A.3. Alteraciones del metabolismo de la galactosa. Galactosemia:
  
A.3.1. Deficiencias de la galactoquinasa hepática.
  
A.3.2. Deficiencia de la galactosa-1-fosfato-uridil-transferasa hepática.
  
A.3.3. Deficiencia de la epimerasa.
  
Fórmulas especiales sin lactosa ni galactosa.
  
A.4. Alteraciones del transporte celular de monosacáridos: deficiencia del transportador de membrana de piranosas.
  
Fórmulas especiales sin disacáridos ni polisacáridos, con fructosa (furanosa).
  
B. Alteraciones del metabolismo de los aminoácidos.
  
B.1. Alteraciones del metabolismo de aminoácidos esenciales:
  
B.1.1. Hiperfenilalaninemias:
  
B.1.1.1. Fenilcetonuria: deficiencia de la fenilalanina-hidroxilasa.
  
Dieta limitada en fenilalanina y rica en tirosina. Fórmulas especiales. Especialmente en mujeres embarazadas.
  
B.1.1.2. Hiperfenilalaninemia benigna: deficiencia parcial de la fenilalanina-hidroxilasa.
  
Si la fenilalaninemia es superior a seis miligramos por 100, dieta limitada en fenilalanina y rica en tirosina. Fórmulas especiales, especialmente en mujeres embarazadas.
  
B.1.1.3. Primapterinuria: deficiencia de la carbinolamina-dehidratasa.
  
Dieta limitada en fenilalanina y rica en tirosina. Fórmulas especiales para toda la vida. Especialmente en mujeres embarazadas.
  
B.1.1.4. Deficiencia de la dihidro-biopterin-reductasa.
  
Dieta limitada en fenilalanina y rica en tirosina. Fórmulas especiales, especialmente en mujeres embarazadas.
  
B.1.2. Alteraciones del metabolismo de la metionina y aminoácidos sulfurados:
  
B.1.2.1. Homocistinuria: deficiencia de la cistina-(-sintetasa.
  
Dieta limitada en metionina y rica en cistina. Fórmulas especiales.
  
B.1.2.2. Alteraciones en la 5-tetrahidrofolato-transferasa: todas con metilmalónico aciduria: varias deficiencias enzimáticas.
  
Dependiendo del tipo de deficiencia, pueden precisar limitación de cuatro aminoácidos esenciales (metionina, treonina, valina e isoleucina).
  
B.1.2.3. Cistationinuria u otras: varias deficiencias.
  
Dependiendo de la deficiencia, pueden precisar dieta limitada en metionina y rica en taurina.
  
B.1.3. Alteraciones en el metabolismo de los aminoácidos ramificados:
  
B.1.3.1. Jarabe de Arce: deficiencia de la alfa-ceto-decarboxilasa.
  
Dieta limitada en leucina, isoleucina y valina. Fórmulas especiales.
  
B.1.3.2. Acidemias orgánicas del metabolismo de la leucina: varios defectos enzimáticos:
  
\* Isovalérico acidemia.
  
\* Metilcrotónico acidemia.
  
\* 30H-metil-glutárico acidemia.
  
Dieta limitada en leucina. Fórmulas especiales.
  
B.1.3.3. Acidemias orgánicas del metabolismo de la isoleucina y valina:
  
\* Acidemia propiónica: deficiencia de la propionil-CoA-carboxilasa.
  
Dieta limitada en isoleucina, valina, metionina y treonina. Fórmulas especiales.
  
\* Acidemia metilmalónica: deficiencia de la metil-malonil-CoA-mutasa.
  
Dieta limitada en isoleucina, valina, metionina y treonina. Fórmulas especiales.
  
\* Deficiencia de la (-cetotiolasa (hipercetosis): deficiencia de la (-cetotiolasa.
  
Dieta limitada en isoleucina y en grasas.
  
B.1.4. Alteraciones del metabolismo de la lisina:
  
B.1.4.1. Glutárico aciduria tipo 1: deficiencia de la glutaril-CoA-deshidrogenasa.
  
Dieta limitada en lisina y triptófano. Fórmulas especiales. Si responde al tratamiento, permanente.
  
B.2. Alteraciones del metabolismo de los aminoácidos no esenciales:
  
B.2.1. De la tirosina:
  
B.2.1.1. Tirosinemia II: deficiencia de tirosin-amino-transferasa.
  
Dieta limitada en tirosina y fenilalanina. Fórmulas especiales.
  
B.2.1.2. Hawkinsinuria: deficiencia de la dioxigenasa.
  
Dieta limitada en tirosina y en fenilalanina. Fórmulas especiales.
  
B.2.1.3. Tirosinemia I: deficiencia de la fumaril-aceto-acetasa.
  
Dieta limitada en tirosina y en fenilalanina. Fórmulas especiales, salvo transplante hepático.
  
B.2.2. Hiperornitinemias:
  
B.2.2.1. Síndrome HHH: deficiencia del transporte de ornitina mitocondrial.
  
Dieta limitada en proteínas. Fórmulas especiales con aminoácidos esenciales.
  
B.2.2.2. Atrofia girata: deficiencia de ornitina-transaminasa.
  
Dieta limitada en arginina. Fórmulas especiales.
  
B.2.3. Histidinemia, histidinuria y/o aciduria urocánica.
  
Dieta limitada en histidina.
  
C. Alteraciones del ciclo de la urea: varias enfermedades diferentes:
  
\* Deficiencias de: N-acetil-glutamato-sintetasa, carbamil-P-sintetasa, ornitin-transcarbamilasa, arginosuccínico-liasa y arginasa.
  
Todas ellas dietas limitadas en proteínas. Fórmulas especiales con aminoácidos esenciales, hasta transplante hepático.
  
ANEXO II
  
Relación de patologías susceptibles de nutrición enteral a que se refiere el apartado segundo de esta resolución
  
1. Pacientes con alteraciones mecánicas de la deglución o del tránsito, que precisan sonda por cursar con afagia o disfagia severa:
  
1.1. Tumores de cabeza y cuello.
  
1.2. Tumores de aparato digestivo (esófago, estómago).
  
1.3. Cirugía ORL y maxilofacial.
  
1.4. Estenosis esofágica no tumoral.
  
Excepcionalmente, en caso de disfagia severa y si la sonda está contraindicada, podrá utilizarse nutrición enteral sin sonda, previo informe justificativo del facultativo responsable de la indicación del tratamiento.
  
2. Pacientes con transtornos neuromotores que impidan la deglución o el tránsito y que precisan sonda:
  
2.1. Enfermedades neurológicas que cursan con afagia o disfagia severa:
  
2.1.1. Esclerosis múltiple.
  
2.1.2. Esclerosis lateral amiotrófica.
  
2.1.3. Síndromes miasteniformes.
  
2.1.4. Síndrome de Guillain-Barré.
  
2.1.5. Secuelas de enfermedades infecciosas o traumáticas del sistema nervioso central.
  
2.1.6. Retraso mental severo.
  
2.1.7. Procesos degenerativos severos del sistema nervioso central.
  
2.2. Accidentes cerebrovasculares.
  
2.3. Tumores cerebrales.
  
2.4. Parálisis cerebral.
  
2.5. Coma neurológico.
  
2.6. Transtornos severos de la motilidad intestinal: pseudobstrucción intestinal, gastroparesia diabética.
  
3. Pacientes con requerimientos especiales de energía y/o nutrientes:
  
3.1. Síndromes de malabsorción severa:
  
3.1.1. Síndrome de intestino corto severo.
  
3.1.2. Diarrea intratable de origen autoinmune.
  
3.1.3. Linfoma.
  
3.1.4. Esteatorrea posgactrectomía.
  
3.1.5. Carcinoma de páncreas.
  
3.1.6. Resección amplia pancreática.
  
3.1.7. Insuficiencia vascular mesentérica.
  
3.1.8. Amiloidosis.
  
3.1.9. Esclerodermia.
  
3.1.10. Enteritis eosinofílica.
  
3.2. Intolerancias digestivas a grasas: enfermedad de Swaschsman, linfangiectasia intestinal y deficiencia primaria de apolipoproteína B.
  
3.3. Enfermedades peroxisomales hereditarias.
  
3.4. Alergia o intolerancia diagnosticada a proteinas de leche de vaca en lactantes, hasta dos años si existe compromiso nutricional.
  
3.5. Pacientes desnutridos que van a ser sometidos a cirugía mayor programada o transplantes.
  
4. Situaciones clínicas cuando cursan con desnutrición severa:
  
4.1. Enfermedad inflamatoria intestinal: colitis ulcerosa y enfermedad de Crohn.
  
4.2. Caquexia cancerosa por enteritis crónica por tratamiento químico y/o radioterápico.
  
4.3. Patología médica infecciosa que comporta malabsorción severa: SIDA.
  
4.4. Fibrosis quística.
  
4.5. Fístulas enterocutaneas de bajo débito.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML