Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 3888, del 29-11-2000 (2000/9202)

Notificació de la Resolució adoptada pel conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, en data 15 de setembre de 2000.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   3888

Data del DOGV
:   29-11-2000

Secció del DOGV
:   V. ALTRES ANUNCIS - G) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2000/9202

CVE


Data del document


Organisme emissor
:   Conselleria d'Obres Públiques,Urbanisme i Transports

Tipus de document
:   Anunci

Notificació de la Resolució adoptada pel conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, en data 15 de setembre de 2000. [2000/Q9202]
  
Ja que no s'ha pogut practicar la notificació a José Antonio Martínez Corbí (en representació d'Urbabuilding Societas, SL) i d'acord amb el que disposa l'article 59.4 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, i en aplicació del que disposa aquest article, es publica el text íntegre de la Resolució adoptada pel conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, en data 15 de setembre de 2000.
  
Vist el recurs d'alçada interposat per la mercantil Urbabuilding Societas, SL, contra la Resolució de data 6 d'agost de 1999, del director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial, per la qual s'acorda no expedir la cèdula d'urbanització sol·licitada per al pla de reforma interior que desenvolupa el sector 9 del Pla General de Monòver (Alacant) i emetre l'informe preliminar substitutiu de la cèdula d'urbanització establit en l'article 31.1.b, de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de l'Activitat Urbanística, i del qual resulten els següents
  
Antecedents de fet
  
1. La mercantil recurrent, Urbabuilding Societas, SL, va sol·licitar la cèdula d'urbanització per al desenvolupament de la unitat d'execució inclosa en el pla de reforma interior S-9 del Pla General de Monòver (Alacant).
  
2. Per mitjà de la Resolució de data 6 d'agost de 1999, del director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial, s'acorda no expedir la cèdula d'urbanització sol·licitada per al pla de reforma interior que desenvolupa el sector 9 del Pla General de Monòver (Alacant) i emetre l'informe preliminar substitutiu de la cèdula d'urbanització previst en l'article 31.1.b, de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de l'Activitat Urbanística.
  
En l'esmentada resolució s'advertia de la improcedència d'atorgar la cèdula d'urbanització instada per la mercantil interessada, ja que l'ordenació proposada «modifica la superfície de l'àmbit (24%), la densitat d'habitatges, la tipologia edificatòria i l'ordenació fixada en el Pla General i disminueix la superfície de sòl dotacional públic».
  
3. Per mitjà d'un escrit presentat amb data de registre d'entrada de 15 d'octubre de l'any passat en el Servei Territorial d'Urbanisme d'Alacant, el senyor José Antonio Martínez Corbí, en la representació que diu posseir de la mercantil Urbabuilding Societas, SL, interposa un recurs d'alçada contra la Resolució de 6 d'agost de 1999, del director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial, per la qual s'acorda no expedir la cèdula d'urbanització sol·licitada per al pla de reforma interior que desenvolupa el sector 9 del Pla General de Monòver (Alacant) i emetre l'informe preliminar substitutiu de la cèdula d'urbanització establit en l'article 31.1.b, de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de l'Activitat Urbanística, per considerar que la petició de cèdula hagué de ser atesa, ja que aquesta s'ajustava a l'ordenament jurídic aplicable, i al·legava tot allò que al seu dret convingué.
  
4. Pels Serveis Territorials d'Urbanisme d'Alacant, i a propòsit del recurs interposat, amb data 17 de novembre de 1999 s'informa desfavorablement el recurs interposat, i es ratifica en les mateixes conclusions preses al seu dia i que van donar peu a la resolució recorreguda.
  
5. Per mitjà d'un escrit de data 31 de març de 2000 es va requerir al senyor José Antonio Martínez Corbí perquè en el termini de 10 dies acreditara la representació que deia posseir respecte de la mercantil Urbabuilding Societas, SL, per a la interposició d'aquest recurs ordinari, l'escrit de la recepció del qual, el dia 4 d'abril de 2000, consta en l'expedient, per la qual cosa es considera transcorregut amb escreix el termini concedit a l'efecte, sense que, no obstant això, s'haja acreditat aquest aspecte.
  
6. El Servei Jurídic de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports en data 20 de juny de 2000, va informar favorablement la desestimació d'aquest recurs d'alçada.
  
Fonaments jurídics
  
1. El recurs administratiu interposat se substància a l'empara d'allò que s'ha disposat en la Llei 4/1999, de 13 de gener, de modificació de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.
  
El recurs d'alçada és admissible ja que es compleixen els requisits establits en la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, modificada per la Llei 4/1999, de 13 de gener, relatius al termini d'interposició del recurs, així com a la capacitat i legitimació activa necessàries per a la interposició del recurs d'alçada. La representació legal del senyor José Antonio Martínez Corbí no ha sigut degudament acreditada a pesar d'haver sigut requerit per a això. A pesar d'aquesta irregularitat i per aplicació del principi pro actione, procedeix admetre a tràmit, en principi, el recurs i entrar a valorar les qüestions de fons al·legades pel recurrent.
  
2. L'objecte d'aquest procediment és la resolució del recurs interposat per la mercantil Urbabuilding Societas, SL, contra la Resolució de 6 d'agost de 1999, del director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial, per la qual s'acorda no expedir la cèdula d'urbanització sol·licitada per al pla de reforma interior que desenvolupa el sector 9 del Pla General de Monòver (Alacant) i emetre l'informe preliminar substitutiu de la cèdula d'urbanització previst en l'article 31.1.b, de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de l'Activitat Urbanística.
  
3. En primer lloc és de destacar que el tractament que li atorga la normativa vigent a aquesta nova figura jurídica denominada «cèdula d'urbanització» indica que ens trobem davant d'una actuació administrativa de tràmit; és a dir, es constitueix com una condició necessària però no suficient per a resoldre sobre l'aprovació definitiva d'una proposta de planejament. Necessària ja que suposa un tràmit preceptiu, exigit per l'article 32 de la Llei Reguladora de l'Activitat Urbanística (article 134 del Reglament de Planejament de la Comunitat Valenciana) per a aprovar una proposta de programa, però no suficient ja que la cèdula per si mateixa no és prou per a portar a terme l'aprovació d'aquesta proposta de programa, que requerirà d'altres actuacions administratives col·laterals, necessàries també per a la seua aprovació definitiva.
  
La cèdula d'urbanització és l'instrument que s'encarrega de constatar el compliment d'una sèrie de requisits per una proposta de planejament, així com de garantir unes condicions concretes de connexió i d'integració de la dita actuació urbanística a la xarxa d'infraestructures tant municipals com supramunicipals. Es caracteritza, en definitiva, la cèdula, per ser un instrument de coordinació entre l'exercici de les competències municipals en matèria de planejament amb el de les competències urbanístiques i sectorials de les altres administracions titulars d'infraestructures supramunicipals que poden resultar afectades; i com tal instrument s'incardina dins del procediment complex d'aprovació dels programes per al desenvolupament d'actuacions integrades, com un dels seus tràmits essencials.
  
Servisca com a reforç de tot l'anterior, el pronunciament clar i concloent de la sentència del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana número 2/1999, de data de 2 de gener de 1999, recaiguda en el recurs número 1/1111/1996.
  
Assentada la caracterització de la cèdula d'urbanització com un acte de tràmit, i en resposta a la pregunta que se segueix, en relació amb la concurrència d'alguna de les circumstàncies assenyalades en l'article 107.1 de la Llei 30/1992, de 26, de novembre, que pogueren convertir en recurrible el referit acte de tràmit cal assenyalar que no és raonable pensar que l'atorgament de la cèdula puga «decidir directament o indirectament sobre el fons de l'assumpte», perquè això només seria possible en el cas que es denegara, decisió aquesta última que sí que vincularia l'administració competent i l'obligaria a denegar la proposta sotmesa a la seua aprovació. Però en el supòsit concret la resolució recorreguda no denega l'expedició de la cèdula sinó que, literalment, acorda «no expedir la cèdula d'urbanització (...) i, en conseqüència, emetre l'informe preliminar substitutiu» d'aquesta. En definitiva, es pot afirmar que ens trobem davant d'un acte de tràmit no susceptible de recurs administratiu.
  
No obstant això, ha de fer-se una important excepció derivada de les concretes circumstàncies que concorren en aquest cas: en la notificació a la mercantil interessada de la resolució de 6 d'agost de 1999, s'inclou l'oportú peu amb expressió dels recursos pertinents contra l'acte notificat, i ofereix la possibilitat d'interposar recurs d'alçada davant del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports. Per la qual cosa, admesa expressament la dita possibilitat impugnatòria, ha d'admetre's a tràmit el recurs, fins i tot a pesar de considerar que l'acte no és susceptible de recurs conforme amb l'article 107 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre. Com afirma la sentència del Tribunal Suprem de data 1 de febrer de 1999 (RJ 1999/1633), arreplegant el parer d'altres anteriors, «tant la jurisprudència del Tribunal Constitucional com la jurisprudència d'aquest alt tribunal considera que el principi de bona fe protegeix la confiança que fundadament es pot haver depositat en el comportament alié i imposa el deure de coherència en el comportament propi».
  
4. En relació amb les qüestions juridicoformals aplicables als procediments per a l'expedició de cèdules d'urbanització, l'article 120 del Reglament de Planejament (RPCV) estableix que «la cèdula d'urbanització, respecte a cada actuació integrada, certifica la seua adequació a l'ordenació estructural vigent al municipi i fixa les condicions mínimes de connexió i integració en el seu entorn». S'assenyalen en els preceptes següents del RPCV el contingut «certificant» de la cèdula, així com els límits legals i la resta de condicions de connexió i integració que han de complir les propostes de programa perquè se'ls atorgue la corresponent cèdula. Açò és, la cèdula d'urbanització és el document que s'encarrega de constatar el compliment d'una sèrie de requisits per una proposta de planejament, així com de garantir unes concretes condicions de connexió i d'integració de la dita actuació urbanística a la xarxa d'infraestructures tant municipals com supramunicipals. Aquestes condicions d'integració i de connexió, com afirma l'article 125.d del RPCV «són vinculants, però no limiten la competència municipal per a imposar condicions i millores d'interés públic local al programar les actuacions».
  
Efectivament, de conformitat amb allò que s'ha disposat en l'article 31.1.b de la Llei Urbanística Valenciana quan es verifica que la proposta d'actuació per a la qual se sol·licita la cèdula d'urbanització, modifica determinacions de l'ordenació urbanística estructural del Pla General (article 17 del mateix text legal) en comptes d'expedir la cèdula, l'òrgan competent per a això emetrà un informe preliminar respecte a la proposta. I aquesta és la forma en què s'ha procedit en aquest supòsit atés que la proposta de Pla de Reforma Interior per al desenvolupament del sector 9 de Monòver modifica, en relació amb els paràmetres i determinacions del Pla General del municipi, la superfície de l'àmbit, la densitat d'habitatges, el coeficient d'edificabilitat bruta, la tipologia edificatòria i disminueix la superfície de sòl dotacional. Atesos aquests motius, l'informe subscrit amb data 17 de novembre de 1999, per la tècnica d'Urbanisme dels Serveis Territorials d'Alacant és, en puritat, l'informe preliminar a què al·ludeix el citat precepte 31.1.b de la llei valenciana i l'emissió de l'informe preliminar, com en aquest cas, no fa sinó posar de manifest que la proposta per a la qual se sol·licita modifica determinacions de l'ordenació vigent, per la qual cosa procedeix redactar una modificació puntual del Pla General seguint les indicacions que conté el mateix informe, de manera que ha de desestimar-se el recurs d'alçada interposat, i rebutjar les raons de fons al·legades per la mercantil recurrent i procedir, en conseqüència, a ratificar la resolució recorreguda en tots els seus termes.
  
5. El conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports és l'autoritat competent per a la resolució del recurs interposat conforme a allò que s'ha establit en l'article 114 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, després de la reforma operada per la Llei 4/1999, de 14 de gener, i l'article 14.2 del Decret 77/1996, de 16 d'abril, del Govern Valencià, pel qual s'aprova el Reglament dels Òrgans Urbanístics de la Generalitat Valenciana.
  
Vistos els preceptes legals citats i la resta de disposicions de general i pertinent aplicació, resolc:
  
Desestimar el recurs d'alçada interposat per la mercantil Urbabuilding Societas, SL, contra la Resolució de 6 d'agost de 1999, del director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial, per la qual s'acorda no expedir la cèdula d'urbanització sol·licitada per al pla de reforma interior que desenvolupa el sector 9 del Pla General de Monòver (Alacant) i emetre l'informe preliminar substitutiu de la cèdula d'urbanització establit en l'article 31.1.b, de la Llei 6/1994, de 15 de novembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de l'Activitat Urbanística, i confirmar la resolució recorreguda en tots els seus termes.
  
Contra aquesta resolució, que posa fi a la via administrativa, s'hi podrà interposar un recurs contenciós administratiu, davant de la Sala Contenciosa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana en el termini de dos mesos, comptats des de l'endemà de la notificació o publicació d'aquesta, de conformitat amb el que estableix l'article 10 i 46 de la Llei Reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa, de 13 de juliol de 1998. Tot això, sense perjudici que puga exercitar qualsevol altre recurs que estime oportú.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 3888, del 29-11-2000 (2000/9202)

Notificación de la Resolución adoptada por el conseller de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes, en fecha 15 de septiembre de 2000.
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   3888

Fecha DOGV
:   29-11-2000

Sección del DOGV
:   V. OTROS ANUNCIOS - G) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2000/9202

CVE


Fecha del documento


Organismo emisor
:   Conselleria de Obras Públicas,Urbanismo y Transportes

Tipo de documento
:   Anuncio

Notificación de la Resolución adoptada por el conseller de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes, en fecha 15 de septiembre de 2000. [2000/Q9202]
  
Al no haberse podido practicar la notificación a José Antonio Martínez Corbí (en representación de Urbabuilding Societas, SL) y conforme dispone el artículo 59.4 de la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común, y en aplicación de lo dispuesto en dicho artículo, se publica texto íntegro de la Resolución adoptada por el conseller de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes, en fecha 15 de septiembre de 2000.
  
Visto el recurso de alzada interpuesto por la mercantil Urbabuilding Societas, SL, contra la Resolución de fecha 6 de agosto de 1999, del director general de Urbanismo y Ordenación Territorial, por la que se acuerda no expedir la cédula de urbanización solicitada para el plan de reforma interior que desarrolla el sector 9 del Plan General de Monóvar (Alicante) y emitir el informe preliminar sustitutivo de la cédula de urbanización previsto en el artículo 31.1.b, de la Ley 6/1994, de 15 de noviembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de la Actividad Urbanística, y del que resultan los siguientes
  
Antecedentes de hecho
  
1. La mercantil recurrente, Urbabuilding Societas, SL, solicitó cédula de urbanización para el desarrollo de la unidad de ejecución incluida en el plan de reforma interior S-9 del Plan General de Monóvar (Alicante).
  
2. Mediante Resolución de fecha 6 de agosto de 1999, del director general de Urbanismo y Ordenación Territorial, se acuerda no expedir la cédula de urbanización solicitada para el plan de reforma interior que desarrolla el sector 9 del Plan General de Monóvar (Alicante) y emitir el informe preliminar sustitutivo de la cédula de urbanización previsto en el artículo 31.1.b, de la Ley 6/1994, de 15 de noviembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de la Actividad Urbanística.
  
En la citada resolución se advertía de la improcedencia de otorgar la cédula de urbanización instada por la mercantil interesada, por cuanto la ordenación propuesta «modifica la superficie del ámbito (24%), le densidad de viviendas, la tipología edificatoria y la ordenación fijada en el Plan General disminuyendo la superficie de suelo dotacional público».
  
3. Mediante escrito presentado con fecha de registro de entrada de 15 de octubre del pasado año en el Servicio Territorial de Urbanismo de Alicante, don José Antonio Martínez Corbí, en la representación que dice ostentar de la mercantil Urbabuilding Societas, SL, interpone recurso de alzada contra la Resolución de 6 de agosto de 1999, del director general de Urbanismo y Ordenación Territorial, por la que se acuerda no expedir la cédula de urbanización solicitada para el plan de reforma interior que desarrolla el sector 9 del Plan General de Monóvar (Alicante) y emitir el informe preliminar sustitutivo de la cédula de urbanización previsto en el artículo 31.1.b, de la Ley 6/1994, de 15 de noviembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de la Actividad Urbanística, por considerar que la petición de cédula debió ser atendida, dado que la misma se ajustaba al ordenamiento jurídico aplicable, alegando todo aquello que a su derecho convino.
  
4. Por los Servicios Territoriales de Urbanismo de Alicante y a propósito del recurso interpuesto, con fecha 17 de noviembre de 1999, se informa desfavorablemente el recurso interpuesto, ratificándose en las mismas conclusiones alcanzadas en su día y que dieron pie a la resolución recurrida.
  
5. Mediante escrito de fecha 31 de marzo de 2000 se requirió a don José Antonio Martínez Corbí para que en el plazo de 10 días acreditase la representación que decía ostentar respecto de la mercantil Urbabuilding Societas, SL, para la interposición del presente recurso ordinario, escrito cuya recepción, el día 4 de abril de 2000, consta en el expediente, por lo que se considera transcurrido con creces el plazo concedido al efecto, sin que, sin embargo, se haya acreditado tal extremo.
  
6. El Servicio Jurídico de la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes, en fecha 20 de junio de 2000, informó favorablemente la desestimación del presente recurso de alzada.
  
Fundamentos jurídicos
  
1. El recurso administrativo interpuesto se sustancia al amparo de lo dispuesto en la Ley 4/1999, de 13 de enero, de modificación de la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común.
  
El recurso de alzada es admisible puesto que se cumplen los requisitos establecidos en la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común, modificada por la Ley 4/1999, de 13 de enero, relativos al plazo de interposición del recurso, así como a la capacidad y legitimación activa necesarias para la interposición del recurso de alzada. La representación legal de don José Antonio Martínez Corbí no ha sido debidamente acreditada pese a haber sido requerido para ello. Pese a dicha irregularidad y por aplicación del principio pro actione, procede admitir a trámite, en principio, el recurso y entrar a valorar las cuestiones de fondo alegadas por el recurrente.
  
2. El objeto del presente procedimiento es la resolución del recurso interpuesto por la mercantil Urbabuilding Societas, SL, contra la Resolución de 6 de agosto de 1999, del director general de Urbanismo y Ordenación Territorial, por la que se acuerda no expedir la cédula de urbanización solicitada para el plan de reforma interior que desarrolla el sector 9 del Plan General de Monóvar (Alicante) y emitir el informe preliminar sustitutivo de la cédula de urbanización previsto en el artículo 31.1.b, de la Ley 6/1994, de 15 de noviembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de la Actividad Urbanística.
  
3. En primer lugar es de destacar que el tratamiento que le otorga la normativa vigente a esta novedosa figura jurídica denominada «cédula de urbanización» indica que nos hallamos ante una actuación administrativa de trámite; esto es, se constituye como una condición necesaria pero no suficiente para resolver sobre la aprobación definitiva de una propuesta de planeamiento. Necesaria por cuanto supone un trámite preceptivo, exigido por el artículo 32 de la Ley Reguladora de la Actividad Urbanística (artículo 134 del Reglamento de Planeamiento de la Comunidad Valenciana) para aprobar una propuesta de programa, pero no suficiente por cuanto la cédula por sí sola no basta para llevar a cabo la aprobación de dicha propuesta de programa, que requerirá de otras actuaciones administrativas colaterales, necesarias también para su aprobación definitiva.
  
La cédula de urbanización es el instrumento que se encarga de constatar el cumplimiento de una serie de requisitos por una propuesta de planeamiento, así como de garantizar unas concretas condiciones de conexión e integración de dicha actuación urbanística en la red de infraestructuras tanto municipales como supramunicipales. Se caracteriza, en definitiva, la cédula, por ser un instrumento de coordinación entre el ejercicio de las competencias municipales en materia de planeamiento con el de las competencias urbanísticas y sectoriales de las demás administraciones titulares de infraestructuras supramunicipales que pueden resultar afectadas; y como tal instrumento se incardina dentro del procedimiento complejo de aprobación de los programas para el desarrollo de actuaciones integradas, como u no de sus trámites esenciales.
  
Sirva como refuerzo de todo lo anterior, el pronunciamiento claro y concluyente de la sentencia del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana número 2/1999, de fecha de 2 de enero de 1999 recaída en el recurso número 1/1111/1996.
  
Sentada la caracterización de la cédula de urbanización como un acto de trámite, y en respuesta a la pregunta que se sigue, en relación con la concurrencia de alguna de las circunstancias señaladas en el artículo 107.1 de la Ley 30/1992, de 26, de noviembre, que pudieran convertir en recurrible el referido acto de trámite cabe señalar que no es razonable pensar que el otorgamiento de la cédula pueda «decidir directa o indirectamente sobre el fondo del asunto», pues eso sólo sería posible en el supuesto de que se denegara, decisión esta última que sí vincularía a la administración competente obligándola a denegar la propuesta sometida a su aprobación. Pero en el supuesto concreto la resolución recurrida no deniega la expedición de la cédula sino que, literalmente, acuerda «no expedir la cédula de urbanización (...) y, en consecuencia, emitir el informe preliminar sustitutivo de» la misma. En definitiva, se puede afirmar que nos hallamos ante un acto de trámite no susceptible de recurso administrativo.
  
Sin embargo, ha de hacerse una importante salvedad derivada de las concretas circunstancias que concurren en el presente caso: en la notificación a la mercantil interesada de la Resolución de 6 de agosto de 1999, se incluye el oportuno pie con expresión de los recursos pertinentes contra el acto notificado, ofreciendo la posibilidad de interponer recurso de alzada ante el conseller de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes. Por lo que, admitida expresamente dicha posibilidad impugnatoria, debe admitirse a trámite el recurso, aun a pesar de considerar que el acto no es susceptible de recurso conforme al artículo 107 de la Ley 30/1992, de 26 de noviembre. Como afirma la sentencia del Tribunal Supremo de fecha 1 de febrero de 1999 (RJ 1999/1633), recogiendo el parecer de otras anteriores, «tanto la jurisprudencia del tribunal constitucional como la jurisprudencia de este alto considera que el principio de buena fe protege la confianza que fundadamente se puede haber depositado en el comportamiento ajeno e impone el deber de coherencia en el comportamiento propio».
  
4. En relación con las cuestiones jurídico-formales aplicables a los procedimientos para la expedición de cédulas de urbanización, el artículo 120 del Reglamento de Planeamiento (RPCV) establece que «la cédula de urbanización, respecto a cada actuación integrada, certifica su adecuación a la ordenación estructural vigente en el municipio y fija las condiciones mínimas de conexión e integración en su entorno». Se señalan en los preceptos siguientes del RPCV el contenido «certificante» de la cédula, así como los límites legales y demás condiciones de conexión e integración que deben reunir las propuestas de programa para que se les otorgue la correspondiente cédula. Esto es, la cédula de urbanización es el documento que se encarga de constatar el cumplimiento de una serie de requisitos por una propuesta de planeamiento, así como de garantizar unas concretas condiciones de conexión e integración de dicha actuación urbanística en la red de infraestructuras tanto municipales como supramunicipales. Tales condiciones de integración y conexión, como afirma el artículo 125.d del RPCV «son vinculantes, pero no limitan la competencia municipal para imponer condiciones y mejoras de interés público local al programar las actuaciones».
  
Efectivamente, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 31.1.b de la Ley Urbanística Valenciana cuando se verifica que la propuesta de actuación para la que se solicita la cédula de urbanización, modifica determinaciones de la ordenación urbanística estructural del Plan General (artículo 17 del mismo texto legal) en lugar de expedir la cédula, el órgano competente para ello emitirá un informe preliminar respecto a la propuesta. Y esta es la forma en que se ha procedido en este supuesto habida cuenta de que la propuesta de plan de reforma interior para el desarrollo del sector 9 de Monóvar modifica, en relación con los parámetros y determinaciones del Plan General del municipio, la superficie del ámbito, la densidad de viviendas, el coeficiente de edificabilidad bruta, la tipología edificatoria y disminuye la superficie de suelo dotacional. Atendidos estos motivos, el informe suscrito con fecha 17 de noviembre de 1999, por la técnica de Urbanismo de los Servicios Territoriales de Alicante es, en puridad, el informe preliminar al que alude el citado precepto 31.1.b de la ley valenciana y la emisión del informe preliminar, como en este caso, no hace sino poner de manifiesto que la propuesta para la que se solicita modifica determinaciones de la ordenación vigente, por lo que procede redactar una modificación puntual del Plan General siguiendo las indicaciones que se contienen en el propio informe, de modo que debe desestimarse el recurso de alzada interpuesto , rechazando las razones de fondo alegadas por la mercantil recurrente y proceder, en consecuencia a ratificar la resolución recurrida en todos sus términos.
  
5. El conseller de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes es la autoridad competente para la resolución del recurso interpuesto conforme a lo establecido en el artículo 114 de la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común, tras la reforma operada por la Ley 4/1999, de 14 de enero, y el artículo 14.2 del Decreto 77/1996, de 16 de abril, del Gobierno Valenciano, por el que se aprueba el Reglamento de los Órganos Urbanísticos de la Generalitat Valenciana.
  
Vistos los preceptos legales citados y demás disposiciones de general y pertinente aplicación, resuelvo:
  
Desestimar el recurso de alzada interpuesto por la mercantil Urbabuilding Societas, SL, contra la Resolución de 6 de agosto de 1999, del director general de Urbanismo y Ordenación Territorial, por la que se acuerda no expedir la cédula de urbanización solicitada para el plan de reforma interior que desarrolla el sector 9 del Plan General de Monóvar (Alicante) y emitir el informe preliminar sustitutivo de la cédula de urbanización previsto en el artículo 31.1.b, de la Ley 6/1994, de 15 de noviembre, de la Generalitat Valenciana, Reguladora de la Actividad Urbanística, confirmando la resolución recurrida en todos sus términos.
  
Contra la presente resolución, que pone fin a la vía administrativa, se podrá interponer recurso contencioso administrativo, ante la sala de lo contencioso del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana en el plazo de dos meses, contados desde el día siguiente a la notificación o publicación de la misma, de conformidad con lo previsto en el artículo 10 y 46 de la Ley Reguladora de la Jurisdicción Contenciosa Administrativa, de 13 de julio de 1998. Todo ello, sin perjuicio de que pueda ejercitar cualquier otro recurso que estime oportuno.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML