Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 6624, del 06-10-2011 (2011/9784)

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal número 150/2010.
------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6624

Data del DOGV
:   06-10-2011

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2011/9784

CVE


Data del document


Organisme emissor
:   Jutjat Mercantil Número 1 de València

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici verbal número 150/2010. [2011/9784]  
Judici verbal 000150/2010  
Demandant: Suministros Industriales Alagarda, SL, (Marco Alagarda Cervera).  
Demandats: Comercial de Utillajes para el Troquelado, SL, i María Dolores Andrés Madrigal.  
Amparo Prieto Trenco, secretària judicial del Jutjat Mercantil número 1 de València, faig saber:  
Que en les actuacions de judici verbal seguides davant d'aquest Jutjat amb el número 000150/2010, s'ha dictat la sentència de data 8 de novembre de 2010, que l'encapçalament i dispositiva literalment és així:  
«Sentència número 379/2010  
València, 8 de novembre de 2010  
María del Mar Fernández Barjau, jutgessa substituta en funcions de reforç del Jutjat Mercantil número 1 de València, he vist aquestes actuacions de judici verbal número 150/2010, promogudes a instància de la mercantil Suministros Industriales Alagarda, SL, representada pel seu administrador únic Marco Alagarda Cervera i assistida pel lletrat Francisco Aliaga Navarro, contra la societat Comercial de Utillajes para el Troquelado, SL, SL, i la seua administradora única María Dolores Andrés Madrigual, declarats tots ells en rebel·lia processal, en el qual s'exercita acumuladament acció de reclamació de quantitat i la de responsabilitat d'administrats social, basant-se en els següents:   
  
Antecedents de fet  
Primer. La part actora va presentar en data 16 de febrer de 2010 demanda de judici verbal, contra els demandats abans indicats, en la qual, exercitava de forma acumulada l'acció de reclamació de quantitat contra la mercantil i la de responsabilitat contra l'administrador social, i sol·licitava que es dictara sentència per la qual es condemnara a ambdós demandats que solidàriament paguen a l'entitat actora la suma de 598,32 euros, més interessos legals i costes.  
Segon. Previ examen de jurisdicció i competència, l'anterior demanda va ser admesa a tràmit aquesta demanda per interlocutòria de 27 d'abril de 2010, es va citar a les parts per a assistir a la vista per al dia 14 de juny de 2010, amb les advertències legals.  
Davant dels successius resultats negatius de les diligències de citació, així com de les gestions realitzades a fi de localitzar el parador dels demandats, finalment es va procedir a la seua citació per edictes.  
Tercer. En la vista, celebrada finalment el dia 8 de novembre de 2010, va comparéixer únicament la part actora, per la qual cosa es va declarar en rebel·lia processal a la part demandada.  
Obert l'acte, l'actora es va afirmar i va ratificar en el seu escrit de demanda i va sol·licitar la recepció del plet a prova, i va proposar únicament documental, consistent a donar per reproduïda l'acompanyada a la seua demanda. La jutgessa va admetre la prova proposada, i es van tindre per reproduïts els documents incorporats a les actuacions.  
Fonaments de dret  
Primer. La part actora exercita en primer lloc l'acció de reclamació de quantitat dirigida contra la mercantil demandada, derivada de l'impagament de les tres factures acompanyades a la seua demanda com a documents 1, 6 i 9, per un import total de 598,32 euros, amb venciment en data 25 de maig de 2007 i 25 de setembre de 2007. Aquestes factures, reflecteixen la venda del material entregat a la demandada segons allò que s'ha detallat en els albarans acompanyats a la demanda com a documents 2 a 5, 7, 8 i 10. Amb aquesta documental no impugnada per la demandada, resulta degudament acreditada l'existència d'un deute vençut per l'import reclamat en les actuacions.  
Per la seua banda, la mercantil demandada no acredita el pagament total o parcial d'aquestes factures, ni tan sols compareix en les actuacions a fi d'oposar-se a la reclamació actora. Per tot el que s'ha exposat, i d'acord amb el que estableix l'article 217.1 de la Llei d'Enjudiciament Civil, ha de declarar-se provat que la mercantil Comercial de Utillajes para el Troquelado, SL, deu a l'actora un total de 598,32 euros, per l'impagament de les factures aportades a les actuacions.  
En virtut del que disposen els articles 1091, 1100, 1101, 1105, 1108, 1258 i concordants del Codi Civil, així com els articles 63, 325, 339 i concordants del Codi de Comerç, procedeix acollir íntegrament la reclamació actora i es condemna a la mercantil Comercial de Utillajes para el Troquelado, SL, a pagar a l'actora l'anterior quantitat, més els interessos legals des de la interpel·lació judicial (16 de febrer de 2010).  
  
Segon. En segon lloc, l'entitat actora exercita contra la senyora Andrés Madrigual, com a administradora única de la societat deutora, l'acció de responsabilitat objectiva, pels deutes socials, exarticle 262.5 en relació amb l'article 260 de la Llei de Societats Anònimes o 105 i 104 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada, i acumuladament la de responsabilitat individual o per danys exarticles 133 i 135 de la Llei de Societats Anònimes per remissió de l'article 69 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada.  
  
Ambdós accions han d'examinar-se per separat en tindre naturalesa i pressupostos distints, com reiteradament indica la jurisprudència, i es pot destacar respecte d'això la sentència del Tribunal Suprem número 710/2008, de data 10 de juliol de 2008 (rec. Cassació número 4059/2001, pte: Almagro Nosete), en el fonament tercer del qual s'exposa que: «és doctrina pacífica i constant, de la qual són clar exemple les sentències de 31 de gener i 8 de març de 2007 entre moltíssimes més, que l'acció i per tant, la responsabilitat que estableix l'article 262.5 de la Llei de Societats Anònimes, (equivalent a l'article 105.5 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada), és distinta en els seus pressupostos i en la seua regulació legal a la prevista en els articles 135 i 133 de l'esmentat text legal. Comparant ambdós accions, afirma la sentència de 8 de març de 2007, que l'acció individual «té naturalesa extracontractual i requereix que concórreguen els requisits propis -acció o omissió culpable, dany i prova de la relació de causalitat-»; la qual cosa no succeeix amb l'acció del 262, respecte de la qual, continua dient la dita sentència « esta sala ha destacat el seu caràcter abstracte o formal -Sentència de 26 de juny de 2006-, i, amb major propietat, la seua naturalesa objectiva o quasi objectiva -Sentència de 25 d'abril de 2002, 14 de novembre de 2002, 6 i 28 d'abril de 2006- aquesta última de ple, -i 26 de maig de 2006, entre altres-, que es resumeix que la seua declaració no exigeix la concurrència d'un retret culpabilístic que haguera que afegir a la constatació que no hi ha hagut promoció de la liquidació per mitjà de convocatòria de la junta o sol·licitud judicial, si és el cas -i ara també la sol·licitud de la declaració de concurs, quan concórrega el seu pressupost objectiu-, açò és, una negligència diferent de la prevista en el propi precepte -sentències de 20 i 23 de febrer de 2004 i de 28 d'abril de 2006-, de la mateixa manera que no requereix una estricta relació de causalitat entre el dany i el comportament concret d'administrats, o, en altres termes, no exigeix més que l'enllaç causal preestablit en la pròpia norma -Sentència de 28 d'abril de 2006-».  
  
Dit d'una altra manera la part actora per a exigir la responsabilitat objectiva de l'administrat social, tan sols ha d'acreditar l'existència d'un deute social, la concurrència d'una causa de dissolució de les previstes en les lletres c a g de l'article 104.1 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada i l'incompliment de les obligacions establides en l'article 105 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada, és a dir: convocar Junta General per a dissoldre la societat o presentar el concurs o bé acordar alguna altra mesura que permeta la remoció de la causa de dissolució; i en cas de no adoptar-se cap d'aquests acords promoure judicialment la seua dissolució i ordenada liquidació, o presentar el concurs de creditors, i tot això en el termini de dos mesos des de la concurrència de la causa de dissolució.  
En aquest cas, de la diligència negativa de requeriment practicada en data 24 de setembre de 2009 en el judici monitori número 76/2009, seguit davant del Jutjat de Primera Instància 8 de Torrent, aportada com a document 12, es constata que la societat deutora va tancar i va abandonar el seu domicili social siti en el carrer Pare Méndez número 157, 1-F, de Torrent, sense comunicar al seu creditor cap canvi de domicili. Aquesta desaparició fàctica del tràfic mercantil, no desvirtuat per la demandada a pesar d'incumbir-li la càrrega de la seua prova, exarticle 217.3 i 6 de la Llei d'Enjudiciament Civil, evidència la impossibilitat d'aconseguir el fi social, i per tant la concurrència de la causa de dissolució prevista en l'apartat c de l'article 104.1 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada.  
Consta en les actuacions, la certificació del Registre Mercantil, aportada a l'acte de la vista, que la societat demandada no ha sigut dissolta ni es troba en concurs, ha de concloure's que l'administradora social demandada no ha complit els deures imposats en l'article 105 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada, i per tant, ha de declarar la responsabilitat solidària de la senyora Andrés Madrigal, en el pagament del deute social declarat en el primer fonament jurídic. Per tot això, procedeix acollir la segona declarada en el primer fonament jurídic. Per tot això, procedeix acollir la segona pretensió actora, i es condemna la senyora Andrés Madrigal a pagar a l'actora el deute de 598,32 euros, de forma solidària junt amb la societat Comercial de Utillajes para el Troquelado, SL.  
Tercer. La part actora exigeix també a l'administradora social, la responsabilitat individual pels danys causats com a conseqüència de la seua actuació negligent i contrària a la llei en virtut del que disposen els articles 127, 133 i 135 de la Llei de Societats Anònimes, aplicables a aquest cas per remissió de l'article 69 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada.  
De tot allò exposat en l'anterior fonament es constata clarament que l'administradora única en no procedir a la dissolució i ordenada liquidació ni a promoure el concurs de creditors malgrat concórrer una causa legal de dissolució, va actuar contravenint les obligacions imposades en l'article 105 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada, així com la diligència pròpia d'un ordenat empresari.  
Dins de l'elenc de conductes que la jurisprudència ha perfilat com mereixedora del caràcter de contrària a la llei, estatuts o realitzada sense la deguda diligència, cal mencionar a títol il·lustratiu les següents:  
  
Desatendre els requeriments de pagament i, davant d'una caòtica situació econòmica, no promoure en legal forma la dissolució i liquidació del patrimoni social, mantenint la societat sense cap activitat, creant una situació enganyosa (SAP Madrid 25 de setembre de 1990).  
No dissoldre la societat quan les pèrdues deixen reduït el patrimoni a una quantitat inferior a la tercera part del capital social, concertar el subministrament de gènere amb tercers per quantitats molt superiors a les possibilitats econòmiques de la societat; no promoure expedient de suspensió de pagaments ni sol·licitar la declaració de fallida malgrat la caòtica situació econòmica de la societat; desaparéixer sense més del tràfic mercantil sense liquidar l'empresa ni deixar extingides tots els deutes socials (SAP Palma de Mallorca 15 de març de 1990).  
Davant d'una situació de crisi, no fer ús dels mecanismes legalment previstos, com la sol·licitud de declaració de suspensió de pagaments o fallida, malgrat que hi ha l'obligació de realitzar-ho, ni tampoc dissoldre i liquidar el propi patrimoni empresarial amb un efectiu repartiment entre tots els creditors, amb ple respecte a la preferència i privilegis legalment establits per a cada un (SAP de Bilbao de 31 de maig de 1990).  
El tancament de facto de l'establiment social i la desaparició material de l'empresa, sense entrar en cap contacte amb els creditors, ni procedir a abonar-los cap part dels seus crèdits (SAP Barcelona 27 de març de 1990, 19 de febrer de 1991, 5 de gener de 1993, 19 de maig de 1994, 27 de gener de 1992; i, SAP Alacant de 12 de juliol de 1994).  
  
De tot l'anterior, cal concloure que consta degudament acreditat en les actuacions, que la senyora Andrés Madrigual amb la seua passivitat davant de la situació d'insolvència constatada en l'anterior fonament jurídic, va contravindre la llei i la diligència exigible, causant com a conseqüència d'això un dany patrimonial a la part actora, en fer incobrable el seu crèdit, ni tan sols per la via de constrenyiment, i per tant, d'acord amb allò que s'ha prescrit en els articles 133 i 135 de la Llei de Societats Anònimes, ha de declarar la responsabilitat individual o subjectiva de l'administradora social i consegüentment condemnar-la a indemnitzar a la part actora pels danys causats per valor de 598,32 euros.  
Quart. Pel que fa a les costes causades en aquest procediment, atés el principi de venciment objectiu i el sentit de la d'aquesta resolució, cal fer expressa imposició d'aquestes a la part demandada, condemnada en aquestes actuacions.  
Vistos els preceptes legals de general i pertinent aplicació.  
Dispositiva  
Estime totalment la demanda formulada per la mercantil Suministros Industriales Alagarda, SL, representada pel seu administrador únic Marco Alagarda Cervera, contra la societat Comercial de Utillajes para el Troquelado, SL, i la seua administradora única María Dolores Andrés Madrigual, declarats ambdós en rebel·lia processal, i condemne els dos demandats que, conjunta i solidàriament, abonen a la part actora la quantitat de 598,32 euros més els interessos legals des de la interpel·lació judicial (16 de febrer de 2010); i tot això amb expressa condemna en costes a la part demandada.  
Notifiqueu aquesta resolució a les parts, i feu-los saber que contra aquesta cal interposar recurs d'apel·lació davant la Secció Novena de l'Audiència Provincial de València que es prepararà per mitjà d'escrit presentat en aquest Jutjat en el termini de cinc dies hàbils comptadors des de l'endemà de la notificació, limitat a esmentar la resolució apel·lada, i es manifestarà la voluntat de recórrer, amb indicació dels pronunciaments que impugna (article 457.2 LECn).  
De conformitat amb la disposició addicional 15a de la Llei Orgànica del Poder Judicial, perquè siga admés a tràmit el recurs d'apel·lació s'haurà de constituir un depòsit de 50 euros, que serà tornat només en el cas que el recurs siga estimat. El depòsit es constituirà per mitjà d'ingrés de la quantitat referenciada en l'entitat bancària Banesto, en el compte corresponent a aquest expedient i s'indicarà en el camp «Concepte» el codi «00 Civil-Reposició» i la data de la resolució recorreguda amb el format dd/mm/aaaa. En el cas de realitzar l'ingrés per mitjà de transferència bancària, després de completar el codi de compte corrent (CCC, 20 dígits) s'indicarà en el camp «concepte» el número de compte, el codi i la data en la forma exposada anteriorment.  
  
Lliureu i uniu una certificació d'aquesta sentència a les actuacions i incloeu l'original en el llibre de sentències civils d'aquest Jutjat.  
  
Aquesta és la meua sentència, que pronuncie, mane i firme.  
Publicació. L'anterior sentència l'ha donada, llegida i publicada la magistrada jutgessa que la va dictar, mentre celebrava audiència pública en el dia de la data, de la qual cosa jo, la secretària judicial en done fe, a València, 8 de novembre de 2010».  
I perquè servisca de notificació als demandats Comercial de Utillajes para el Troquelado, SL, i María Dolores Andrés Madrigal, en parador desconegut, estenc aquest edicte.  
  
València, 26 de gener de 2011.- La secretària judicial: Amparo Prieto Trenco.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 6624, del 06-10-2011 (2011/9784)

Notificación de la sentencia dictada en el juicio verbal número 150/2010.
-------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   6624

Fecha DOGV
:   06-10-2011

Sección del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓN DE JUSTICIA

Número del documento
:   2011/9784

CVE


Fecha del documento


Organismo emisor
:   Juzgado de Lo Mercantil Número 1 de València

Tipo de documento
:   Edicto

Notificación de la sentencia dictada en el juicio verbal número 150/2010. [2011/9784]  
Juicio verbal 000150/2010  
Demandante: Suministros Industriales Alagarda, SL, (Marco Alagarda Cervera).  
Demandados: Comercial de Utillajes para el Troquelado, SL, y María Dolores Andrés Madrigal.  
Amparo Prieto Trenco, secretaria judicial del Juzgado de lo Mercantil número 1 de Valencia, hago saber:  
Que en autos de juicio verbal seguidos ante este Juzgado bajo el número 000150/2010, se ha dictado sentencia de fecha 8 de noviembre de 2010, cuyo encabezamiento y fallo son del tenor literal siguiente:  
  
«Sentencia número 379/2010  
Valencia, 8 de noviembre de 2010.  
Vistos por mí, María del Mar Fernández Barjau, jueza sustituta en funciones de refuerzo del Juzgado de lo Mercantil número 1 de Valencia, los presentes autos de juicio verbal número 150/2010, promovidos a instancia de la mercantil Suministros Industriales Alagarda, SL, representada por su administrador único Marco Alagarda Cervera y asistida por el letrado Francisco Aliaga Navarro, contra la sociedad Comercial de Utillajes para el Troquelado, SL, y su administradora única María Dolores Andrés Madrigual, declarados todos ellos en rebeldía procesal, en el que se ejercita acumuladamente acción de reclamación de cantidad y la de responsabilidad de administrados social, en base a los siguientes.  
Antecedentes de hecho  
Primero. Por la referida parte actora se presentó en fecha 16 de febrero de 2010 demanda de juicio verbal, contra los demandados arriba indicados, en la que, ejercitando de forma acumulada la acción de reclamación de cantidad contra la mercantil y la de responsabilidad frente al administrador social, interesaba que se dictara sentencia por la que se condenara a ambos demandados a que solidariamente abonen a la entidad actora la suma de 598,32 euros, más intereses legales y costas.  
Segundo. Previo examen de jurisdicción y competencia, la anterior demanda fue admitida a trámite dicha demanda por auto de 27 de abril de 2010, se citó a las partes para asistir a la vista para el día 14 de junio de 2010, con los apercibimientos legales.  
Ante los sucesivos resultados negativos de las diligencias de citación, así como de las gestiones realizadas a fin de localizar el paradero de los demandados, finalmente se procedió a su citación por edictos.  
Tercero. A la vista, celebrada finalmente el día 8 de noviembre de 2010, compareció únicamente la parte actora, por lo que se declaró en rebeldía procesal a la parte demandada.  
Abierto el acto, la actora se afirmó y ratificó en su escrito de demanda e interesó el recibimiento del pleito a prueba, proponiendo únicamente documental, consistente en dar por reproducida la acompañada a su demanda. Por su señoría se admitió la prueba propuesta, teniéndose por reproducidos los documentos incorporados a las actuaciones.  
Fundamentos de derecho  
Primero. La parte actora ejercita en primer lugar la acción de reclamación de cantidad dirigida frente a la mercantil demandada, derivada del impago de las tres facturas acompañadas a su demanda como documentos 1, 6 y 9, por un importe total de 598,32 euros, con vencimiento en fecha 25 de mayo de 2007 y 25 de septiembre de 2007. Tales facturas, reflejan la venta del material entregado a la demandada según lo detallado en los albaranes acompañados a la demanda como documentos 2 a 5, 7, 8 y 10. Con tal documental no impugnada por la demandada, resulta debidamente acreditada la existencia de una deuda vencida por el importe reclamado en autos.  
Por su parte, la mercantil demandada no acredita el pago total o parcial tales facturas, ni siquiera comparece en las actuaciones a fin de oponerse a la reclamación actora. Por lo expuesto, y conforme previene el artículo 217.1 de la Ley de Enjuiciamiento Civil, debe declararse probado que la mercantil Comercial de Utillajes para el Troquelado, SL, adeuda a la actora un total de 598,32 euros, por el impago de las facturas aportadas a autos.  
En virtud de lo dispuesto en los artículos 1091, 1100, 1101, 1105, 1108, 1258 y concordantes del Código Civil, así como los artículos 63, 325, 339 y concordantes del Código de Comercio, procede acoger íntegramente la reclamación actora condenando a la mercantil Comercial de utillajes para el Troquelado, SL, a abonar a la actora la anterior cantidad, más los intereses legales desde la interpelación judicial (16 de febrero de 2010).  
Segundo. En segundo lugar, la entidad actora ejercita frente a la señora Andrés Madrigual, en calidad de administradora única de la sociedad deudora, la acción de responsabilidad objetiva, por las deudas sociales, ex artículo 262.5 en relación con el artículo 260 de la Ley de Sociedades Anónimas o 105 y 104 de la Ley de Sociedades de Responsabilidad Limitada, y acumuladamente la de responsabilidad individual o por daños ex artículos 133 y 135 de la Ley de Sociedades Anónimas por remisión del artículo 69 de la Ley de Sociedades de Responsabilidad Limitada.  
Ambas acciones deben examinarse por separado al tener naturaleza y presupuestos distintos, como reiteradamente indica la jurisprudencia, pudiendo destacar al respecto la sentencia del Tribunal Supremo número 710/2008, de fecha 10 de julio de 2008 (rec. casación número 4059/2001, pte: Almagro Nosete), en cuyo fundamento tercero se expone que: «es doctrina pacífica y constante, de la que son claro ejemplo las sentencias de 31 de enero y 8 de marzo de 2007 entre muchísimas más, que la acción y por ende, la responsabilidad que prevé el artículo 262.5 de la Ley de Sociedades Anónimas, (equivalente al artículo 105.5 de la Ley de Sociedades de Responsabilidad Limitada), es distinta en sus presupuestos y en su regulación legal a la contemplada en los artículos 135 y 133 del citado texto legal. Comparando ambas acciones, afirma la sentencia de 8 de marzo de 2007, que la acción individual «tiene naturaleza extracontractual y requiere que concurran los requisitos propios -acción u omisión culposa, daño y prueba de la relación de causalidad-»; lo que no sucede con la acción del 262, respecto de la cual, continúa diciendo dicha sentencia « esta sala ha destacado su carácter abstracto o formal -Sentencia de 26 de junio de 2006-, y, con mayor propiedad, su naturaleza objetiva o cuasi objetiva -Sentencia de 25 de abril de 2002, 14 de noviembre de 2002, 6 y 28 de abril de 2006- esta última de pleno, -y 26 de mayo de 2006, entre otras-, que se resume en que su declaración no exige la concurrencia de un reproche culpabilístico que hubiera que añadir a la constatación de que no ha habido promoción de la liquidación mediante convocatoria de la Junta o solicitud judicial, en su caso -y ahora también la solicitud de la declaración de concurso, cuando concurra su presupuesto objetivo-, esto es, una negligencia distinta de la prevista en el propio precepto -sentencias de 20 y 23 de febrero de 2004 y de 28 de abril de 2006-, del mismo modo que no requiere una estricta relación de causalidad entre el daño y el comportamiento concreto de administrados, o, en otros términos, no exige más que el enlace causal preestablecido en la propia norma -sentencia de 28 de abril de 2006-».  
Dicho de otro modo la parte actora para exigir la responsabilidad objetiva del administrado social, tan solo debe acreditar la existencia de una deuda social, la concurrencia de una causa de disolución de las previstas en las letras c a g del artículo 104.1 de la Ley de Sociedades de Responsabilidad Limitada y el incumplimiento de las obligaciones establecidas en el artículo 105 de la Ley de Sociedades de Responsabilidad Limitada, es decir: convocar Junta General para disolver la sociedad o presentar el concurso o bien acordar alguna otra medida que permita la remoción de la causa de disolución; y en caso de no adoptarse ninguno de tales acuerdos promover judicialmente su disolución y ordenada liquidación, o presentar el concurso de acreedores, y todo ello en el plazo de dos meses desde la concurrencia de la causa de disolución.  
En el presente caso, de la diligencia negativa de requerimiento practicada en fecha 24 de septiembre de 2009 en el juicio monitorio número 76/2009, seguido ante el Juzgado de Primera Instancia 8 de Torrent, aportada como documento 12, se constata que la sociedad deudora cerró y abandonó su domicilio social sito en la calle Padre Méndez número 157, 1-F, de Torrent, sin comunicar a su acreedor ningún cambio de domicilio. Esta desaparición fáctica del tráfico mercantil, no desvirtuado por la demandada pese a incumbirle la carga de su prueba, ex artículo 217.3 y 6 de la Ley de Enjuiciamiento Civil, evidencia la imposibilidad de conseguir el fin social, y por tanto la concurrencia de la causa de disolución prevista en el apartado c del artículo 104.1 de la Ley de Sociedades de Responsabilidad Limitada.  
Constando en autos, de la certificación del Registro Mercantil, aportada al acto de la vista, que la sociedad demandada no ha sido disuelta ni se halla en concurso, debe concluirse que la administradora social demandada no ha cumplido los deberes impuestos en el artículo 105 de la Ley de Sociedades de Responsabilidad Limitada, debiendo por tanto declarar la responsabilidad solidaria de la señora Andrés Madrigal, en el pago de la deuda social declarada en el primer fundamento jurídico. Por todo ello, procede acoger la segunda declarada en el primer fundamento jurídico. Por todo ello, procede acoger la segunda pretensión actora, condenando a la señora Andrés Madrigal a pagar a la actora la deuda de 598,32 euros, de forma solidaria junto a la sociedad Comercial de Utillajes para el Troquelado, SL.  
Tercero. La parte actora exige también a la administradora social, la responsabilidad individual por los daños causados como consecuencia de su actuación negligente y contraria a la ley en virtud de lo dispuesto en los artículos 127, 133 y 135 de la Ley de Sociedades Anónimas, aplicables al presente caso por remisión del artículo 69 de la Ley de Sociedades de Responsabilidad Limitada.  
De lo expuesto en el anterior fundamento se constata claramente que la administradora única al no proceder a la disolución y ordenada liquidación ni a promover el concurso de acreedores pese a concurrir una causa legal de disolución, actuó contraviniendo las obligaciones impuestas en el artículo 105 de la Ley de Sociedades de Responsabilidad Limitada, así como la diligencia propia de un ordenado empresario.  
Dentro del elenco de conductas que la jurisprudencia ha venido perfilando como merecedora del carácter de contraria a la ley, estatutos o realizada sin la debida diligencia, cabe mencionar a título ilustrativo las siguientes:  
Desatender los requerimientos de pago y, ante una caótica situación económica, no promover en legal forma la disolución y liquidación del patrimonio social, manteniendo la sociedad sin actividad alguna, creando una situación engañosa (SAP Madrid 25 de septiembre de 1990).  
No disolver la sociedad cuando las pérdidas dejen reducido el patrimonio a una cantidad inferior a la tercera parte del capital social, concertar el suministro de género con terceros por cantidades muy superiores a las posibilidades económicas de la sociedad; no promover expediente de suspensión de pagos ni solicitar la declaración de quiebra a pesar de la caótica situación económica de la sociedad; desaparecer sin más del tráfico mercantil sin liquidar la empresa ni dejar extinguidas todas las deudas sociales (SAP Palma de Mallorca 15 de marzo de 1990).  
Ante una situación de crisis, no hacer uso de los mecanismos legalmente previsto, como la solicitud de declaración de suspensión de pagos o quiebra, pese a que existe la obligación de realizarlo, ni tampoco disolver y liquidar el propio patrimonio empresarial con un efectivo reparto entre todos los acreedores, con pleno respeto a la preferencia y privilegios legalmente establecidos para cada uno (SAP de Bilbao de 31 de mayo de 1990).  
El cierre de facto del establecimiento social y la desaparición material de la empresa, sin entrar en contacto alguno con los acreedores, ni proceder a abonarles parte alguna de sus créditos (SAP Barcelona 27 de marzo de 1990, 19 de febrero de 1991, 5 de enero de 1993, 19 de mayo de 1994, 27 de enero de 1992; y, SAP Alicante de 12 de julio de 1994).  
De todo lo anterior, cabe concluir que consta debidamente acreditado en autos, que la señora Andrés Madrigual con su pasividad ante la situación de insolvencia constatada en el anterior fundamento jurídico, contravino la ley y la diligencia exigible, causando como consecuencia de ello un daño patrimonial a la parte actora, al hacer incobrable su crédito, ni siquiera por la vía de apremio, debiendo por tanto, conforme a lo prescrito en los artículos 133 y 135 de la Ley de Sociedades Anónimas, declarar la responsabilidad individual o subjetiva de la administradora social y consiguientemente condenarle a indemnizar a la parte actora por los daños causados por valor de 598,32 euros.  
Cuarto. En cuanto a las costas causadas en el presente procedimiento, dado el principio de vencimiento objetivo y el sentido de la presente resolución, cabe hacer expresa imposición de las mismas a la parte demandada, condenada en estas actuaciones.  
Vistos los preceptos legales de general y pertinente aplicación.  
Fallo  
Que estimando totalmente la demanda formulada por la mercantil Suministros Industriales Alagarda, SL, representada por su administrador único Marco Alagarda Cervera, contra la sociedad Comercial de Utillajes para el Troquelado, SL, y su administradora única María Dolores Andrés Madrigual, declarados ambos en rebeldía procesal, debo condenar y condeno a los dos demandados a que, conjunta y solidariamente, abonen a la parte actora la cantidad de 598,32 euros más los intereses legales desde la interpelación judicial (16 de febrero de 2010); y todo ello con expresa condena en costas a la parte demandada.  
Notifíquese la presente resolución a las partes, significándoles que contra la misma cabe interponer recurso de apelación para ante la Sección Novena de la Audiencia Provincial de Valencia que se preparará por medio de escrito presentado en este Juzgado en el plazo de cinco días hábiles contados desde el día siguiente de la notificación, limitado a citar la resolución apelada, manifestando la voluntad de recurrir, con expresión de los pronunciamientos que impugna (artículo 457.2 LECn).  
De conformidad con la disposición adicional 15ª de la Ley Orgánica del Poder Judicial, para que sea admitido a trámite el recurso de apelación se deberá constituir un depósito de 50 euros, que será devuelto sólo en el caso de que el recurso sea estimado. El depósito se constituirá mediante ingreso de la cantidad referenciada en la entidad bancaria Banesto, en la cuenta correspondiente a este expediente indicando en el campo «Concepto» el código «00 Civil-Reposición» y la fecha de la resolución recurrida con el formato dd/mm/aaaa. En el caso de realizar el ingreso mediante transferencia bancaria, tras completar el código de cuenta corriente (CCC, 20 dígitos) se indicará en el campo «concepto» el número de cuenta, el código y la fecha en la forma expuesta anteriormente.  
Líbrese y únase certificación de esta sentencia a las actuaciones con inclusión de la original en el libro de sentencias civiles de este Juzgado.  
Así por esta mi sentencia, lo pronuncio, mando y firmo.  
Publicación. Dada, leída y publicada fue la anterior sentencia por el/la magistrado/a juez/a que la dictó, estando el mismo celebrando audiencia pública en el mismo día de la fecha, de lo que yo, la secretaria judicial doy fe, en Valencia, 8 de noviembre de 2010».  
Y para que sirva de notificación a los demandados Comercial de Utillajes para el Troquelado, SL, y María Dolores Andrés Madrigal, en paradero desconocido, extiendo el presente.  
  
Valencia, 26 de enero de 2011.- La secretaria judicial: Amparo Prieto Trenco.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML