Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 9559, del 22-03-2023 (2023/2822)

DECRET 27/2023, de 10 de març, del Consell, pel qual es regulen la tipologia i el funcionament dels centres, serveis i programes de serveis socials, i l'ordenació d'aquests dins de l'estructura funcional, territorial i competencial del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estat**VIGENT**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2023/03/10/27**

### Versions

 10/12/2024 - Actualitat  04/05/2024 - 09/12/2024  Text inicial: 23/03/2023 - 03/05/2024 

### Dades del document

Número de DOGV
:   9559

Data del DOGV
:   22-03-2023

Secció del DOGV
:   I. DISPOSICIONS GENERALS

Número del document
:   2023/2822

CVE


Data del document
:   10-03-2023

Organisme emissor
:   Vicepresidència i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives

Tipus de document
:   Decret

Correcció d'errades

Anàlisi jurídica

 Descriptors 

:   * [Vicepresidència i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives](javascript:void(0))
    * [assistència social](javascript:void(0))
    * [legislació](javascript:void(0))
    * [organització administrativa](javascript:void(0))

![](assets/imgs/icones/ico_informacio.svg)

Els textos consolidats de les normes són de caràcter informatiu i no tenen valor jurídic.

TEXT CONSOLIDAT

*Versió vigent: 10.12.2024*

*Decret 27/2023, de 10 de març, del Consell, pel qual es regulen la tipologia i el funcionament dels centres, serveis i programes de serveis socials, i l'ordenació d'aquests dins de l'estructura funcional, territorial i competencial del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials.*

**ÍNDEX**

**PREÀMBUL**

**TÍTOL PRELIMINAR**

**CAPÍTOL I. Disposicions generals**

**CAPÍTOL II. Dels drets i deures de les persones usuàries, familiars i persones pròximes**

**CAPÍTOL III. La participació en l’àmbit dels centres, serveis i programes de serveis socials**

**TÍTOL I. DEL SISTEMA DE SERVEIS SOCIALS**

**CAPÍTOL I. Els serveis socials valencians i el Sistema Públic Valencià de Serveis Socials**

**CAPÍTOL II. Estructura del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials**

**CAPÍTOL III. Principis generals, de gestió, organitzatius i metodològics**

**CAPÍTOL IV. Centres, serveis i programes de serveis socials**

> **Secció primera. Classificació i tipus de centres**

> **Secció segona. Centres d’atenció diürna**

> **Secció tercera. Centres nocturns**

> **Secció quarta. Centres residencials**

> **Secció cinquena. Característiques especials dels centres**

**TÍTOL II. DE L’ATENCIÓ PRIMÀRIA**

**CAPÍTOL I. L’atenció primària**

**CAPÍTOL II. L’atenció primària de caràcter bàsic. Centres, serveis i programes.**

**CAPÍTOL III. L’atenció primària de caràcter específic. Centres, serveis i programes.**

**CAPÍTOL IV. Serveis per a la Autonomia Personal i l’Atenció a la Dependència**

**TÍTOL III. DE L’ATENCIÓ SECUNDÀRIA**

**CAPÍTOL I. L’atenció secundària**

**CAPÍTOL II. Centres residencials d’atenció secundària**

**CAPÍTOL III. Accés a l’atenció secundària**

**TÍTOL IV. CONDICIONS MATERIALS I FUNCIONALS BÀSIQUES DELS CENTRES, SERVEIS I PROGRAMES**

**CAPÍTOL I. De les condicions generals dels centres, serveis i programes**

**CAPÍTOL II. Condicions materials i funcionals dels serveis**

**CAPÍTOL III. Condicions generals i materials dels centres**

**DISPOSICIONS ADDICIONALS**

**DISPOSICIONS TRANSITÒRIES**

**DISPOSICIÓ DEROGATÒRIA**

**DISPOSICIONS FINALS**

**ANNEXOS**

PREÀMBUL

I

La Llei 3/2019, de 18 de febrer, de la Generalitat, de serveis socials inclusius a la Comunitat Valenciana (d'ara en avant, Llei 3/2019) té, entre altres objectius, establir un marc d'instruments i mesures perquè els serveis socials siguen prestats amb criteris, requisits i estàndards òptims de qualitat, eficiència i accessibilitat. Tant és així que el Sistema Públic Valencià de Serveis Socials ha sigut reconegut com a essencial i d'interés general pel Tribunal Constitucional en Sentència 82/2020, de 15 de juliol, de 2020.

De la mateixa manera, té com a objectiu passar d'un sistema previ, caracteritzat per la seua falta de planificació i la seua disfuncionalitat, a un sistema regit pel principi de la planificació i avaluació de les seues prestacions.

Dins de la pretensió de generar un sistema coherent, organitzat i planificat que es guie pels criteris de qualitat, eficiència i accessibilitat, es fa ineludible i inajornable la tasca d'abordar la transformació de l'actual marc regulador dels centres, serveis i programes de serveis socials. Aquesta tasca és necessària puix que la vigent regulació de la tipologia dels serveis i centres de serveis socials, així com de les seues condicions materials i formals, es caracteritza pel seu desfasament quant a les respectives normatives sectorials i respecte al nou espai normatiu obert amb l'entrada en vigor de la Llei 3/2019.

A més, aquest marc regulador vigent és escassament operatiu per ser poc explícit en requisits bàsics en molts casos i amb diferències acusades entre sectors quant a la regulació de les condicions funcionals i materials. Així mateix, és un marc normatiu confús perquè s'acumulen abundants modificacions parcials de les normes que el componen. Tot això ha generat un espai normatiu que pot ser titllat de barroc i disfuncional i que dificulta la planificació i la gestió de recursos, així com el control i verificació de la qualitat de les prestacions que s'hi desenvolupen.

La recent entrada en vigor de la Llei 3/2019 introdueix canvis substantius en el model d'organització i gestió del sistema dels serveis socials sobre els models anteriors i requereix un important desplegament de normativa de desenvolupament que possibilite la seua correcta implantació i la seua efectiva consolidació. En aquest sentit, ja s'han produït quatre importants avanços en aquesta direcció amb la publicació i entrada en vigor del Decret 59/2019, de 22 d'abril, d'ordenació del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials, una norma que regula els instruments bàsics d'intervenció administrativa com són el registre, l'autorització i l'acreditació de centres, serveis i programes; del Decret 38/2020, de 20 de març, de coordinació i finançament de l'atenció primària de serveis socials, que regula, entre altres qüestions, la col·laboració financera entre la Generalitat i les entitats locals mitjançant l'instrument del contracte programa per a garantir la provisió dels serveis socials d'atenció primària; del Decret 34/2021, de 26 de febrer, del Consell, de regulació del Mapa de Serveis Socials de la Comunitat Valenciana; i del Decret 188/2021, de 26 de novembre, del Consell, de modificació del Decret 181/2017, de 17 de novembre, del Consell, pel qual es desenvolupa l'acció concertada per a la prestació de serveis socials en l'àmbit de la Comunitat Valenciana per entitats d'iniciativa social.

No obstant això, aquestes quatre importants normes es revelen insuficients sense una altra normativa que les complete i que estan previstes en la Llei 3/2019 com són, entre altres, la regulació de la cartera de prestacions del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials (d'ara en avant, SPVSS) i la necessària regulació de la tipologia de centres, serveis i programes i els seus requisits materials i funcionals, així com la seua ordenació dins del SPVSS.

El present decret, doncs, forma part del cos normatiu de desenvolupament de la Llei 3/2019, tal com es determina en el seu article 59.

II

La intervenció en serveis socials, d'acord amb l'enfocament de l'atenció integral centrat en la persona recollit en la Llei 3/2019, requereix d'una nova perspectiva metodològica en els centres, serveis i programes de serveis socials, de manera que la seua finalitat siga que les seues prestacions servisquen per a donar forma als plans personalitzats d'intervenció social, en què els objectius estan dissenyats sobre les necessitats, capacitats i expectatives de cada persona usuària.

Aquesta nova perspectiva metodològica suposa, entre altres circumstàncies, que les tipologies dels centres, serveis i programes han d'aportar major flexibilitat i ductilitat en establir modalitats d'atenció, d'estada i de presència, així com en les prestacions que despleguen. Aquesta major flexibilitat és un requisit bàsic per a poder passar d'un model d'intervenció en serveis socials en què les persones usuàries han d'adaptar-se forçosament a les característiques dels centres, serveis i programes que pretenen atendre les seues necessitats, a un model d'intervenció en què siguen els centres, serveis i programes els qui s'adapten a les necessitats de les persones usuàries i perquè les seues prestacions professionals i tecnològiques estiguen en funció dels respectius plans personalitzats d'intervenció social, així com dels respectius plans d'atenció individual.

Cal abandonar l'enfocament on els centres, serveis i programes s'han constituït en recursos als quals han d'adaptar-se les persones usuàries i no al contrari. Això és, es fa necessari eixir d'enfocaments metodològics que a la llarga reforcen una intervenció eminentment asistencialista i institucionalizadora.

Per a superar un enfocament fonamentalment asistencialista, és necessari implantar una perspectiva emancipadora, on els centres, serveis i programes estiguen orientats clarament cap a la promoció de vida independent i autònoma. Per a eixir d'un enfocament institucionalizador, és necessari implantar una perspectiva integradora, on els recursos d'atenció del sistema de serveis socials s'inserisquen en la xarxa de recursos normalitzats de la resta d'àmbits que operen en la protecció i el benestar social com són el sanitari, l'educatiu, el laboral, entre altres, de manera que siguen sistemes permeables que provoquen sinergies inclusives.

Al mateix temps, tant la perspectiva emancipadora com la inclusiva han de tindre unes bases preventives clares, de manera que l'objectiu de mantindre a les persones en els seus contextos convivencials i comunitaris i l'objectiu que els plans d'atenció personalitzats partisquen i recullen les expectatives personals de les mateixes persones usuàries han de constituir-se en principis orientadors bàsics de les polítiques públiques d'uns serveis socials que s'autodenominen com a inclusius, a l'hora de determinar els centres, serveis i programes a través dels quals s'implementaran les seues prestacions.

D'altra banda, les transformacions socials que ha experimentat o que estan produint-se en la societat com són, entre altres, el progressiu envelliment de la població, la cada vegada major extensió en el temps de l'etapa de vellesa i amb això de dependència o l'afebliment de les xarxes de suport familiar, així com els nous reptes als quals s'enfronta la societat com són, entre altres, la mobilitat territorial de les persones al llarg del seu cicle vital, la major sensibilitat i demanda de la població a les administracions públiques de serveis públics de qualitat o la generalització i agudització de les crisis econòmiques o sanitàries en determinats moments, reclama també un canvi en la perspectiva metodològica dels centres, serveis i programes de serveis socials, sinó una nova concepció d'aquests quant a la seua organització funcional, estructures físiques, així com en la seua distribució geogràfica i en la seua efectiva articulació amb la resta de sistemes de benestar social, més enllà de les retòriques apel·lacions a la coordinació interdepartamental dins de la administració.

III

En les etapes precedents, els serveis socials a la Comunitat Valenciana s'han caracteritzat per un desenvolupament eminentment sectorial i per marcades diferències entre aquests sectors. Deutors d'un enfocament assistencialista i exclusivament dirigit a les persones en raó d'una manca o necessitat, els serveis socials han anat adquirint amb el temps un crèdit social en la mesura que eren capaces de proveir prestacions de caràcter fonamentalment assistencial a les persones o col·lectius amb alguna mena de necessitat i es van organitzar amb referència a aquests col·lectius específics, donant com a resultat una necessària, però excessiva orientació sectorial. És a dir, la planificació, ordenació i gestió dels serveis socials, tant a nivell local com autonòmic ha esdevingut en el temps en un sistema compost de sectors en els quals cadascun d'ells respon a unes lògiques d'intervenció i gestió diferents. Així, es parla de l'atenció social a la infància i adolescència, a les dones víctimes de violència de gènere, a les persones majors, a les persones amb diversitat funcional o discapacitat, a les persones en situació de vulnerabilitat social, o a les persones amb problemes de salut mental crònics. Aquest enfocament sectorial poguera semblar necessari per la heterogeneïtat en les demandes que presenten aquests col·lectius concrets, però no pot constituir-se en l'eix de la planificació principal del sistema de serveis socials puix que la mateixa persona i les unitats de convivència són múltiples en les seues necessitats i aspiracions al llarg del seu cicle vital.

L'excessiva sectorializació en la gestió, i sobretot en la planificació, ha afavorit una clara fragmentació i disfuncionalitat del sistema, ha contribuït a difuminar els nivells d'atenció en els quals se sustenten els serveis socials, a fi d'impossibilitar intervencions de caràcter integral, i ha contribuït, així mateix, a dificultar el fet de poder orientar la intervenció social a l'objectiu de capacitar les persones en la gestió dels seus assumptes i de mantindre-les en els seus contextos vitals i comunitaris.

La Llei 3/2019 pretén recuperar l'enfocament dels serveis socials com a sistema estructurat en dos nivells d'atenció mútuament complementaris i de caràcter continu, en el qual les persones siguen ateses de manera integral al llarg de la seua vida i en funció de les demandes concretes que a cada moment plantege: un nivell d'atenció primària (al seu torn subdividit en dos nivells d'actuació, un de caràcter bàsic i un altre de caràcter específic), on totes les prestacions que s'hi proveeixen estan dirigides a reforçar o rehabilitar l'autonomia personal i social de les persones i de les unitats de convivència, i un nivell d'atenció secundària en el qual les seues prestacions estan focalitzades fonamentalment a facilitar els suports necessaris per a atendre les situacions que requereixen d'una intervenció especialitzada, integral i sostinguda en el temps. Aquest enfocament suposa, entre altres qüestions, que la caracterització i ordenació dels centres, serveis i programes de serveis socials s'ha de fer en funció, bàsicament, dels nivells d'atenció i, dins d'aquests, cada sector d'intervenció les adaptarà a les seues característiques específiques.

Aquest nou enfocament, que tracta de convertir els nivells d'atenció en l'eix essencial de la planificació i ordenació dels recursos, es complementa amb la intenció, també palesa al llarg de tota la Llei 3/2019, de donar un relleu especial al nivell de l'atenció primària, en entendre que és en aquest nivell on han de desenvolupar-se amb major extensió i intensitat el conjunt de prestacions dirigides al conjunt de la població i orientades totes elles a preservar o recuperar la major autonomia personal i a salvaguardar la permanència en els contextos vitals i comunitaris de les persones. En aquest sentit, si en les normatives de desenvolupament de les anteriors lleis de serveis socials van tindre un pes específic determinant la regulació dels centres que operaven en un segon nivell d'atenció, (abans denominats serveis socials especialitzats, i actualment els serveis socials d'atenció secundària), en el desenvolupament normatiu de la Llei 3/2019 s'equiparan en importància els centres, serveis i programes de serveis socials que operen en el nivell de l'atenció primària i aquells que operen en l'atenció secundària.

IV

Un altre aspecte nou de la Llei 3/2019, respecte als seus precedents, és que els serveis socials es configuren, no sols com un sistema estructurat en nivells d'atenció i en un repartiment de competències, alguna cosa que de manera diferent ja estava en els marcs normatius precedents, sinó que a més inclou, com a element estructural del sistema, l'organització territorial d'aquest.

Si en l'apartat anterior ja s'ha parlat de la importància de convertir els nivells funcionals d'atenció en l'eix principal sobre el qual planificar la tipologia dels serveis socials i, així, eixir-se del fragmentat marc que ha provocat l'excessiva estructuració sectorial, és important ressaltar que aquests nivells funcionals s'organitzen territorialment en diferents demarcacions.

Per primera vegada en els serveis socials de la Comunitat Valenciana s'ha establit d'una estructura territorial del sistema i s'estableixen tres tipus de demarcacions, cadascuna d'elles amb unes característiques pròpies: les zones bàsiques, les àrees i els departaments de serveis socials. I s'estableix una correlació pragmàtica entre nivells d'atenció i demarcacions territorials. Així, de manera genèrica, s'estableix que les zones bàsiques són les demarcacions territorials en les quals es desplegaran i desenvoluparan les actuacions pròpies de l'atenció primària de caràcter bàsic; les àrees de serveis socials són les demarcacions territorials en les quals es desplegaran i desenvoluparan les actuacions pròpies de l'atenció primària de caràcter específic, i els departaments són les demarcacions territorials en les quals s'organitzen les actuacions pròpies de l'atenció secundària.

Es configura, amb això, un eix de coordenades, on han de situar-se tots i cadascun dels recursos a través dels quals es proveeixen prestacions de serveis socials. D'una banda, tenim l'eix dels nivells funcionals i, per un altre, l'eix de les demarcacions territorials. A aquest eix de coordenades s'hi ha d'afegir, a més, la dimensió dels diferents agents que intervenen en els serveis socials en funció de les competències i en funció dels procediments de gestió dels recursos que s'empren en cada cas.

Aquesta nova perspectiva dels serveis socials porta a la necessitat de conformar diferents espais de gestió i intervenció compartits entre diferents agents, una situació inèdita en la planificació dels serveis socials de la Comunitat Valenciana i que representa un desafiament que tots els agents que intervenen en serveis socials han d'afrontar de manera coordinada. En aquest sentit, la regulació de les tipologies i característiques dels centres, serveis i programes de serveis socials ha de contribuir a afrontar amb rigor el desafiament de la nova configuració dels espais d'intervenció compartits, incloent-hi principis i regles de coordinació i de treball integral i en xarxa dins de cada nivell d'atenció i entre nivells diferents, així com principis i regles de coordinació i de treball en xarxa dins de cada demarcació territorial i entre diferents demarcacions.

El desenvolupament de la Llei 3/2019 no necessita únicament una mera determinació i caracterització dels recursos per necessària i importants que aquesta siga, això és, no sols d'una definició de les noves tipologies de centres, serveis i programes de serveis socials, sinó que a més requereix d'una determinació dels espais d'intervenció que s'han generat, tant per nivells d'atenció com per demarcacions territorials. En aquest sentit, al costat de les concrecions que s'estableixen sobre les tipologies dels centres, serveis i programes, es fa necessari establir principis i regles que articulen i vertebren aquests recursos, i ajuden, d'aquesta manera, a configurar de forma més precisa els nivells d'atenció i les demarcacions territorials.

V

El present decret implica l'ordenació en una única norma de tots els tipus de recursos existents fins al moment en matèria de serveis socials en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, així com dels que es puguen crear en un futur, regulant les seues característiques, condicions funcionals, estructurals, materials, personals, i els requisits necessaris per a la seua posada en marxa i funcionament, per a procurar que aquests centres, serveis i programes no siguen considerats en cap cas unitats organitzatives aïllades, sinó part d'un sistema organitzat i articulat.

És un decret fonamental per a establir els principis comuns del SPVSS, reunint en un únic document normatiu una regulació que fins ara estava dispersa i en molts casos obsoleta, oferint una guia en la qual qualsevol persona, professional o usuària, podrà trobar tota la informació necessària per a cada tipologia de recursos en aquestes matèries.

Així mateix aquest decret pretén regular normativament i integrar els serveis i centres de serveis socials que s'estableixen en les diferents lleis i normativa de desplegament que regulen les prestacions del sistema de serveis socials a la Comunitat Valenciana, com ara la Llei 9/2018, de 24 d'abril, de la Generalitat, de modificació de la Llei 11/2003, de 10 d'abril, de la Generalitat, sobre l'estatut de les persones amb discapacitat; la Llei 23/2018, de 29 de novembre, de la Generalitat, d'igualtat de les persones LGTBI; la Llei 7/2012, de 23 de novembre, de la Generalitat, integral contra la violència sobre la dona en el àmbit de la Comunitat Valenciana; la Llei 26/2018, de 21 de desembre, de la Generalitat, de drets i garanties de la infància i l'adolescència i la Llei 39/2006, de 14 de desembre, de promoció de la autonomia personal i atenció a les persones en situació de dependència.

VI

Aquest decret s'estructura en un títol preliminar, quatre títols amb els seus respectius capítols, quatre disposicions addicionals, vint-i-tres disposicions transitòries, una disposició derogatòria, quatre disposicions finals i nou annexos.

El títol preliminar s'organitza en tres capítols. El capítol I concreta l'objecte i àmbit d'aplicació del decret i defineix els principals conceptes que s'hi tracten, posant l'accent en la necessària subjecció dels centres, serveis i programes de serveis socials a les normes i directrius dictades per la conselleria competent, així com a la seua funció inspectora. El capítol II estableix delimitacions orientades a garantir els drets de les persones usuàries d'aquests centres, serveis i programes, i determina, amb aquesta mateixa finalitat, les condicions mínimes per a la contractació de la carta de serveis, quan medie algun tipus de contraprestació econòmica per part de les persones usuàries. El capítol III regula el dret d'aquestes persones a participar en l'elaboració dels processos d'intervenció social i en la presa de decisions que els afecten, per a això estableix que tots els centres residencials han de disposar d'un consell de centre, la regulació del qual es recull en l'annex V, i unes normes de funcionament o reglament de règim interior, conforme al que es preveu.

El títol I aborda en quatre capítols la configuració dels serveis socials valencians com un sistema únic, conformat per una xarxa de serveis de responsabilitat pública, integrats funcionalment, territorialment i competencialment. El capítol I preveu la inclusió en el seu catàleg i en la seua organització de les prestacions i serveis del Sistema per a l'Autonomia i Atenció a la Dependència, mitjançant l'establiment de les correspondències que es concreten en l'annex IV, i atribueix a la Generalitat la competència en la seua planificació, ordenació, coordinació i direcció, així com el seu registre, autorització, acreditació, avaluació periòdica i inspecció. El capítol II aborda la vinculació dels diferents nivells funcionals d'atenció i actuació a les diferents demarcacions territorials del sistema, si bé preveu la possibilitat, sota unes certes condicions, d'adscriure els centres, serveis i programes de serveis socials a nivells i demarcacions diferents dels previstos. I estableix, així mateix, la necessitat de desenvolupar protocols d'actuació per a fer efectiva la necessària coordinació, col·laboració i cooperació entre les a administracions públiques, i entre aquestes i la iniciativa privada. El capítol III recull una sèrie de principis d'actuació, complementaris dels principis rectors previstos en la Llei 3/2019, que han d'orientar les actuacions d'aquests centres, serveis i programes, i subratlla la importància dels principis de caràcter organitzatiu i metodològic, que garanteixen la coherència i integració del sistema, així com l'adequació als seus fins. El capítol IV estableix una classificació general dels centres, serveis i programes de serveis socials, d'acord amb criteris com ara la classe d'atenció que presten, el tipus d'activitats que desenvolupen o el perfil de les persones usuàries que atenen.

Els títols II i III regulen el funcionament general dels centres, serveis i programes dels serveis socials d'atenció primària de caràcter bàsic i específic i de l'atenció secundària, la definició de la qual, característiques i funcions concretes es refereixen en els annexos I, II i III. Es destaca la importància dels equips professionals de l'atenció primària bàsica, vertader nucli d'intervenció del sistema, i dels seus equips d'intervenció social, garants de la continuïtat i coherència dels plans d'intervenció. I se subratlla el caràcter instrumental de l'atenció primària de caràcter específic, i la seua subordinació als objectius de l'atenció primària bàsica. Pel que fa a l'atenció secundària, s'aborda la necessitat d'orientar la seua actuació cap a la conservació o la rehabilitació de les capacitats de les persones usuàries, amb la finalitat d'afavorir el seu retorn als entorns familiars o convivencials de procedència, o la consecució del major grau d'autonomia possible en el context residencial. I es regulen les formes d'accés, establint el procediment a seguir perquè aquest no suposa el cessament de la intervenció de l'atenció primària, que haurà d'adoptar, ben al contrari, una sèrie de mesures addicionals orientades a preservar la unitat d'acció i procurar la consecució dels objectius previstos en els plans personalitzats d'intervenció social.

El títol IV regula les característiques generals que han de reunir tots els centres, serveis i programes de serveis socials, tant pel que fa a les condicions materials com al seu funcionament. S'adopten una sèrie de mesures orientades a procurar que aquests centres, serveis i programes no siguen considerats en cap cas unitats organitzatives aïllades, sinó part d'un sistema organitzat i articulat. I s'estableix que han de disposar de la documentació exigida en l'annex VI, en funció del tipus de centre i programa. Les condicions i característiques generals dels espais, les instal·lacions i els elements es detallen en l'annex VII. En l'annex VIII es refereixen les categories i qualificacions professionals, les titulacions i requisits de tot el personal. Finalment, en l'annex IX es recull una taula de correspondència entre les tipologies existents de centres i les noves tipologies de centres desenvolupades en el decret

Les disposicions addicionals regulen, respectivament, el càlcul de les ràtios determinades en el present decret, les ràtios d'acreditació i autorització en residencies de persones majores, la normativa aplicable al personal empleat públic dels centres i serveis regulats en aquest decret, i obri la possibilitat que en els centres residencials de titularitat pública el personal sanitari puga ser personal estatutari pertanyent a la conselleria competent en matèria de sanitat.

Les disposicions transitòries determinen la regulació de les situacions jurídiques dels centres, serveis i programes que amb la publicació del present decret resultarà afectada. Així mateix, es regula la possibilitat d'autoritzar l'obertura o habilitació com a centres d'atenció temporal i emergències socials (CATE) davant situacions d'emergència social. Finalment, es recull en una taula la temporalització de les adaptacions proposades en el present decret.

Conté així mateix una disposició derogatòria i quatre disposicions finals, la primera per a modificar el Decret 59/2019, de 12 d'abril, del Consell, d'ordenació del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials, la segona per a modificar el Decret 38/2020, de 20 de març, del Consell, de coordinació i finançament de l'atenció primària de serveis socials, harmonitzant totes dues normes amb el present decret, i la tercera i quarta dedicades a les necessàries determinacions de desenvolupament normatiu i entrada en vigor de present decret.

Per a desenvolupar el contingut de la regulació s'incorporen nou annexos dedicats a regular les condicions concretes que han de reunir els centres, serveis i programes de serveis socials, en l'annex I, els d'atenció primària de caràcter bàsic, en l'annex II, els d'atenció primària de caràcter específic, en l'annex III, els de l'atenció secundària. L'annex IV conté una taula de correspondències entre prestacions del Sistema per a l'Autonomia i Atenció a la Dependència (SAAD) i el Sistema Públic Valencià de Serveis Socials (SPVSS). L'annex V es dedica a determinar l'estructura organitzativa mínima dels programes i centres, desenvolupant els òrgans de govern i participació, l'annex VI es dedica, a regular la documentació exigible als programes i centres de serveis socials, i en l'annex VII es regulen les condicions i característiques dels espais, les instal·lacions i els elements dels centres de serveis socials, en l'annex VIII, es refereixen les categories i qualificacions professionals, les titulacions i requisits de tot el personal i, finalment, en l'annex IX es recull una taula de correspondència entre les tipologies existents de centres i les noves tipologies de centres desplegades en el decret.

VII

Aquest decret s'adequa als principis de bona regulació establits en l'article 129 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques i a la Llei 40/2015, d'1 d'octubre, de règim jurídic del sector públic. En el procediment d'elaboració d'aquesta norma s'ha garantit l'eficàcia, eficiència i seguretat jurídica ja que és coherent amb el marc jurídic vigent, sent una iniciativa normativa que compleix el principi de proporcionalitat contenint la regulació imprescindible per a desplegar la citada Llei 3/2019, de manera que es complete i concrete el seu contingut, dotant-lo d'aplicabilitat en la pràctica, així com de coherència al desplegament normatiu d'aquesta, mitjançant els aclariments, adaptacions i adequacions necessàries de les normes reglamentàries aprovades després de la seua entrada en vigor, que ara es modifiquen. Així mateix, s'ha donat compliment al principi de transparència, tant en la fase de consulta pública com en el tràmit d'informació pública i audiència a les persones interessades, ja que s'han observat tots els tràmits que regulen, tant la normativa en matèria de procediment administratiu comú, com el decret sobre la forma, estructura i procediment d'elaboració dels projectes normatius de la Generalitat i, en particular, la normativa en matèria de transparència, accés a la informació pública i bon govern, respectant en igual mesura la normativa pròpia sobre protecció de dades de caràcter personal.

Aquesta disposició està inclosa en el Pla normatiu de l'Administració de la Generalitat de 2021.

Ha sigut oït l'Òrgan de Coordinació i Col·laboració Interadministrativa en l'exercici de la seua competència, prevista en l'article 49.3.e de la Llei 3/2019, de 18 de febrer, de la Generalitat, de serveis socials inclusius, i consta dictamen del Comité Econòmic i Social de la Comunitat Valenciana.

En conseqüència, a proposta de la vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, de conformitat amb l'article 28.c de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, conforme amb el Consell Jurídic Consultiu, i prèvia deliberació del Consell, en la reunió de 10 de març de 2023.

DECRETE

TÍTOL PRELIMINAR

CAPÍTOL I

Disposicions generals

*Article 1. Objecte*

El present decret té per objecte el desplegament de la Llei 3/2019, de 18 de febrer, de la Generalitat, de serveis socials inclusius de la Comunitat Valenciana (d'ara en avant, Llei 3/2019) en les següents matèries:

1. L'organització i ordenació dels centres, serveis i programes de serveis socials dins de l'estructura funcional, territorial i competencial del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials (d'ara en avant, SPVSS).

2. La tipologia dels centres, serveis i programes de serveis socials necessaris per a la provisió de les prestacions establides en el catàleg de prestacions del SPVSS.

3. L'establiment de les condicions materials, funcionals i de personal dels centres, serveis, i programes de serveis socials requerides per a la seua autorització o posada en funcionament i, si escau, les ràtios d'acreditació, d'acord amb el que s'estableix en l'article 4 de la Llei 3/2019, i en l'article 1 del Decret 59/2019, de 12 d'abril, d'ordenament del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials (d'ara en avant, Decret 59/2019).

*Article 2. Àmbit subjectiu*

El present decret s'aplicarà, d'acord amb el marc establit en els articles 34 i 85 de la Llei 3/2019:

1. Als centres, serveis i programes de serveis socials de titularitat pública prestats directament per les administracions públiques o el sector públic instrumental que actuen en l'àmbit de la Comunitat Valenciana.

2. Als centres, serveis i programes de serveis socials prestats per les entitats de titularitat privada, tant d'iniciativa social com mercantil, així com per persones físiques que actuen en l'àmbit de la Comunitat Valenciana.

*Article 3. Obligacions*

1. Qualsevol centre, servei i programa de titularitat pública o privada, requerirà ser prèviament autoritzat o presentada la declaració responsable per al seu funcionament, conforme al que s'estableix en el Decret 59/2019 i en el present decret. En absència d'aquesta autorització o declaració responsable, s'acordarà el tancament del centre, o el cessament de l'activitat del servei o programa, a més d'imposar-se la corresponent sanció, en aplicació de l'article 62 de la Llei 3/2019.

2. Els centres, serveis i programes de les entitats de titularitat privada i de titularitat pública no autonòmica hauran d'estar acreditats, en la forma prevista en el Decret 59/2019, per a poder formar part del SPVSS, amb l'única excepció dels centres de serveis socials de caràcter polivalent regulats en aquest decret, que no requeriran aquesta acreditació.

3. Tots els centres, serveis i programes de serveis socials de la Comunitat Valenciana autoritzats o amb declaració responsable estan obligats al compliment de les normes dictades per la conselleria competent en matèria de serveis socials en l'exercici de les seues potestats d'ordenació i planificació estratègica del sistema.

4. Tots els centres, serveis i programes de serveis socials de la Comunitat Valenciana autoritzats o amb declaració responsable estan subjectes a la funció inspectora de la conselleria competent en matèria de serveis socials.

*Article 4. Definicions*

A l'efecte d'aquest decret, i d'acord amb les definicions contingudes en la Llei 3/2019 i el Decret 59/2019, s'adopten les següents delimitacions conceptuals:

1. Prestació social: actuació desenvolupada per les persones professionals dels serveis socials valencians orientada cap a la promoció de la vida independent i l'autonomia social. Les prestacions socials pròpies del SPVSS són les que figuren en el catàleg de l'article 35 i següents de la Llei 3/2019, així com les prestacions del sistema per a l'autonomia personal i atenció a la dependència (d'ara en avant, SAAD) i aquelles altres que puguen ser incorporades posteriorment mitjançant decret del Consell.

2. Programa de serveis socials: conjunt ordenat, planificat i metodològicament orientat d'actuacions destinades a intervindre davant situacions específiques de necessitat de caràcter individual, grupal, familiar o comunitari, amb la finalitat de millorar les condicions de vida i reduir el risc de vulnerabilitat social, afavorir la inclusió social i garantir l'exercici de drets socials. A l'efecte del que es disposa en aquest decret, els programes de serveis socials poden tindre la consideració d'estructurals o instrumentals. Són programes estructurals aquells que proveeixen una o més prestacions bàsiques del catàleg. Són programes instrumentals aquells que completen i complementen les prestacions dels estructurals.

3. Servei en matèria de serveis socials: unitat organitzativa i funcional que desplega, desenvolupa i proveeix de manera regular prestacions o activitats de serveis socials organitzades tècnicament a través de centres o programes. Als efectes exclusius del que es disposa en el present decret, són serveis en matèria de serveis socials aquells l'objecte i l'adscripció dels quals funcional estan determinats per l'article 18 de la Llei 3/2019 i no requereixen, per tant, d'autorització. Es distingeixen els serveis d'atenció primària de caràcter bàsic i els serveis d'atenció primària de caràcter específic.

4. Pla de Atenció Individual (PAI): formarà part del pla personalitzat d'intervenció social iniciat en l'atenció primària bàsica i serà entés com una concreció d'aquest durant l'assistència o estada d'una persona en un programa o centre concret. S'elaborarà amb el consens de la persona que hi participa, inclourà, en tot cas, els objectius a curt termini, la participació en les actuacions i activitats i la seua valoració i avaluació a través d'indicadors proposats amb antelació. S'aplicarà a tots els programes que es desenvolupen des de l'atenció primària i en els centres de l'atenció secundària. A aquests efectes, es consideraran com a equivalents al PAI altres denominacions sobre plans individuals a les quals es refereix la legislació i ordenament vigent per a programes i centres concrets, com el programa individual d'execució de mesures (PIEM) referit en la Llei orgànica 5/2000, de 12 de gener, reguladora de la responsabilitat penal dels menors i el Pla personal de atenció i suport de l'acord sobre criteris comuns d'acreditació i qualitat dels centres i serveis del Sistema per a l'Autonomia i Atenció a la Dependència del Ministeri de Drets Socials i Agenda 2030.

5. Centre de serveis socials: unitat organitzativa, de caràcter físic i funcional, dotada d'una infraestructura material, amb ubicació autònoma i identificable, on es proveeixen serveis d'atenció integral de manera sostinguda en el temps.

6. Carta de serveis d'un programa o centre: instrumento a través del qual els centres o programes informen les persones usuàries sobre els serveis concrets que tenen encomanats, les condicions en les quals es presten i els compromisos de qualitat en la seua prestació.

7. Persona usuària: persona que adquireix, de manera formal i provada, la condició de destinatària d'una prestació social.

8. Familiar de persona usuària: persona vinculada a una persona usuària a través d'una relació de parentiu.

9. Familiar responsable de persona usuària: familiar de persona usuària que assumeix, voluntàriament i d'acord amb ella, les funcions de suport i assistència en les seues relacions amb un programa o centre de serveis socials i en el compliment dels compromisos contractuals derivats d'aquesta assistència.

10. Persona responsable legalment de persona usuària: persona física o jurídica que, de conformitat amb el que s'estableix en el Codi Civil, ostenta la representació legal d'una persona usuària, siga aquesta menor d'edat o subjecta a mesures judicials de suport en l'exercici de la seua capacitat jurídica.

11. Persona reunida de persona usuària: persona vinculada a una persona usuària a través d'una relació d'amistat o veïnatge, amb la qual manifesta lliurement la seua voluntat de mantindre relació o comunicació, o requerir el seu suport i assistència. La persona usuària podrà designar-la com a persona responsable davant un programa o centre de serveis socials.

12. Persona responsable del servei o centre: persona designada formalment per la persona responsable de l'entitat titular del servei o centre per a exercir la seua direcció.

13. Zona d'activitat sociocomunitària: nuclis de població urbana que disposa dels recursos necessaris per a cobrir les necessitats de les persones usuàries dels centres o programes de serveis socials, de manera que ajuden a portar una vida independent i autònoma fent ús dels serveis comunitaris de transport, sanitaris i educatius, entre altres.

14. Derivació i adjudicació: La derivació és el procés tècnic pel qual s'arriba a formular una proposta d'accés a un programa o un centre. S'entén per adjudicació el procediment pel qual es materialitza l'accés mitjançant una resolució administrativa de l'òrgan competent.

CAPÍTOL II

Dels drets i deures de les persones usuàries

i els seus familiars o persones pròximes

*Article 5. Garantia dels drets de les persones usuàries*

1. Les persones usuàries dels centres d'atenció residencial i d'atenció diürna i nocturna tenen dret a l'exercici de la llibertat individual per a ingressar, romandre i eixir del centre o residència, així com a atorgar o denegar el seu consentiment exprés en relació amb una determinada intervenció, sense perjudici del que s'estableix en la legislació vigent per a les persones subjectes a mesures judicials de suport en l'exercici de la seua capacitat jurídica, així com per a les persones menors d'edat subjectes a mesures judicials o de protecció. L'exercici d'aquests drets, de la voluntarietat dels quals haurà de deixar-se constància a través del consentiment informat, s'ajustarà a les condicions i requisits funcionals de cada establiment, d'acord amb la seua tipologia i modalitat, es concretarà en el Reglament de règim interior i s'efectuarà amb les mesures d'accessibilitat adequades.

2. Aquestes persones usuàries tindran dret així mateix a obtindre els suports necessaris per a realitzar la declaració de voluntats anticipades o consentiment informat previstos en la Llei 8/2021, de 2 de juny, per la qual es reforma la legislació civil i processal per al suport a les persones amb discapacitat en l'exercici de la seua capacitat jurídica.

3. D'acord amb el que estableix l'article 74 de la Llei 3/2019, les persones usuàries dels serveis socials tindran dret a nomenar una persona representant per a l'accés en el seu nom a la història social única.

4. Les persones responsables dels centres i programes de serveis socials garantiran a les persones usuàries l'exercici dels drets que els assisteixen, conforme al que s'estableix en l'article 10 de la Llei 3/2019 i en la resta de la normativa aplicable, en allò que siga de la seua competència; especialment, el dret a rebre informació veraç i accessible, a la confidencialitat, la privacitat i la intimitat personal, a rebre un tracte digne, a no ser sotmés a cap mena de restricció de moviments sense prescripció facultativa i d'acord amb un procediment reglat, i al respecte a la seua voluntat i els seus drets i llibertats fonamentals.

5. La persona responsable del programa o centre de serveis socials haurà de garantir i fer efectiu el dret de les persones usuàries a participar en l'elaboració dels processos d'intervenció social que els afecten i en la presa de decisions relatives a elles, i haurà de posar a la seua disposició els suports humans, materials, tècnics o tecnològics necessaris.

6. Els centres i programes de serveis socials hauran de disposar d'un reglament de règim interior i d'unes normes de funcionament, respectivament, que hauran d'ajustar-se al que es disposa en l'annex V, i un apartat relatiu als drets i obligacions de les persones usuàries que assegura el respecte als seus drets fonamentals. L'incompliment d'aquestes disposicions per part de les persones responsables de les entitats titulars dels centres o programes es considerarà una vulneració de drets amb caràcter general.

7. Totes les persones usuàries dels serveis socials tindran dret que se'ls garantisca la correcta recepció i comprensió de la informació, amb suports a la comunicació oral, ús de la llengua de signes o amb qualsevol altre sistema alternatiu de comunicació.

*Article 6. Compliment de les normes de funcionament o reglament de règim interior*

Les persones usuàries de qualsevol programa o centre de serveis socials han d'observar les obligacions recollides en l'article 11 de la Llei 3/2019, entre les quals es troba el compliment de les normes de funcionament o reglament de règim interior, sense perjudici del dret d'aquestes a realitzar suggeriments o presentar queixes i reclamacions, quan consideren que alguna de les clàusules o la seua concreta aplicació és abusiva o vulnera algun dels seus drets.

*Article 7. Internament no voluntari en un centre residencial de serveis socials*

1. En cas d'internament no voluntari en un centre de serveis socials, en compliment de la resolució d'un òrgan judicial o administratiu, per raó de trastorn psíquic o per qualsevol altra causa legalment establida, es procedirà conforme al que es disposa en la legislació específica a aquest efecte.

2. Tots els centres residencials, qualsevol que siga la seua tipologia i titularitat, hauran d'incloure en el seu reglament de règim interior una referència a la regulació del procediment a seguir per a donar compliment a les resolucions administratives o judicials, persones subjectes a mesures judicials de suport o amb necessitat d'elles, així com a la forma de conducta en els casos de persones ja ingressades que requerisquen de suports per a l'exercici de la seua capacitat jurídica.

3. L'ingrés de persones majors d'edat en un centre residencial és un acte lliure que haurà de manifestar-se de manera expressa. L'ingrés en el centre d'una persona subjecta a mesures judicials de suport pot ser decidit per qui exercisca el càrrec tuïtiu d'acord amb el que es determina en la resolució judicial que l'establisca, si bé s'haurà d'adonar d'aquest ingrés al Ministeri Fiscal. Igualment, la persona que exercisca el referit càrrec sol·licitarà autorització judicial en els supòsits que determina l'article 763 de la Llei 1/2000, de 7 de gener, d'enjudiciament civil.

4. L'internament d'una persona necessitada de mesures judicials de suport per a l'exercici de la seua capacitat jurídica requerirà l'autorització judicial, excepte cas d'urgència, i, en aquest supòsit, haurà de comunicar aquest ingrés al jutge o jutgessa competent en un termini màxim de 24 hores, d'acord amb el que es preveu en l'article 763 de la Llei 1/2000, de 7 de gener, d'enjudiciament civil.

5. Si amb posterioritat a l'ingrés en un centre sobrevinguera causa que requerisca l'adopció de mesures judicials de suport per a l'exercici de la seua capacitat jurídica a la persona usuària, la persona responsable del centre haurà de comunicar-ho als seus familiars i posar-ho en coneixement del Ministeri Fiscal, deixant constància d'aquesta notificació en l'expedient de la persona. A aquest efecte, les autoritats i personal funcionari que tinguen coneixement de la necessitat d'adoptar mesures judicials de suport sense que s'hagen efectuat les comunicacions oportunes, tindran l'obligació de posar-ho en coneixement del Ministeri Fiscal, d'acord amb el que es disposa en l'article 757 de la Llei 1/2000, de 7 de gener, d'enjudiciament civil.

*Article 8. Drets i deures de les persones responsables de les persones usuàries*

Les persones responsables de les persones usuàries de programes i centres de serveis socials estan subjectes als drets i deures inclosos en les corresponents i respectives normes de funcionament o reglaments de règim interior en tot allò que poguera afectar-los, així com al que s'estableix en el Codi Civil.

*Article 9. Drets i deures de les persones familiars i pròximes de les persones usuàries*

1. Les persones familiars i pròximes de les persones usuàries de programes i centres de serveis socials estan subjectes als drets i deures inclosos en les corresponents i respectives normes de funcionament o reglaments de règim interior, en tot allò que poguera afectar-los.

2. L'accés a la informació continguda en la història social única, el pla personalitzat d'intervenció social (d'ara en avant, PPIS), així com a qualsevol altra informació relativa a la persona usuària, s'efectuarà sempre complint el que s'estableix en la normativa sobre protecció de dades, així com a la que regulen de manera específica aquests instruments tècnics d'intervenció en l'àmbit dels serveis socials, sense perjudici del que s'estableix en l'article 5.3 d'aquest decret. En tot cas aquest accés haurà de comptar amb el consentiment informat per part de la persona usuària i existir un interés legítim de la persona afectada.

3. Les persones familiars i pròximes de les persones usuàries dels serveis socials tindran dret a rebre informació sobre la seua situació, sempre que, prèvia consulta a la persona usuària, aquesta ho consenta de manera manifesta. En qualsevol cas, és recomanable l'establiment d'un consentiment informat.

4. Las persones familiars i pròximes tindran dret a realitzar visites a les persones usuàries residents en centres de serveis socials. El règim d'entrades i eixides de residents en els centres residencials serà lliure, fomentant-se la integració de les persones usuàries en l'entorn normalitzat de la comunitat. La direcció del centre garantirà que es puguen realitzar visites a les persones residents, si és necessari durant les 24 hores del dia. En funció de les característiques i necessitats de les persones residents, es podrà recomanar, a ella i als seus familiars, les hores més convenients de visites, que els centres inclouran en el seu reglament de règim interior i publicitaran en el tauler d'anuncis.

*Article 10. Limitacions dels drets de les persones familiars i pròximes de les persones usuàries*

1. L'exercici del dret de les persones familiars i pròximes a realitzar visites ordinàries a les persones usuàries d'un centre de serveis socials dependrà, en tot cas, de la voluntat d'aquestes últimes expressada mitjançant consentiment informat i que constarà en la història social única de la persona usuària.

2. En situacions en les quals la persona usuària no puga prendre aquesta decisió, o davant grans necessitats de suport a nivell cognitiu i/o de comunicació per a la participació i presa de decisions, s'autoritzaran les visites de persones familiars o pròximes d'acord amb la millor interpretació possible de la seua voluntat i preferències comptant per a això amb la participació d'aquelles persones que millor la coneixen, així com la voluntat manifestada per ella amb anterioritat, que haurà de constar en la seua història social única, i que podrà ser acreditada, en cas necessari, per les persones professionals dels serveis socials d'atenció primària coneixedores de la seua situació.

3. Les visites de persones familiars o pròximes a persones usuàries proveïdes subjectes a mesures judicials de suport en l'exercici de la seua capacitat jurídica hauran de ser autoritzades per la persona que exercisca aquest suport, si té atribuïdes facultats per a això en la resolució judicial que l'haja nomenada, i tenint en compte, en tot cas, el que s'estableix en l'apartat 2.

4. Les persones usuàries d'un servei o centre de serveis socials podran sol·licitar a la persona responsable del servei o centre, de manera lliure i expressa, que impedisca o limite la comunicació d'informació o l'accés a la mateixa a persones familiars o pròximes. Aquesta sol·licitud haurà de ser expressa, i, si és possible, escrita, havent de quedar registrada en la seua història social única.

5. En els casos de persones usuàries subjectes a mesures judicials en l'exercici de la seua capacitat jurídica, o amb necessitat d'aquestes, la persona responsable d'un centre o programa de serveis socials podrà limitar o impedir l'exercici d'algun dels drets als seus familiars o persones pròximes, previ informe motivat del personal d'atenció directa, quan entenga que és contrari al seu benestar, quan considere que la seua actitud o el seu comportament afecten negativament la prestació del servei, o quan donen lloc a situacions de risc o incomoditat per a altres persones usuàries.

L'adopció d'aquesta mesura haurà de ser motivada i fer-se constar en la història social única, a més de comunicar-se expressament a la persona interessada i al Ministeri Fiscal.

6. Quan la persona responsable d'un centre o programa de serveis socials considere que la relació d'una persona usuària amb alguna persona familiar o pròxima és perjudicial per al seu benestar o els seus interessos, i aquesta última siga una persona amb responsabilitat legal judicialment atribuïda sobre la persona usuària, haurà de comunicar-se immediatament aquesta circumstància al Ministeri Fiscal, sense perjudici de la possibilitat d'adoptar les mesures de limitació de l'exercici dels drets previstes en l'apartat anterior.

*Article 11. Drets i deures de les persones guardadores de fet*

Amb la finalitat de vetlar per la defensa dels drets i interessos de les persones usuàries, las persones responsables dels centres residencials exerciran la guarda de fet quan es tracte de persones menors d'edat, persones amb necessitat informal de suport que no hagen expressat la seua voluntat, o estiguen subjectes a mesures judicials de suport o amb necessitat d'aquestes. Igualment, l'exercirà sobre qualsevol altra persona usuària que presente una circumstància sobrevinguda i imprevista que ho faça necessari, davant l'absència o impossibilitat de contactar amb la persona responsable legal. En tots aquests casos s'efectuarà comunicació a la persona representant legal i, si és el cas, a la Fiscalia.

*Article 12. Condicions generals de la prestació dels serveis*

Tots els programes i centres de serveis socials disposaran d'unes normes de funcionament i un reglament de règim interior, respectivament, que regulen les condicions generals de la provisió de les prestacions, i que faran referència, com a mínim, al que s'estableix en l'article 54.3.b i 55.3.c del Decret 59/2019 i en l'annex V del present decret així com a les disposicions contingudes en aquest capítol relatives als drets i deures de les persones usuàries i els seus familiars o persones pròximes.

*Article 13. Condicions per a la contractació de la carta de serveis*

1. Quan medie algun tipus de contraprestació econòmica per part de la persona usuària d'un servei, programa o centre, serà obligatòria la subscripció d'un contracte entre aquesta, el seu cuidador, cuidadora o representant, i la persona responsable del servei, programa o centre, en el qual constaran, com a mínim, els següents aspectes:

a) Que l'accés al centre, servei i programa o l'ingrés en un centre s'efectua lliurement o segons les condicions de l'article 7.3 d'aquest decret.

b) Que el centre, servei i programa s'obliga a respectar els drets de les persones usuàries recollits en el capítol II del títol I de la Llei 3/2019 i en les normes de funcionament del programa o en el reglament de règim interior del centre.

c) Que la persona usuària, i si és el cas, el seu representant o guardador de fet, tenen coneixement i accepten les normes de funcionament del programa o el reglament de règim interior del centre.

d) La persona usuària té dret a una carta de serveis, segons li correspon en funció de la seua plaça, que en cap cas resultarà restrictiva respecte al que s'estableix en la normativa vigent.

e) El cost total del servei o programa o de la plaça i el sistema per a la seua actualització.

f) El sistema que s'estableix per al pagament de la prestació que corresponga.

g) Si s'establira fiança com a garantia, les condicions i forma de recuperació d'aquesta.

h) S'establirà, en tot cas, un període de prova de quinze dies en el transcurs dels quals la persona usuària podrà renunciar al servei contractat sense ser objecte de penalització, més enllà del cost dels dies consumits.

i) Les condicions de reserva del servei o la plaça, que en el cas d'ingrés hospitalari serà obligatòria.

j) Les causes de modificació o extinció del contracte i terminis de preavís en cas d'extinció voluntària d'aquest.

k) Si s'establira preavís per a la baixa, aquest no podrà aplicar-se a les baixes forçoses.

2. Si el contracte conté una clàusula on s'estableix l'obligació del pagament del servei per part de familiars o altres persones en nom de la persona usuària, aquestes hauran de signar també aquest contracte.

3. Quan el contracte es formalitze per a l'atenció de persones subjectes a mesures judicials de suport o amb necessitat d'aquestes, s'identificarà la persona que exercisca de cuidador o cuidadora que subscriga el contracte i s'adjuntarà l'autorització judicial d'internament.

4. El contracte subscrit serà incompatible amb la formalització entre l'entitat i la persona usuària de qualsevol negoci jurídic que tinga per objecte la transferència de béns o drets de la persona usuària a l'entitat com a contraprestació dels serveis, amb caràcter vitalici o no.

5. Els costos dels serveis inclosos en la carta no podran ser facturats independentment, excepte el transport adaptat, que només es facturarà a les persones usuàries que el contracten. Els costos dels serveis opcionals que haja contractat la persona usuària es facturaran de manera detallada i independentment dels inclosos en el cost total de la plaça. Les bestretes es cobraran a part, contra lliurament de la corresponent factura.

6. El servei, programa o centre no podrà prestar serveis no autoritzats en la carta, ni serveis autoritzats a persones diferents a les usuàries.

7. Si el servei, programa o centre presta serveis diferents dels previstos en la carta bàsica inclosa en el cost de la plaça, ho farà amb personal diferent de l'exigit mantenint sempre les ràtios establides per a la seua autorització o en tot cas augmentant la seua jornada laboral.

CAPÍTOL III

La participació en l'àmbit dels centres,

serveis i programes de serveis socials

*Article 14. La participació: generalitats*

1. Les persones usuàries dels serveis socials tenen dret a participar en el seu pla personalitzat d'intervenció social, en l'elaboració dels processos i en la presa de decisions que els afecten. Tots els centres, serveis i programes de serveis socials hauran de posar a la disposició de les persones usuàries els mitjans necessaris i garantir l'accessibilitat universal per a fer possible l'exercici aquest dret, i per a aquesta finalitat inclouran una regulació específica en les seues normes de funcionament i en els seus reglaments de règim interior.

2. Les persones usuàries rebran la informació necessària per a poder exercir aquest dret en un llenguatge comprensible i en formats accessibles i adaptats a la seua edat i situació.

*Article 15. La participació en l'àmbit dels centres, serveis i programes d'atenció primària*

1. El dret de participació de les persones usuàries de serveis socials d'atenció primària de caràcter bàsic i de caràcter específic es farà efectiu des del moment del seu accés al SPVSS. Se'ls garantirà, si és el cas, la lliure elecció de la persona professional de referència, d'acord amb les possibilitats de la zona bàsica de serveis socials, així com les mesures o prestacions possibles, segons la valoració tècnica de l'equip de professionals que atenga la seua situació.

2. En les zones bàsiques de serveis socials on es presten els serveis d'atenció primària de caràcter bàsic, s'establiran fórmules que permeten la participació entre les persones usuàries, les seues famílies o representants legals i les persones professionals d'acord amb el decret 217/2022, de 16 desembre, del Consell pel qual es regula el Consell Valencià d'Inclusió i Drets Socials, els consells locals i zonals d'inclusió, l'òrgan de concertació i l'Observatori del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials.

3. Els programes regulats en l'article 37.3 d'aquest decret i els centres de l'atenció primària de caràcter específic hauran de disposar de normes de funcionament i reglaments de règim interior, respectivament, que hauran d'establir mecanismes perquè les persones usuàries, les seues famílies o representants legals i les persones professionals puguen participar en l'organització, programació i desenvolupament de les seues activitats, conforme al que es disposa en els annexos V i VI d'aquest decret.

*Article 16. La participació en l'àmbit dels centres d'atenció secundària*

1. Els centres de serveis socials d'atenció secundària hauran de disposar d'un consell de centre, que es constituirà en via de comunicació i participació de les persones usuàries, representants legals, persones familiars o pròximes i les persones professionals en totes les qüestions que els afecten. La seua composició i funcionament haurà d'ajustar-se al que es disposa en l'annex V d'aquest decret.

2. La persona titular del centre podrà introduir particularitats en la seua composició i funcionament degudament motivades, que impliquen una variació o adaptació respecte al que es disposa en l'annex V. Aquestes particularitats per a poder ser aplicades hauran de ser aprovades prèviament per la direcció general corresponent de la conselleria competent en matèria de serveis socials.

*Article 17. Suggeriments, queixes, reclamacions i agraïments*

1. Les persones usuàries de serveis socials tenen dret a formular suggeriments i a presentar queixes i reclamacions davant les persones responsables dels centres, serveis o programes sobre qualsevol aspecte que consideren incorrecte i, en particular, sobre les prestacions que estan rebent, el tracte que se'ls està dispensant o la vulneració dels seus drets.

2. Per a l'exercici d'aquest dret, tots els centres, serveis i programes de serveis socials hauran de regular un procediment intern que permeta a les persones usuàries, els seus representants legals i els seus familiars o persones pròximes la seua presentació i registre. Aquest procediment inclourà la identificació de la persona interessada, la data i el motiu de la seua presentació, la persona a qui va dirigida, així com l'obligatorietat de rebre contestació en un termini màxim d'un mes.

3. Igualment el centre regularà un procediment intern que permeta a les persones usuàries, els seus representants legals i els seus familiars o persones pròximes manifestar els agraïments que considere oportuns.

4. Amb independència del que s'estableix en l'apartat anterior, la persona usuària d'un servei, programa o centre de serveis socials, els seus representants legals i els seus familiars o persones pròximes podran presentar davant l'Administració de la Generalitat queixes, suggeriments o agraïments, conforme al que s'estableix en el capítol V del Decret 41/2016, de 15 d'abril, del Consell, pel qual s'estableix el sistema per a la millora de la qualitat dels serveis públics i l'avaluació dels plans i programes en l'Administració de la Generalitat i el seu sector públic instrumental.

5. Els centres, serveis i programes de serveis socials hauran de disposar, així mateix, d'un llibre de fulls de reclamacions en format oficial, que estarà a la disposició de tota persona que el sol·licite i haurà de ser publicitat en el tauler d'anuncis del centre.

6. Les queixes o reclamacions hauran de versar sobre aspectes concrets i específics relatius a l'actuació de les persones professionals i l'atenció que el servei, programa o centre està obligat a prestar.

Quan la queixa o reclamació es presente davant l'administració encarregada de comprovar els fets objecte de la queixa o reclamació, aquesta podrà recaptar de les persones interessades tota la informació addicional que puga necessitar per a la seua adequada comprensió. Així mateix, podrà rebutjar aquelles queixes que no identifiquen o motiven correctament els fets.

Quan els fets siguen d'una naturalesa diferent als serveis socials, es derivarà la queixa o reclamació a la administració corresponent.

*Article 18. Participació econòmica de les persones usuàries en el cost de la plaça*

1. La participació de les persones usuàries del SPVSS en el finançament de les prestacions serà complementària i estarà fundada en els principis d'equitat, progressivitat, redistribució i solidaritat. No podrà requerir-se cap participació econòmica en el finançament de les prestacions garantides i gratuïtes incloses en el catàleg establit en l'article 35 i següents de la Llei 3/2019. Ningú quedarà fora de la cobertura del SPVSS per no disposar de mitjans econòmics.

2. No podran exigir-se contraprestacions econòmiques a les persones usuàries d'una plaça que tinga la consideració de plaça del SPVSS, d'acord amb el que es preveu en l'article 24 d'aquest decret, llevat que medie una resolució administrativa que establisca la quantia de la seua participació.

3. Els centres privats estaran obligats a publicitar en la pàgina web, si l'entitat titular en té, i en tot cas en el tauler d'anuncis, de manera que siga accessible des de tots els àmbits, el preu de les seues places, la carta de serveis inclosos en aquest preu, així com el dels serveis opcionals que no s'hi incloguen. Tots dos hauran de constar en el contracte i ser comunicats a la direcció territorial corresponent, així com les seues variacions en el termini màxim d'un mes.

TÍTOL I

Dels serveis socials valencians

CAPÍTOL I

Dels serveis socials valencians

i del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials

*Article 19. Dels serveis socials*

1. De conformitat amb l'article 4 de la Llei 3/2019, els serveis socials valencians es configuren com el conjunt de prestacions, centres, serveis i programes, de titularitat pública o privada, que es presten a la Comunitat Valenciana destinats a la prevenció, la promoció de l'autonomia personal i l'atenció a les necessitats personals, familiars i socials, així com la garantia de la igualtat i la inclusió social.

2. Conforme a la citada Llei i el Decret 59/2019, totes les persones físiques o jurídiques, públiques o privades, amb ànim de lucre o sense, que siguen o puguen ser titulars d'activitats en l'àmbit dels serveis socials a la Comunitat Valenciana hauran d'inscriure's en el Registre general de titulars d'activitats, de serveis i centres de serveis socials de la Comunitat Valenciana.

3. Les persones jurídiques de caràcter privat associatiu no titulars de centres, serveis o programes que realitzen actuacions dirigides a la informació i el suport mutu als seus integrants o activitats concretes i limitades en el temps, si bé han d'inscriure's, no tindran obligació d'inscriure aquestes actuacions en el citat registre.

Si aquestes actuacions constitueixen un programa regular o permanent o tenen per objecte la provisió de prestacions del catàleg, hauran de registrar-se i autoritzar-se en la forma establida en el Decret 59/2019, de 12 d'abril, del Consell, d'ordenació del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials.

4. Així mateix, i de conformitat amb la Llei 3/2019 i el Decret 59/2019, tots els serveis, els programes que gestionen prestacions del catàleg i els centres de serveis socials, independentment de la seua titularitat, hauran de ser autoritzats prèviament a la seua entrada en funcionament, i inscrits en el registre general de titulars d'activitats, de serveis i centres de la Comunitat Valenciana. Per a obtindre aquesta autorització, aquests centres, serveis i programes hauran de complir els requisits establits en el Decret 59/2019, així com en la present norma.

*Article 20. Del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials*

1. De conformitat amb l'article 5 de la Llei 3/2019, el SPVSS està conformat per una xarxa articulada de serveis de responsabilitat pública que constitueix una estructura funcional, territorial i competencialment integrada, composta per tots aquells serveis socials de titularitat pública prestats directament per les administracions públiques i el sector públic instrumental, així com els centres i programes sostinguts amb fons públics, a través de les formes de provisió establides en l'article 34 d'aquesta.

2. D'acord amb l'article 63 de la Llei 3/2019, i amb els articles 56 i 57 i la disposició addicional tercera del Decret 59/2019, tots els centres, serveis i programes de serveis socials, inclosos els de titularitat pública no autonòmica, qualsevol que siga la seua forma de gestió, hauran d'estar acreditats per a poder formar part del SPVSS, amb l'única excepció dels centres de serveis socials regulats en el citat decret, als quals no se'ls exigirà l'acreditació.

*Article 21. Dels serveis del Sistema per a la Autonomia Personal i Atenció a la Dependència*

1. De conformitat amb el que s'estableix en els articles 3 i 16 de la Llei 39/2006, de 14 de desembre, de promoció de l'autonomia personal i atenció a les persones en situació de dependència, les prestacions i serveis establits en el SAAD s'integren en la xarxa de serveis del SPVSS d'acord amb la taula de correspondències de l'annex IV.

Així mateix, les prestacions del catàleg establides en la Resolució de 23 d'abril de 2013, de la Secretaria d'Estat de Serveis Socials i Igualtat, per la qual es publica l'Acord del Consell Territorial de Serveis Socials i del Sistema per a l'Autonomia i Atenció a la Dependència sobre criteris, recomanacions i condicions mínimes per a l'elaboració dels plans de prevenció de les situacions de dependència i promoció de l'autonomia personal, dades bàsiques del sistema d'informació del SAAD i Catàleg de referència de serveis socials, o norma que el substituïsca, s'integren i formen part del catàleg de prestacions i serveis del SPVSS pel que no constitueix un sistema paral·lel o addicional.

També formen part de les prestacions i serveis del SPVSS els serveis i prestacions establides en el Reial decret 1051/2013, de 27 de desembre, pel qual es regulen les prestacions del SAAD, establides en la Llei 39/2006, de 14 de desembre, de promoció de l'autonomia personal i atenció a les persones en situació de dependència o norma que el substituïsca.

2. Tenen la consideració de centres, serveis i programes de la xarxa del SPVSS els establits en el Decret 62/2017, de 19 de maig, del Consell, pel qual s'estableix el procediment per a reconéixer el grau de dependència a les persones i l'accés al sistema públic de serveis i prestacions econòmiques o norma que el substituïsca.

3. D'acord amb l'article 16 de la Llei 39/2006, correspon a la Generalitat la planificació, ordenació, coordinació i direcció dels serveis del Sistema per a l'autonomia i atenció a la dependència, així com el seu registre, autorització, acreditació, avaluació periòdica i la inspecció, que es faran efectius d'acord amb el que es disposa en el Decret 59/2019 i la present norma.

CAPÍTOL II

Estructura del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials

*Article 22. Estructura competencial*

1. D'acord amb l'assignació de competències que estableix el capítol V, del títol I de la Llei 3/2019, correspon als municipis, per si sols o agrupats, la provisió i la gestió dels serveis de l'atenció primària de caràcter bàsic, així com els serveis d'infància i adolescència, i diversitat funcional o discapacitat i trastorn mental crònic de l'atenció primària de caràcter específic.

2. Conforme a aquesta mateixa norma, és competència de la Generalitat la provisió i gestió dels serveis d'atenció diürna i nocturna, atenció ambulatòria i allotjament alternatiu i de violència de gènere i masclista de l'atenció primària de caràcter específic. Tot això sense perjudici de la delegació d'aquesta competència que, si és el cas, puga efectuar-se a les entitats locals. També és competència de la Generalitat la provisió i gestió dels serveis d'atenció secundària, que no podran delegar-se.

*Article 23. Titularitat dels centres, serveis i programes*

Els centres, serveis i programes de serveis socials poden ser de titularitat pública o privada. Són públics, aquells la titularitat dels quals correspon a l'Administració autonòmica o les entitats locals i al sector públic instrumental. Són privats aquells la titularitat dels quals correspon a entitats d'iniciativa social o mercantil, així com a persones físiques.

*Article 24. Places del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials*

1. Tenen la consideració de plaça pública les dels centres, serveis i programes de titularitat pública definits en l'article anterior.

2. Tenen la consideració de plaça del SPVSS les dels centres, serveis i programes de titularitat de l'Administració autonòmica i el seu sector públic instrumental, així com les dels centres, serveis i programes de titularitat de les entitats locals acollits al contracte programa i les d'entitats privades d'iniciativa social acollits al règim de concert, i les dels centres, serveis i programes d'entitats privades contractades per la Generalitat.

*Article 25. Gestió de centres, serveis i programes de titularitat pública*

1. Per a la gestió dels centres, servicis i programes públics es pot optar per les següents modalitats:

a) Gestió directa o per mitjans propis.

b) Acords d'acció concertada amb entitats privades d'iniciativa social.

c) Gestió indirecta d'acord amb alguna de les fórmules establides en la normativa sobre contractes del sector públic.**1**

2. La provisió de les prestacions per una administració pública diferent de la titular de la competència s'efectuarà a través de qualsevol de les fórmules de col·laboració i cooperació entre administracions públiques previstes en l'ordenament jurídic.

3. En tot cas, les administracions públiques proveiran mitjançant la modalitat de personal propi o organisme autònom local de caràcter administratiu aquells serveis del SPVSS previstos en els articles 18.1 i 18.2 apartats a i c de la Llei 3/2019, de serveis socials inclusius, així como la prescripció de les prestacions del catàleg i l'elaboració, el seguiment i l'avaluació del Pla personalitzat d'intervenció social, que sempre seran efectuades per persones ocupades públiques de les entitats locals.

*Article 26. Nivells d'atenció i actuació en el sistema*

1. D'acord amb el que s'estableix en l'article 14 de la Llei 3/2019, els serveis socials valencians s'estructuren funcionalment en dos nivells d'atenció complementaris, primària i secundària, que s'organitzen de manera integrada i sinèrgica. El nivell d'atenció primària inclou, al seu torn, dos nivells d'actuació: bàsic i específic.

2. La resolució d'autorització o declaració responsable dels centres i programes de serveis socials, qualsevol que siga la seua titularitat, haurà d'indicar expressament el nivell funcional al qual estan adscrits: atenció primària, bàsica o específica, o atenció secundària. Aquesta adscripció haurà d'inscriure's en el corresponent llibre del registre general d'activitats, de serveis i centres de serveis socials de la Comunitat Valenciana.

3. Els programes s'adscriuran al nivell d'atenció primària, bàsica o especifica en funció del seu objecte i del servei del qual hagen de dependre.

4. Els centres de serveis socials contemplats en el capítol IV del present títol, s'adscriuen als següents nivells d'atenció:

a) Els d'atenció diürna, ambulatòria, al nivell d'atenció primària, bàsica o específica, segons siga el seu objecte.

b) Els centres nocturns i els centres residencials de caràcter convivencial, al nivell d'atenció primària de caràcter específic. No obstant això, els centres residencials de caràcter convivencial inclouen els habitatges d'intervenció per a dones víctimes de gènere i masclista, els habitatges per a dones víctimes de tràfic i prostitució i les llars d'acolliment general per a xiquets, xiquetes i adolescents, les quals s'adscriuen al nivell d'atenció secundària.

c) Els centres residencials de caràcter convivencial, les residències i els centres residencials de caràcter singular, s'adscriuen al nivell d'atenció secundària.

d) Els centres complementaris, els de caràcter experimental o innovador i els de tipologia mixta, al nivell funcional que corresponga, segons la seua definició, objecte i funcions.

*Article 27. Estructura territorial*

1. Els serveis socials valencians s'organitzen territorialment en tres demarcacions: zones bàsiques, àrees i departaments. La coordinació territorial es realitzarà conforme al que s'estableix en el Decret 34/2021, de 26 de febrer, del Consell, de regulació del Mapa de Serveis Socials de la Comunitat Valenciana (d'ara en avant, Decret Mapa) i en el Decret 38/2020, de 20 de març, del Consell, de coordinació i finançament de l'atenció primària de serveis socials (d'ara en avant, Decret 38/2020).

2. L'atenció primària s'organitza territorialment en les zones bàsiques i en les àrees de serveis socials:

a) L'atenció primària de caràcter bàsic s'instrumenta en les zones bàsiques de serveis socials. La seua competència correspon a l'àmbit municipal.

b) L'atenció primària de caràcter específic s'instrumenta en les àrees conformades per una o diverses zones bàsiques. La seua competència es comparteix entre les entitats locals i la Generalitat Valenciana.

3. L'atenció secundària s'organitza en els departaments de serveis socials. La seua competència correspon de manera exclusiva a la Generalitat Valenciana.

4. D'acord amb la distribució competencial i territorial, el SPVSS es concep com un sistema únic, amb una estructura integrada que ha de garantir la màxima eficiència, eficàcia, qualitat i unitat d'acció.

*Article 28. Coordinació, col·laboració i cooperació entre administracions públiques*

1. Les administracions públiques orientaran les seues actuacions cap a l'enfortiment de la unitat i cohesió del SPVSS i actuaran entre si d'acord amb el deure de col·laboració, cooperació, coordinació i lleialtat institucional.

2. D'acord amb l'article 48.3 de la Llei 3/2019, s'establiran uns protocols per als procediments que desenvolupen les actuacions d'intervenció en els centres, serveis i programes en els quals participen diferents administracions públiques. Aquests protocols contemplaran en tot cas l'obligació d'interconsulta entre les persones professionals de les diferents administracions públiques implicades en un determinat procediment o intervenció.

3. Les persones responsables de les diferents administracions públiques instaran les persones professionals implicades en un mateix procediment o intervenció a coordinar-se, col·laborar i cooperar en l'exercici de les seues respectives competències.

4. La conselleria competent en matèria de serveis socials estarà obligada a promoure l'organització d'estructures de coordinació dins de cada departament de serveis socials, així com l'elaboració de protocols per al treball en xarxa, dins de les àrees de serveis socials entre els diferents sistemes de protecció social, com ara salut, educació, ocupació i formació, habitatge i justícia.

*Article 29. Coordinació i col·laboració entre les a administracions públiques i la iniciativa privada*

1. Les entitats d'iniciativa privada tenen l'obligació de col·laborar i coordinar-se territorialment amb les administracions públiques quan formen part del SPVSS, les quals, al seu torn, promouran aquesta coordinació i col·laboració conforme al que es disposa en l'article 85 de la Llei 3/2019, de 18 de febrer, de la Generalitat, de serveis socials inclusius de la Comunitat Valenciana i dins de les condicions establides en la seua respectiva contracte o concert social.

2. Les entitats d'iniciativa privada podran col·laborar i coordinar-se territorialment amb les administracions públiques quan no formen part del SPVSS.

3. Les administracions públiques per a elaborar els protocols previstos en l'article 28 del present decret, tindran en compte les entitats d'iniciativa privada en allò que els afecte.

*Article 30. Adscripció de centres, serveis i programes a nivells i demarcacions diferents*

1. Els centres, serveis i programes de serveis socials podran ser adscrits a nivells funcionals i demarcacions territorials diferents, en funció del seu objecte, de l'existència insuficient de potencials persones beneficiàries i de les necessitats de la planificació estratègica autonòmica i zonal previstes en la Llei 3/2019. En aquest cas serà necessària una motivació expressa de l'adscripció.

2. Les convocatòries de concert i de contractes previstes en la Llei 3/2019 estaran condicionades a les necessitats de les demarcacions territorials, en relació amb la planificació estratègica autonòmica i zonal.

CAPÍTOL III

Principis generals, de gestió, organitzatius i metodològics

*Article 31. Principis generals*

1. És objectiu essencial de la Llei 3/2019 garantir la provisió de les prestacions incloses en el catàleg del SPVSS en condicions de qualitat, eficàcia i eficiència. Per a determinar la tipologia i les característiques dels centres, serveis i programes des dels quals es despleguen i proveeixen aquestes prestacions i fonamentar el seu funcionament, s'observaran els principis rectors continguts en l'article 6 de la Llei 3/2019.

2. El SPVSS ha de centrar-se, des de l'accés al sistema, en la persona com a usuària i ciutadana, garantint una atenció integral. Els serveis d'atenció primària bàsica han de ser universals, transversals i polivalents i s'organitzaran amb la plasticitat i flexibilitat necessàries en la gestió de la prestació per a centrar-se en el tipus de necessitats concretes que plantege la persona.

L'atenció que es preste, encara que unitària i polivalent, ha de fonamentar-se no solament en el tipus de necessitats que plantege la persona sinó també en les seues pròpies característiques i perfils, procurant igualment, la singularitat en l'atenció i una perspectiva transversal de gènere. Per tot això, tots els centres, serveis i programes d'atenció primària bàsica hauran de comptar amb protocols específics que tindran en compte les condicions de la persona usuària. Igualment, els centres, serveis i programes de l'atenció primària específica i l'atenció secundària s'organitzaran en funció de les característiques i els perfils de les persones usuàries, la seua edat, capacitats i interessos.

3. Els centres, serveis i programes de serveis socials es regiran pels principis generals següents:

a) Els serveis socials com a sistema. Tots els mitjans humans, materials i financers que formen part del SPVSS han d'estar organitzats i estructurats de manera coherent per a proveir les prestacions incloses en el seu catàleg en condicions de qualitat, eficàcia i eficiència. Els nivells d'atenció i actuació en els quals s'estructura funcionalment el sistema es consideraran complementaris i interdependents. Les funcions i tasques i les especialitzacions professionals que es desenvolupen dins del sistema hauran d'estar guiades, en tot cas, pels objectius, principis i valors compartits del sistema.

b) Els serveis socials com a sistema públic. Les administracions públiques garantiran la correcta implantació del catàleg de prestacions del SPVSS, promouran la implicació i el compromís de la iniciativa privada en la seua execució i duran a terme el seguiment i control de la seua activitat.

c) Els serveis socials com a sistema públic inclusiu. Els centres, serveis i programes que proveïsquen les prestacions del SPVSS hauran de prestar a les persones usuàries una atenció personalitzada, integral i universalment accessible, orientada a salvaguardar el seu major grau d'autonomia personal i desenvolupar al màxim les seues capacitats, preservar-les en els seus contextos vitals i convivencials i prestar-los ajuda assistencial sempre que en necessiten, i guiaran les seues actuacions pels principis de no discriminació, respecte a la voluntat i les capacitats de les persones, i a la identitat ètnica, cultural, lingüística, religiosa, de gènere i orientació sexual.

*Article 32. Principis de gestió*

Els centres, serveis i programes de serveis socials es regiran pels principis de gestió següents:

1. Estructura funcional i perfil de les persones usuàries. Per a la determinació de les diferents tipologies de centres, serveis i programes i l'establiment de les seues particulars condicions materials i funcionals, es tindrà en compte la naturalesa de les prestacions que han de proveir, el perfil de les persones usuàries a les quals va dirigit i el nivell funcional en el qual desenvoluparan la seua activitat, de conformitat amb la normativa que en funció de la matèria siga aplicable en cada cas.

2. Equitat territorial. Es garantirà a la ciutadania l'accés a les prestacions del SPVSS en condicions d'igualtat en tot el territori de la Comunitat Valenciana, d'acord amb el principi d'equitat territorial, que es farà efectiu a través dels Plans estratègics i els Plans d'infraestructures de la conselleria competent en matèria de serveis socials, així com dels plans estratègics de caràcter zonal.

3. Estabilitat i innovació. La planificació i implantació dels diferents centres, serveis i programes de serveis socials es durà a terme d'acord amb el principi d'estabilitat, sense perjudici de la possibilitat d'incorporar noves tipologies al sistema, a fi d'atendre problemàtiques emergents, o d'aprofitar experiències innovadores i bones pràctiques per a optimitzar la gestió dels centres, serveis i programes.

4. Normalització. Els centres, serveis i programes de serveis socials desenvoluparan les seues prestacions i les seues funcions des de la perspectiva de la normalització, entesa aquesta com l'articulació d'aquests centres, serveis i programes amb la resta dels recursos socials i d'altres sistemes de protecció i benestar que actuen a nivell general. En aquells casos en què els centres, serveis i programes hagen d'acudir al criteri de subsidiarietat en alguna prestació pròpia d'un altre sistema de protecció o benestar, aquesta actuació haurà d'estar motivada.

*Article 33. Principis organitzatius*

1. Els centres, serveis i programes de serveis socials formen part d'una xarxa articulada i funcionalment integrada, per la qual cosa han de coordinar les seues actuacions de manera contínua i sistemàtica, amb la finalitat d'assegurar la seua complementarietat i coherència, i garantir la previsibilitat i traçabilitat de les intervencions.

2. Les administracions públiques facilitaran la cooperació i la coordinació institucional en la provisió de les prestacions mitjançant protocols i directrius tècniques i de gestió, dirigides a les persones professionals de les diferents instàncies administratives. A aquest efecte, es promourà la seua qualificació professional en matèria de treball en equip i en xarxa.

3. Els serveis socials hauran de coordinar-se sistèmicament, tant a nivell funcional com territorial, amb la resta dels sistemes de protecció, per la qual cosa el personal professional haurà d'entendre el treball en xarxa com un vector metodològic i organitzatiu estructural.

4. Cada nivell del sistema s'articularà d'acord amb el seu objecte, mantenint la flexibilitat i la permeabilitat necessàries per a aconseguir la seua adaptació a les circumstàncies de les persones usuàries. Adaptar-se a les necessitats de les persones i dels col·lectius socials i respectar els seus entorns relacionals vivencials ha de ser una directriu organitzativa fonamental, de manera que aplegue a l'organització horària i operativa dels centres, serveis i programes i dels seus professionals.

*Article 34. Principis metodològics*

Perquè el sistema mantinga la coherència i la unicitat i s'adeqüe al seu objecte, les administracions públiques implicades i els seus professionals es regiran pels següents principis metodològics:

1. Centralitat en la persona. Els centres, serveis i programes de serveis socials proveiran les seues prestacions amb la finalitat d'atendre de manera integral les necessitats, expectatives, circumstàncies i moment vital de les persones usuàries, potenciant al màxim les seues capacitats, identificant les oportunitats en el seu projecte vital garantint l'exercici dels seus drets i, particularment, del dret a participar en les decisions que els afecten, que haurà de constituir un referent ineludible des del seu accés al sistema i al llarg de tot el seu recorregut posterior.

2. Perspectiva ecològica i holística. L'atenció integral a les persones usuàries fa necessari adoptar en tots els nivells i demarcacions dels serveis socials una metodologia sistèmica i holística, que permeta centrar-se en la persona i en la seua trajectòria vital en el seu entorn familiar i context social, i done lloc a intervencions respectuoses amb els seus desitjos i expectatives, circumstàncies personals, els seus vincles socials i el seu arrelament territorial.

3. Promoció de l'autonomia i desenvolupament personal. Serà un objectiu prioritari dels centres, serveis, i programes de serveis socials fomentar, mantindre o rehabilitar les capacitats de les persones perquè puguen portar una vida independent i desenvolupar de manera autònoma els seus projectes vitals. Aquest principi haurà d'inspirar l'organització i l'articulació dels centres, serveis i programes, tant en el nivell primari d'atenció com en el secundari.

4. Unitat d'acció. La confluència de diferents línies d'actuació sobre una mateixa persona o unitat de convivència pot provocar discordances o duplicitats. A fi de previndre aquesta disfuncionalitat i garantir la coherència de totes les línies d'intervenció, els centres, serveis i programes de serveis socials hauran de guiar la seua intervenció pel principi d'unitat d'acció, que requereix la implantació efectiva de la figura de la persona professional de referència i l'ús dels instruments tècnics d'intervenció social.

A aquest efecte i en desplegament de l'article 69.5 de la Llei 3/2019:

a) Tota persona usuària d'un servei, programa o centre de serveis socials disposarà d'una persona professional de referència responsable de la coordinació, seguiment i avaluació de la seua PPIS, garantint que totes les decisions i actuacions es reflectisquen en aquest.

b) Tota persona usuària d'un servei, programa o centre de serveis socials haurà de disposar de la seua corresponent targeta d'informació personalitzada, que farà possible la continuïtat i la coherència del PPIS, encara que en cap cas deixarà d'atendre's persones en situació d'urgència social per no disposar-ne.

c) Tota persona usuària d'un centre, servei o programa de serveis socials haurà de disposar d'una història social única que inclourà necessàriament el PPIS. El personal professional de les entitats que conformen el SPVSS haurà de traslladar a la història social única de la persona usuària tota la informació relativa a les decisions adoptades i les intervencions realitzades, conforme al que es disposa en els articles 73 a 75 de la Llei 3/2019. Els centres, serveis i programes de serveis socials hauran de disposar d'un protocol per a l'obtenció, tractament i gestió de la informació continguda en la història social única.

d) Qualsevol derivació o prossecució de la intervenció en diferents nivells d'atenció o d'actuació haurà d'anar precedida de la necessària interconsulta de les persones professionals. Es procedirà d'igual forma quan tinga lloc el trasllat de les actuacions dins d'un mateix nivell funcional i quan es realitze el seguiment o l'avaluació de les intervencions, excloent qualsevol actuació unilateral, tant des de la perspectiva professional com institucional.

5. Intervenció proactiva i emancipadora. La intervenció professional dels centres, serveis i programes del SPVSS haurà d'evitar l'establiment de relacions de dependència o subordinació entre les persones professionals i les persones usuàries, així com la institucionalització de les persones usuàries i la burocratització en el tractament dels casos. Conseqüentment, haurà de fomentar-se la corresponsabilitat, l'enfocament preventiu i la cerca de sinergies amb altres sistemes de protecció, amb la finalitat de promoure el desenvolupament i autonomia personal, la capacitat de decidir i l'autogestió.

6. Relació d'ajuda empàtica i principi de benevolència. Les prestacions professionals de caràcter assistencial hauran d'orientar-se a procurar el benestar de la persona usuària i evitar, en la mesura de les possibilitats, el seu sofriment, estimulant les seues capacitats latents. Qualsevol actuació de suport, ajuda o assistència personal a les persones usuàries salvaguardarà la seua dignitat.

7. Interdisciplinarietat i integrabilitat. Tota intervenció social, tant de caràcter personal com comunitari, estarà fundada en un enfocament integral, dins d'una perspectiva de treball interdisciplinari. L'assignació de les persones professionals responsables del cas es farà en funció de la seua qualificació tècnica i de l'objecte de la intervenció tenint en compte els llaços o la relació de confiança.

8. Planificació, qualitat i avaluació. A més de reunir els requisits establits respectivament en els articles 54 i 55 del Decret 59/2019 i en el present decret, per a l'obtenció de la seua autorització de funcionament, els centres, serveis i programes de serveis socials hauran de disposar d'instruments tècnics actualitzats per a la planificació d'activitats, el seguiment, els mètodes d'avaluació i el control dels estàndards de qualitat.

9. Intervenció mínima necessària. Amb la finalitat de preservar l'autonomia de les persones usuàries i el dret a no ser interferides en les seues vides més enllà de l'estrictament necessari en relació amb els objectius proposats.

CAPÍTOL IV

Centres, serveis i programes de serveis socials

Secció primera. Classificació i tipus de centres

*Article 35. Classificació de centres, serveis i programes*

Els diferents centres, serveis i programes es classifiquen pel seu objecte. Dins de cada tipologia, podran establir-se diferents classes en funció del perfil de les persones usuàries.

*Article 36. Tipus de serveis*

1. Són serveis aquells l'objecte i l'adscripció funcional dels quals estan determinats per l'article 18.1 de la Llei 3/2019 i no requereixen, per tant, autorització. Es distingeixen els serveis d'atenció primària de caràcter bàsic i els d'atenció primària de caràcter específic.

Els serveis d'atenció primària de caràcter bàsic i els d'atenció primària de caràcter específic d'infància i adolescència, i atenció a les persones amb diversitat funcional o discapacitat i específic de persones amb problemes crònics de salut mental seran prestats mitjançant gestió directa per mitjà de personal de la mateixa entitat local o organisme autònom local de caràcter administratiu, així com la prescripció de les prestacions i l'elaboració, el seguiment i l'avaluació del pla personalitzat d'intervenció social, que sempre seran efectuats per personal empleat públic de les entitats locals.

2. La descripció i organització dels serveis es regula en el títol II i els annexos I i II del present decret. Tots dos hauran de complir amb el que es preveu en el títol IV de la present norma.

3. En les prestacions a què tinga dret una persona que es gestionen a través d'un servei o programa es concretarà el tipus de prestació (professional, econòmica o tecnològica) i, si és el cas, el nombre de sessions, la seua freqüència i duració d'acord amb el PPIS de cada persona usuària.

*Article 37. Tipus de programes*

S'estableixen diferents tipus de programes ateses les següents definicions:

1. Programes estructurals i programes instrumentals

a) Tenen la consideració de programes estructurals aquells que vertebren els serveis, per la qual cosa no requereixen autorització. Contemplen entre les seues funcions la prescripció de les prestacions i l'elaboració, el seguiment i l'avaluació del pla personalitzat d'intervenció social, que sempre seran efectuades per persones empleades públiques de les entitats locals. Aquests programes podran gestionar una o diverses prestacions del catàleg.

b) Tindran la consideració de programes instrumentals aquells que no realitzen les funcions de prescripció, seguiment i avaluació del pla personalitzat d'intervenció social, però completen o complementen la intervenció social en relació amb aquestes. En l'annex IV s'indicarà quins d'aquests hauran de ser autoritzats, d'acord amb les indicacions del títol IV i el que es disposa referent a això en el Decret 59/2019, i adscriure's a un servei, que haurà de coordinar-los i vincular la seua actuació a un programa estructural. Aquests programes podran ser gestionats per entitats privades.

c) Les entitats titulars d'activitats permanents en l'àmbit dels serveis socials de la Comunitat Valenciana podran desenvolupar altres programes diferents dels descrits anteriorment, que hauran de ser comunicats i inscrits en el registre d'activitats, centres, serveis i programes de serveis socials de la Comunitat Valenciana. La seua inscripció fixarà l'adscripció al nivell funcional i al servei de referència.

2. Programes obligatoris i programes opcionals

a) Tindran la consideració de programes obligatoris, amb prestacions garantides aquells que hauran de prestar-se necessàriament en totes les zones bàsiques de serveis socials. Així mateix serà obligatòria la implantació de determinats programes quan la situació de necessitat d'una zona així ho indique d'acord amb la planificació estratègica de la conselleria i els plans estratègics de caràcter zonal i/o local.

b) Tindran la consideració de programes opcionals tots aquells que no hauran de prestar-se necessàriament en totes les zones bàsiques de serveis socials atesa la potestat de cada entitat local per a la seua implantació.

3. Tots els programes del SPVSS comptaran amb una classificació en aquests termes segons s'indique en els annexos I, II, III, IV.

*Article 38. Tipus de centres*

1. Els centres de serveis socials poden ser de caràcter diürn, nocturn o residencial.

a) Són centres diürns els que proveeixen les seues prestacions durant el dia, podran fer la seua activitat dins de la franja horària compresa entre les 07.00 hores i les 21.00 hores.

b) Són centres nocturns els que proveeixen les seues prestacions durant la nit, podran fer la seua activitat dins de la franja horària compresa entre les 20.00 hores i les 10.00 hores de l'endemà.

c) Són centres residencials els que proveeixen prestacions d'atenció residencial de manera continuada les 24 hores del dia i constitueixen el domicili habitual de les persones usuàries durant la seua estada.

2. Dins d'aquesta tipologia bàsica, els diferents àmbits d'intervenció en serveis socials podran crear i desenvolupar tipologies específiques en funció de les característiques del col·lectiu i el perfil de les persones al qual es dirigeixen.

Secció segona. Centres d'atenció diürna

*Article 39. Centres d'atenció diürna*

1. Els d'atenció diürna tenen per objecte proveir a les persones usuàries una sèrie de prestacions preventives, ambulatòries, educatives, rehabilitadores o assistencials, destinades a la promoció de la seua autonomia personal, així com de la seua inclusió social i laboral, amb la finalitat de mantindre a les persones usuàries en el seu entorn sociofamiliar. Els centres diürns s'adscriuen al nivell funcional d'atenció primària.

2. D'acord amb el tipus d'atenció que presten, poden ser:

a) Centres de dia: són aquells en els quals es realitzen les activitats diàriament, al llarg de tota la jornada. Les activitats poden ser d'orientació, socioeducatives, psicosocials, ocupacionals/formatives, d'estructuració personal i social o de rehabilitació de facultats físiques, psíquiques, socials, fins i tot assistencials, i comparteixen la finalitat de previndre la deterioració i promoure l'autonomia personal i la inclusió social.

b) Centres diürns de caràcter ambulatori: són aquells en els quals es realitzen les activitats de manera intermitent o ambulatòria. Les activitats poden ser de prevenció, rehabilitació, convivència, de promoció de l'oci actiu, de suport i informació especialitzada, o de manteniment i promoció de capacitats i habilitats. La freqüència i la duració d'aquestes activitats dependran del que s'estableix en el PPIS de cada persona usuària.

3. D'acord amb el tipus d'activitats que desenvolupen, els centres d'atenció diürna poden ser:

a) Centres d'atenció diürna de desenvolupament de prestacions professionals. Centres de serveis socials de caràcter bàsic. Proveeixen prestacions professionals que requereixen d'una unitat organitzativa de caràcter físic i funcional amb ubicació autònoma i identificable: informació, orientació i assessorament; anàlisi i valoració de situacions de necessitat; orientació individual, familiar, o de la unitat de convivència; intervenció familiar o de la unitat de convivència; mediació familiar i comunitària; atenció psicosocial i socioeducativa, entre altres.

b) Centres d'atenció diürna de caràcter convivencial. Realitzen activitats orientades a promoure la vida saludable, l'autonomia personal i la inclusió social.

c) Centres d'atenció diürna de realització d'actuacions de rehabilitació i assistencials. Presten una atenció especialitzada i intensiva a persones que presenten una important deterioració funcional i requereixen una intervenció rehabilitadora integral, adaptada a les seues circumstàncies i necessitats, procurant en tot cas potenciar al màxim les seues capacitats i desenvolupar dins de les possibilitats la seua autonomia personal. Poden incloure actuacions assistencials per a la realització d'activitats bàsiques de la vida diària, amb la finalitat d'evitar l'allunyament del seu entorn sociofamiliar.

d) Centres ocupacionals i d'inserció sociolaboral. Realitzen activitats orientades a la formació, la capacitació laboral, el desenvolupament d'habilitats socials i el foment de l'autonomia de les persones usuàries.

*Article 40. Modalitats de plaça en centres d'atenció diürna*

Amb la finalitat de dotar els centres d'atenció diürna d'una major flexibilitat, que permeta adaptar l'atenció que presten a les necessitats concretes de cada persona usuària, s'estableixen les següents modalitats de plaça:

1. D'acord amb la duració de l'estada:

a) Temporal. Quan l'ocupació de la plaça tinga un límit de temps predeterminat.

b) Permanent. Quan l'ocupació de la plaça no tinga un límit de temps predeterminat.

2. D'acord amb l'assistència prestada:

a) Parcial. Quan s'acorde, l'assistència de la persona usuària únicament alguns dies de la setmana, durant tota la jornada o part d'aquesta (sessió).

b) Contínua. Quan s'acorde l'assistència diària de la persona usuària, durant tota la jornada.

*Article 41. Modalitats de plaça per a persones en situació de dependència en atenció diürna*

El dret a una prestació en un centre podrà vehicular-se a través de l'assignació d'una plaça, en qualsevol de les seues modalitats o bé d'un nombre de sessions, en les quals haurà de concretar-se la seua freqüència i duració, en la resolució administrativa i d'acord amb el dictamen de l'equip tècnic que el proposa. S'informarà per escrit a la persona usuària.

Secció tercera. Centres nocturns

*Article 42. Centres nocturns*

D'acord amb el perfil de les persones usuàries que atenen, els centres nocturns poden ser:

1. Centres nocturns destinats a persones en situació de dependència. Proporcionen allotjament a persones en situació de dependència en qualsevol dels graus establits en la normativa de referència de l'article 21 d'aquest decret. Proveeixen prestacions orientades a fomentar l'autonomia de les persones usuàries i secundar o reforçar la labor de les persones cuidadores. L'atenció que presten s'ajustarà a les necessitats concretes de les persones usuàries i els seus cuidadors o cuidadores.

2. Centres nocturns destinats a persones en situació de vulnerabilitat social. Proporcionen allotjament temporal a persones sense domicili, com transeünts, persones sense sostre o migrants, que es troben en situació d'especial vulnerabilitat social. S'hauran de proveir prestacions diürnes de caràcter complementari orientades tant a l'atenció de necessitats bàsiques, alimentació, higiene i neteja, com a l'atenció psicosocial, informació, orientació i assessorament d'acord amb la carta de serveis del centre.

Els reglaments de règim interior regularan la disponibilitat i condicions d'ús de les prestacions complementàries d'aquests centres, així com la temporalitat de l'allotjament.

Secció quarta. Centres residencials

*Article 43. Centres residencials*

D'acord amb el perfil de les persones usuàries que atenen, els centres residencials poden ser:

1. Centres residencials de caràcter convivencial. Són centres destinats a l'allotjament temporal o estable de persones amb un nivell d'autonomia suficient, de manera que amb els suports necessaris poden adquirir responsabilitats d'autogestió i presa de decisions, comprendre, acceptar i complir les normes de convivència i funcionament del centre, així com participar en una dinàmica de relació i convivència autònoma. La seua finalitat és propiciar la major autonomia i desenvolupament personal i la major inclusió social a l'entorn de les persones usuàries.

Consten d'un mínim de 6 places i un màxim de 8, que podrà arribar fins a les 10 places quan alguna de les persones usuàries tinga fills o filles menors d'edat al seu càrrec i les característiques de l'immoble ho permeten. Són centres assimilables a habitatges, llars o pisos i es caracteritzen per estar situats en finques urbanes o immobles dins de la trama urbana i l'entorn sociocomunitari d'una població, en un lloc pròxim al de procedència de les persones usuàries, llevat que per la seua seguretat siga necessari un altre emplaçament, tindran règim parcialment autogestionat, tant en el maneig de les seues pròpies capacitats i recursos personals i socials, com en la realització de les tasques domèstiques, la gestió de l'habitatge i la inclusió social en l'entorn comunitari. Un mateix edifici no podrà albergar més d'un d'aquests centres residencials, a fi de preservar l'anonimat de les persones usuàries i afavorir la seua inclusió social.

Les persones usuàries d'aquests centres hauran de ser majors d'edat legal, excepte en les llars destinades a atendre persones menors d'edat en situació de desemparament, o quan tinguen fills o filles menors a càrrec. Aquestes persones, en cas d'estar proveïdes de mesures judicials de suport en l'exercici de la seua capacitat jurídica, hauran de presentar un perfil homogeni.

2. Residències. Són centres destinats a l'allotjament estable de persones que necessiten suport i atenció psicosocial de forma continuada i sostinguda en el temps per a realitzar les activitats bàsiques o instrumentals de la vida diària. Consten d'un mínim de 8 places i un màxim de 120 i s'estructuren en mòduls convivencials, en funció de la tipologia de cada centre. S'estructuraran en mòduls convivencials amb un màxim de 15 places cadascun. La configuració de l'espai de cada mòdul permetrà la vida habitual i normalitzada de les persones i haurà d'evitar la seua segregació per diagnòstics clínics.

En tot cas, les persones usuàries d'aquests centres hauran de pertànyer a un mateix àmbit d'intervenció en serveis socials, ser majors d'edat legal, excepte en els recursos destinats a atendre persones menors d'edat en situació de desprotecció o en conflicte amb la llei.

3. Centres residencials de caràcter singular. Són centres que tenen com a objectiu l'observació i l'anàlisi de la situació de les persones usuàries, prèviament a la seua derivació a un servei o centre de la xarxa ordinària del sistema. L'estada de les persones usuàries en aquests centres estarà reglada i tindrà, necessàriament, una duració limitada.

*Article 44. Modalitats de centres residencials de caràcter convivencial*

En funció de la intensitat de suport que requereixen les persones usuàries, es distingeixen les següents modalitats de centres residencials de caràcter convivencial:

1. Sense suport. Quan les persones usuàries no requerisquen suport professional específic per al maneig dels seus assumptes personals i socials, la realització de les tasques domèstiques o la gestió de l'habitatge, de manera que les seues necessitats puguen ser ateses per l'Equip d'Intervenció Social dels Serveis Socials d'Atenció Primària o altres recursos del sistema.

2. De suport limitat. Quan les persones usuàries requerisquen un suport professional mínim o intermitent, tant en el maneig dels seus assumptes personals i socials, com en la realització de les tasques domèstiques i la gestió de l'habitatge.

3. De suport extens. Quan les persones usuàries requerisquen un suport professional permanent, tant en el maneig dels seus assumptes personals i socials, com en la realització de les tasques domèstiques i la gestió de l'habitatge.

*Article 45. Llars de caràcter convivencial per a persones menors d'edat*

Les llars destinades a l'acolliment de xiquets, xiquetes i adolescents seran, preferentment, de caràcter convivencial d'acolliment general, en tot cas, de suport extens.

*Article 46. Modalitats de plaça de residències*

Amb la finalitat de dotar de major flexibilitat les residències perquè aquestes puguen atendre persones en situació de dependència i en funció de les seues necessitats individuals, s'estableixen dues modalitats de plaça, temporal, quan l'ocupació tinga un límit de temps predeterminat, i plaça permanent quan l'ocupació no tinga un límit de temps predeterminat.

Secció cinquena. Característiques especials dels centres

*Article 47. Centres de serveis socials de caràcter sociosanitari*

1. Tindran caràcter sociosanitari els centres de serveis socials orientats a donar resposta a situacions de necessitat complexa que requerisquen una intervenció de naturalesa mixta, social i sanitària, de manera simultània o seqüencial, en qualsevol cas, complementària i estretament articulades. La intervenció social i sanitària estaran imbricades en un únic procés. Els serveis estaran inclosos en la mateixa cartera. El personal formarà part del mateix equip professional, que treballarà de manera interdisciplinària i sota el principi d'unitat d'acció.

2. Tindran la consideració de centres de serveis socials de caràcter sociosanitari els centres residencials i d'atenció diürna o nocturna dirigits a les persones majors, persones amb diversitat funcional i persones amb problemes de salut mental, de conformitat amb el que s'estableix en els annexos II i III d'aquest decret.

3. Els titulars dels centres regulats en aquest decret hauran de comptar amb les autoritzacions sanitàries que corresponguen, d'acord amb el que s'estableix en la normativa vigent del Consell de la Generalitat Valenciana sobre autorització sanitària i el Registre Autonòmic de Centres, Serveis i Establiments Sanitaris o norma que la substituïsca. Així mateix, hauran de disposar, si és el cas, d'un sistema d'eliminació de residus sanitaris i no sanitaris d'acord amb el que s'estableix en la normativa vigent.

4. S'articularan les mesures necessàries perquè el sistema de serveis socials i el sistema de sanitat intercanvien informació, tinguen accés compartit a la història clínica, l'intercanvi d'informació social, l'accés a receptes electròniques, la gestió de proves complementàries, la interconsulta, la coordinació i revisió de casos, així com la implantació de la tecnologia que automatitzen aquests processos d'acord amb el desenvolupament de la història social única.

5. Els centres de serveis socials de caràcter sociosanitari comptaran amb un professional d'enllaç, preferentment sanitari, per a la coordinació funcional amb el sistema sanitari.

*Article 48. Centres de serveis socials de caràcter socioeducatius*

1. Les residències socioeducatives són centres de caràcter residencial i educatiu destinats a l'execució de les mesures judicials d'internament i permanència de caps de setmana en la Llei orgànica 5/2000, de 12 de gener, reguladora de la responsabilitat penal dels menors. Són centres específics per a persones menors d'edat en conflicte amb la llei.

2. Les residències socioeducatives terapèutiques són centres de caràcter residencial i educatiu destinats a l'execució de mesures judicials d'internament terapèutic en règim obert, semiobert i tancat, segons el que es preveu en la Llei orgànica 5/2000, de 12 de gener.

3. Els centres socioeducatius tenen com a finalitat la consecució d'una convivència ordenada, que faça possible tant la promoció i el procés educatiu dels adolescents i joves, com el desenvolupament dels diferents programes individualitzats d'execució de les mesures i l'exercici de les funcions de la seua guarda i custòdia. A aquest efecte, el reglament de règim interior farà confluir protecció i execució de les mesures.

4. Aquests centres disposaran de serveis escolars i sanitaris, la qual cosa no impedirà la implantació de programes per a l'ús gradual dels serveis del sistema educatiu i sanitari ordinari, d'acord amb l'evolució del procés educatiu i rehabilitador de la persona menor d'edat ingressada.

5. L'organització i funcionament d'aquests centres es regirà pels principis d'actuació de l'article 160 de la Llei 26/2018, de drets i garanties de la infància i l'adolescència.

*Article 49. Centres de serveis socials de caràcter complementaris*

1. Són centres complementaris els que atenen persones usuàries del mateix àmbit d'actuació en serveis socials, encara que amb característiques, necessitats i perfils diferents, per la qual cosa estan adscrits a diferents nivells funcionals o presenten modalitats diferents d'atenció. Les seues instal·lacions podran compartir les àrees corresponents als serveis generals (bugaderia, cuina, neteja...), però hauran de conservar espais propis per al desenvolupament dels seus programes funcionals.

2. Per a la seua autorització, hauran de reunir els requisits exigits a cadascun dels centres d'acord amb la seua tipologia i disposar, a més de:

a) Una memòria justificativa en la qual es detallen els motius pels quals se sol·licita l'autorització d'aquesta mena de centre.

b) Un projecte d'utilització d'espais que descriga les dependències i instal·lacions destinades a cadascun dels centres que l'integren, amb indicació dels mitjans previstos per a mantindre comunicats els espais compartits i incomunicats els no compartits.

c) Un projecte de gestió en el qual es detallen els serveis propis de cada centre i els          compartits.

3. La inscripció registral dels centres complementaris s'efectuarà de manera simultània dues inscripcions diferents cadascun en el seu nivell funcional corresponent. Encara que es farà constar en cadascuna de les inscripcions el seu centre complementari.

*Article 50. Centres amb serveis deslocalitzats*

1. Quan les característiques geogràfiques o sociodemogràfiques d'una àrea o departament dificulten l'accés de les persones usuàries a un centre, o la contractació de personal treballador per a la prestació del servei, o no hi haja persones usuàries suficients per a cobrir les places, un mateix centre podrà proveir els seus serveis en punts d'atenció situats en diferents poblacions. Els centres que disposen de serveis deslocalitzats hauran de reunir per a la seua autorització els requisits exigibles en funció de la seua tipologia i disposar, a més de:

a) Una memòria justificativa en la qual es detallen els motius pels quals se sol·licita l'autorització d'aquesta mena de centre.

b) Un projecte d'utilització d'espais que descriga les dependències i instal·lacions del centre i de cadascun dels punts d'atenció.

c) Un projecte de gestió en el qual es detallen els serveis propis del centre i de cada punt d'atenció, i els mitjans previstos per a proveir-los.

2. En la inscripció registral del centre, que haurà de realitzar-se en el nivell funcional i la tipologia corresponent, es farà constar aquesta circumstància.

*Article 51. Centres de tipologia mixta*

1. Són centres de tipologia mixta els que reuneixen en unes mateixes instal·lacions dos o més centres d'atenció persones usuàries de diferents àmbits d'actuació en serveis socials. El projecte global d'intervenció social d'aquests centres serà adequat per a cada grup de persones usuàries i haurà de garantir la seua compatibilitat.

2. No tindran la consideració de centres de tipologia mixta els que reunisquen en unes mateixes instal·lacions dues o més centres d'atenció a persones usuàries del mateix àmbit d'actuació, i en aquest cas es consideraran centres complementaris dels previstos en l'article 49 d'aquest decret.

3. Els centres de tipologia mixtos tindran caràcter excepcional i només es justificaran en l'existència de zones geogràfiques la baixa densitat de població de les quals, alta dispersió geogràfica i risc elevat de despoblació dificulta la creació de centres d'altres tipologies.

4. Per a l'autorització d'un centre mixt serà preceptiu, a més del que s'estableix en el Decret 59/2019, presentar davant l'òrgan administratiu competent:

a) Un projecte global que justifique la necessitat d'autoritzar cadascun dels centres que formaran part del centre de tipologia mixta i detall les prestacions i serveis que proveirà cadascun d'aquests, així com la metodologia a emprar. El projecte inclourà, per a cadascun d'aquests, les plantilles de personal, concretant les figures professionals i la seua ràtio, així com els programes, protocols i registres dels quals disposarà.

b) Un projecte d'utilització d'espais que descriga les dependències i instal·lacions destinades a cadascun dels centres, amb indicació dels mitjans previstos per a mantindre comunicats els espais compartits i incomunicats els no compartits.

c) Un projecte de gestió en el qual es detallen els serveis propis de cada centre i els compartits.

*Article 52. Centres de caràcter experimental o innovador*

1. Són centres de serveis socials de caràcter experimental o innovador aquells que desenvolupen modalitats alternatives o innovadores d'atenció, diferents als que es troben regulades en aquest decret.

2. Per a acollir-se a aquesta modalitat de servei o centre es requereix, a més del que s'estableix en el Decret 59/2019, presentar davant l'òrgan administratiu competent:

a) Un projecte global justificatiu de la seua necessitat que detalle el perfil de les persones usuàries, les prestacions i serveis que preveu desenvolupar i la metodologia que emprarà. El projecte inclourà una proposta organitzativa, la plantilla de personal especificant les figures professionals i les seues ràtios, així com els programes, protocols i registres dels quals disposarà.

b) Un projecte de gestió i viabilitat que expose les fonts de finançament en què se sustentarà.

c) Un projecte d'avaluació amb indicadors que permeten una avaluació contínua i una altra final.

3. De conformitat amb el paràgraf segon de l'apartat 4 de la disposició addicional quarta del Decret 59/2019, l'avaluació qualitativa prevista en aquest serà realitzada pel centre directiu de la conselleria de serveis socials amb competències en la matèria sobre la qual actuarà el centre; l'òrgan administratiu previst en l'article 125 de la Llei 3/2019 o òrgan que el substituïsca i l'òrgan administratiu encarregat de la funció inspectora, podent-se recaptar pronunciament a l'oficina tècnica de projectes i obres.

4. En autoritzar aquests centres s'adscriuran al nivell funcional corresponent d'acord amb l'objecte del centre, l'àmbit d'actuació i el perfil de les persones usuàries i se situaran en la corresponent demarcació territorial.

*Article 53. Habitatges col·laboratius*

De conformitat amb l'article 36.1.w de la Llei 3/2019, els habitatges col·laboratius són centres dotats d'equipament de caràcter col·lectiu que poden integrar-se en un edifici d'habitatges o en un edifici singular, dirigit a persones amb bon nivell d'autonomia personal que decideixen viure de manera conjunta. Es basa en un model de convivència que conjuga l'autopromoció i l'autogestió amb espais a compartir i tasques i activitats comunes. Les persones usuàries d'aquests habitatges podran sol·licitar i obtindre les prestacions que els corresponguen per a la preservació de l'autonomia personal.

TÍTOL II

De l'atenció primària

CAPÍTOL I

L'atenció primària

*Article 54. L'atenció primària*

1. L'atenció primària és el nivell i àmbit d'intervenció professional dels serveis socials orientat a garantir una atenció de caràcter integral a les persones en els seus contextos convivencials i comunitaris, a fi de salvaguardar els seus drets socials, promoure la major autonomia i desenvolupament personal possible, previndre i remoure les causes que puguen obstaculitzar o vulnerar aquesta autonomia, atendre les situacions de necessitat i fomentar la convivència, la cohesió i la inclusió social. La finalitat última d'aquest nivell d'atenció és, doncs, mantindre les persones en els seus entorns sociofamiliars, promocionant les seues capacitats personals i assistint les situacions de vulnerabilitat o necessitat.

2. Els serveis d'atenció primària es caracteritzen per la seua proximitat i accessibilitat a la ciutadania, flexibilitat i plasticitat en la seua organització i polivalència de les seues prestacions. Tenen caràcter universal, un enfocament comunitari i són el primer referent en les funcions d'informació, assessorament, prevenció, diagnòstic i intervenció, enteses com els eixos estructuradors d'aquest nivell d'atenció.

3. L'atenció primària es constitueix en un nivell d'atenció dins del qual es distingeixen dos nivells d'actuació: l'atenció primària de caràcter bàsic i l'atenció primària de caràcter específic. Cada nivell té característiques pròpies, si bé són complementaris i interdependents i formen una unitat sistèmica en el seu funcionament.

*Article 55. Articulació i coordinació de la intervenció social en els dos nivells d'actuació de l'atenció primària*

1. La intervenció social té un caràcter essencialment integral i, per això, interdisciplinari. Es dissenyarà segons els principis recollits en l'article 68 de la Llei 3/2019, des d'un enfocament centrat en la persona al llarg del seu cicle vital, a partir d'una valoració integral de les necessitats, una avaluació conjunta de les actuacions, preveient la simultaneïtat amb altres sistemes de protecció social i garantint la participació de la persona en el procés d'intervenció.

2. La intervenció social es farà sobre el principi de la unitat d'acció de manera que les diferents persones professionals que intervinguen siguen del mateix o de diferent nivell d'actuació, ho faran sobre un mateix plantejament i uns mateixos instruments tècnics, que permeten la coherència dels processos i la traçabilitat de les decisions.

3. Amb caràcter general, l'inici de qualsevol intervenció es proposa, es planifica i es realitza en l'atenció primària de caràcter bàsic, sent en aquest nivell d'actuació on es dissenya el PPIS inicial. La persona professional de referència prevista en l'article 69 de la Llei 3/2019, formarà part de l'equip d'intervenció social i serà l'encarregada de la coordinació, seguiment i avaluació de totes les actuacions professionals que comporte el PPIS.

4. Si des de l'atenció primària de caràcter bàsic es valora que la intervenció planificada requereix el reforç d'algun servei de l'atenció primària de caràcter específic, es derivarà a aquest nivell d'actuació, amb indicació expressa dels objectius a aconseguir, amb independència que l'atenció primària de caràcter específic establisca els seus propis.

5. Quan la intervenció es bifurque entre l'atenció primària de caràcter bàsic i l'atenció primària de caràcter específic es considerarà com una intervenció simultània i interprofessional i, necessàriament, coordinada. No obstant això, el primer nivell d'actuació supervisarà i vetlarà el compliment dels objectius del PPIS, que podran ser modificats a partir d'aquesta intervenció conjunta. Quan l'accés al sistema no siga a través de l'atenció primària de caràcter bàsic, el recurs d'accés haurà d'efectuar les corresponents notificacions a l'EIS de la zona i establir l'oportuna coordinació amb aquest, d'acord amb la normativa que es desenvolupe sobre aquest tema.

6. Per a garantir la coordinació de la intervenció interprofessional entre els nivells d'actuació bàsica i específica, s'utilitzaran els mateixos instruments tècnics, de manera que existirà una història social única i un únic PPIS, de conformitat amb el que s'estableix en els articles 73 a 78 de la Llei 3/2019.

*Article 56. Serveis d'atenció primària*

1. Els serveis d'atenció primària despleguen i desenvolupen les prestacions previstes en el catàleg de prestacions del SPVSS i aquelles que puguen desenvolupar-se mitjançant decret del Consell. Es distingeixen:

a) Serveis de naturalesa bàsica: tenen un caràcter universal, generalista i polivalent i constitueixen el nivell d'atenció primària bàsica.

b) Serveis de naturalesa específica: es caracteritzen per la singularitat de l'atenció i intervenció requerides i constitueixen el nivell d'atenció primària específica.

CAPÍTOL II

L'atenció primària de caràcter bàsic.

Centres, serveis i programes

*Article 57. L'atenció primària de caràcter bàsic*

1. L'atenció primària de caràcter bàsic garanteix:

a) L'accés universal al SPVSS en condicions d'igualtat.

b) La informació, orientació i assessorament a tota la població, així com la valoració i diagnòstic de la persona, família o unitat de convivència i de l'entorn comunitari.

c) La detecció i prevenció de les causes de vulnerabilitat social.

d) La designació de la persona professional de referència.

e) L'obertura de la història social única.

f) El disseny i primera proposta del PPIS, així com la seua implementació, coordinació, seguiment i avaluació.

g) Les possibles derivacions cap a altres nivells d'actuació o atenció.

h) La intervenció professional, tant centrada en les persones, els seus entorns i contextos relacionals, així com de caràcter comunitari.

2. L'equip de professionals de l'atenció primària bàsica constitueix el nucli d'intervenció del SPVSS. Està compost per un equip d'intervenció social (EIS) i per unitats d'igualtat, de suport jurídic i de suport administratiu. Els EIS són els garants de la continuïtat i coherència dels PPIS, de manera que qualsevol derivació dels serveis d'atenció primària de caràcter bàsic als serveis de l'atenció primària de caràcter específic o atenció secundària tindrà sempre caràcter d'intervenció interprofessional.

3. El EIS de l'atenció primària de caràcter bàsic és una unitat funcional que s'organitza en raó de l'objecte de la intervenció i la qualificació de les persones professionals que l'integren.

*Article 58. Serveis d'atenció primària de caràcter bàsic*

1. D'acord amb l'article 18.1 de la Llei 3/2019, l'atenció primària de caràcter bàsic s'organitza en els següents serveis:

a) Servei d'acolliment i atenció davant situacions de necessitat social

b) Servei de Promoció de la Autonomia Personal

c) Servei d'inclusió social

d) Servei de prevenció i intervenció amb les famílies

e) Servei d'acció comunitària

f) Servei d'assessoria tècnica específica

g) Unitats d'igualtat

2. Els serveis d'atenció primària de caràcter bàsic conformen una xarxa articulada i integrada funcionalment, per la qual cosa no constitueixen unitats administratives, ni poden organitzar-se de forma aïllada. Aquests serveis i espais d'intervenció s'organitzaran d'acord amb les funcions que estableix l'article 18 de la Llei 3/2019 i les prestacions recollides en el catàleg previst en l'article 35 d'aquesta.

3. La definició d'aquests serveis i la determinació de les seues prestacions i funcions es despleguen en l'annex I d'aquest decret.

4. Els serveis d'atenció primària de caràcter bàsic són de competència local pròpia i s'implantaran i desenvoluparan mitjançant la modalitat de gestió directa.

5. L'exercici i la provisió de les funcions i prestacions dels serveis d'atenció primària de caràcter bàsic correspon a les persones professionals dels EIS i de les unitats d'igualtat, de suport jurídic i administratiu, conforme al que es preveu en els articles 64 i 65 de la Llei 3/2019 i en el capítol II del títol III del Decret 38/2020.

*Article 59. Programa en l'atenció primària de caràcter bàsic*

Les entitats públiques i privades d'iniciativa social o mercantil podran promoure la creació de programes instrumentals d'atenció primària de caràcter bàsic per a proveir prestacions pròpies d'aquest nivell funcional, conforme al que es disposa en l'annex I i IV d'aquest decret. Aquests programes hauran de vincular-se a serveis i programes estructurals de caràcter bàsic, amb els quals hauran de coordinar-se, i hauran de ser inscrits en el registre, autoritzats, i acreditats si és el cas, d'acord amb el que es disposa en el capítol IV del títol d'aquest decret.

*Article 60. Implantació territorial dels serveis d'atenció primària bàsica*

Cada zona bàsica de serveis socials establida en el Decret Mapa de serveis socials de la Comunitat Valenciana, implantarà, desenvoluparà i garantirà els serveis d'aquest nivell funcional.

De conformitat amb l'article 59 d'aquest decret, les funcions i prestacions del conjunt de serveis es desplegaran i organitzaran de manera flexible, tenint en compte la composició dels equips d'intervenció social, així com les característiques territorials i sociodemogràfiques de la zona bàsica i la planificació estratègica de caràcter zonal.

*Article 61. Coordinació dels serveis d'atenció primària de caràcter bàsic*

La direcció, gestió i coordinació dels serveis d'atenció primària de caràcter bàsic correspon a l'entitat local que gestiona la zona bàsica de serveis socials, que haurà de designar a una persona de l'equip d'intervenció social per a l'acompliment de les funcions de direcció, conforme al que es preveu en els articles 30 i 31 del Decret 38/2020. La persona titular de la direcció de l'equip de professionals de la zona bàsica, en l'exercici de les seues funcions de coordinació tècnica, haurà d'observar preceptivament els acords adoptats per les comissions previstes en l'article 38 del Decret 38/2020.

*Article 62. Comissions de coordinació tècnica*

1. Els serveis socials d'atenció primària de caràcter bàsic han de disposar, com a mínim, de tres comissions de coordinació tècnica: una comissió organitzativa, una comissió de valoració i seguiment de prestacions econòmiques i una comissió d'intervenció social, conforme al que es preveu en el Decret 38/2020.

2. Les comissions de coordinació tècnica seran de naturalesa interdisciplinària. En aquestes s'adoptaran decisions rellevants en l'aplicació de la normativa, el funcionament del mateix EIS, així com pel que fa a la funcionalitat de l'atenció primària de caràcter bàsic, amb l'atenció primària de caràcter específic i amb l'atenció secundària.

3. La composició i funcions de les comissions de coordinació tècnica es regulen en el Decret 38/2020.

*Article 63. Centres d'atenció primària de caràcter bàsic*

1. Són centres d'atenció primària de caràcter bàsic els centres socials.

2. Les entitats locals podran promoure la creació d'aquests centres conforme al que es disposa en l'annex I d'aquest decret.

CAPÍTOL III

L'atenció primària de caràcter específic.

Centres, serveis i programes

*Article 64. L'atenció primària de caràcter específic*

1. L'atenció primària de caràcter específic es caracteritza per la singularitat de l'atenció i intervenció requerides. Té un caràcter instrumental respecte de la funcionalitat de l'atenció primària de caràcter bàsic, i es considera tota l'atenció primària com una unitat sistèmica.

2. La finalitat d'aquest nivell d'actuació és promoure l'autonomia i desenvolupament personal per a mantindre les persones en els seus entorns sociofamiliars i afavorir-los la inclusió social.

3. En aquest nivell d'actuació es desenvolupa una intervenció professional més especialitzada o de major intensitat, subordinada als objectius del PPIS elaborat pels serveis de l'atenció primària de caràcter bàsic, sense perjudici d'aquells altres objectius que de manera consensuada incorporen a aquest pla les persones professionals d'aquest nivell específic.

4. La intervenció de l'atenció primària de caràcter específic exigeix una actuació prèvia de l'atenció primària de caràcter bàsic, que podrà requerir la seua participació en els següents casos:

a) Si el pla d'intervenció requereix un acostament més especialitzat, bé per la naturalesa de la situació, bé perquè exigeix una major intensitat o sistematizació.

b) Quan l'estratègia de la intervenció no haja aconseguit els resultats previstos.

c) Si es requereixen recursos per a ampliar o completar els itineraris que possibiliten continuar la intervenció en el mitjà convivencial i comunitari de la persona a través d'una resposta ambulatòria, periòdica, crònica o permanent i fins i tot residencial, amb la finalitat de previndre o retardar la derivació a l'atenció secundària.

d) Quan es requerisca un centre que assegure l'atenció integral i l'eficàcia de la intervenció, adequant-se a les necessitats i circumstàncies de la persona mitjançant una organització flexible en horaris i formes de permanència.

5. La intervenció en l'atenció primària de caràcter específic requereix les condicions metodològiques següents:

a) Objectius i estratègies específiques amb tècniques i recursos professionals o centres especialitzats.

b) Promoció i suport de les seues capacitats personals i socials perquè les persones afronten i gestionen les seues situacions vitals i els factors que incideixen en la seua vulnerabilitat amb major garantia d'èxit.

c) Planificació d'estratègies d'empoderament i desenvolupament personal o comunitari per a afavorir la normalització i la inclusió social. A aquest efecte, dissenyarà i implantarà processos educatius, terapèutics o rehabilitadors a través d'ofertes formatives, ocupacionals, residencials i fins i tot assistencials, si amb això es prevé o retarda la derivació a recursos propis de l'atenció secundària.

d) Elaboració i implantació de projectes, programes i actuacions que afavorisquen la inclusió social i la prevenció de la discriminació de grups o col·lectius específics.

*Article 65. Serveis d'atenció primària de caràcter específic*

1. D'acord amb l'article 18.2 de la Llei 3/2019, l'atenció primària de caràcter específic s'organitza en els següents serveis:

a) Servei d'infància i adolescència

b) Servei d'atenció a les persones amb diversitat funcional o discapacitat i específic de persones amb problemes crònics de salut mental

c) Servei d'atenció diürna i nocturna

d) Servei d'atenció ambulatòria

e) Servei d'allotjament alternatiu

f) Servei de violència de gènere i masclista

2. La definició d'aquests serveis i la determinació de les seues prestacions i funcions es desenvolupen en l'annex II d'aquest decret.

3. Els serveis d'infància i adolescència, d'atenció a persones amb diversitat funcional o discapacitat i específic de persones amb problemes de salut mental crònics són de competència local pròpia i els seus programes s'implantaran i desenvoluparan mitjançant la modalitat de gestió directa, llevat que en el desenvolupament del programa s'indique una altra modalitat.

4. Els serveis d'atenció diürna i nocturna, d'atenció ambulatòria i allotjament alternatiu són competència de la Generalitat, sense perjudici de la delegació que, si és el cas, puga efectuar-se a les entitats locals, segons el que es preveu en l'article 28.1.h de la Llei 3/2019, i d'acord amb el que s'estableix en la Llei 27/2013, de 27 de desembre, de racionalització i sostenibilitat de l'administració local.

5. Els serveis d'atenció primària de caràcter específic tenen un caràcter instrumental respecte a la intervenció dissenyada pels serveis d'atenció primària de caràcter bàsic. Això implica:

a) L'accés als serveis d'atenció primària de caràcter específic es realitzarà mitjançant derivació dels serveis d'atenció primària de caràcter bàsic, excepte aquells centres o serveis que permeten un accés directe, o es tracte d'excepcions que hauran de ser motivades, sense perjudici dels procediments establits per la Llei 39/2006 i el seu desenvolupament reglamentari tant estatal com autonòmic per a accedir als serveis del catàleg per a persones en situació de dependència.

b) La derivació a un servei d'atenció primària de caràcter específic es realitzarà sempre amb indicació dels seus objectius i dels terminis previstos per a la seua consecució, que hauran d'incorporar-se al PPIS a fi de preservar la unitat d'acció amb els serveis d'atenció primària de caràcter bàsic. En aquests casos, la intervenció de tots dos nivells d'actuació s'entendrà simultània i interprofessional, amb independència que la intervenció dels serveis d'atenció primària de caràcter específic adquirisca major intensitat en moments determinats del procés.

c) Els serveis d'atenció primària de caràcter específic hauran de coordinar-se amb els serveis d'atenció primària de caràcter bàsic per a la planificació de programes destinats a previndre situacions de vulnerabilitat o exclusió social i afavorir la inclusió dels grups vulnerables.

6. Els serveis d'atenció primària de caràcter específic són compatibles entre si, de manera que una mateixa persona usuària o unitat de convivència pot ser beneficiària de prestacions proveïdes simultàniament per diferents centres, serveis o programes.

*Article 66. Articulació de la unitat sistèmica des de l'atenció primària específica*

Els nivells d'actuació bàsica i específica de l'atenció primària formen part d'una mateixa unitat sistèmica, que s'articularà de la manera següent:

1. La persona professional de referència valorarà la necessitat de la derivació i la proposarà a l'atenció primària específica, amb indicació expressa dels objectius que es pretenen aconseguir.

A sol·licitud de la persona professional de referència, de l'equip d'intervenció social o de la persona que ostente la direcció de zona, la derivació a l'atenció primària de caràcter específic serà acordada per la comissió tècnica d'intervenció social. La referida comissió també avaluarà el cas quan hi haja desacord entre la prescripció professional i la persona usuària o el seu cuidador/a.

Aquesta derivació donarà lloc a una intervenció interprofessional simultània, conforme al principi d'unitat d'acció, i no constituirà en cap cas una delegació.

En els casos de violència de gènere i masclista, la derivació als allotjaments alternatius de l'atenció primària de caràcter específic podrà realitzar-la el servei de violència de gènere o masclista, fet que es comunicarà posteriorment a la professional de referència i s'inicia o ajustarà la història social única d'acord amb la normativa que la desplegue.

2. L'atenció primària de caràcter bàsic participarà en l'elaboració de l'estratègia d'intervenció de l'atenció primària de caràcter específic i realitzarà el seguiment de les seues actuacions a través de procediments de coordinació eficaces i un ús conseqüent de les xarxes socials i sistèmiques disponibles.

3. El servei o centre receptor assumirà la derivació de manera explícita, amb el compromís de mantindre actualitzada la història social única de la persona usuària. S'acordaran i determinaran els dispositius i tècniques de coordinació, així com els formats per al trasllat d'informació.

4. Les persones professionals de l'atenció primària de caràcter específic reelaboraran el PPIS de la persona usuària en col·laboració amb la mateixa persona, la persona professional de referència de l'atenció primària de caràcter bàsic o, si és el cas, amb la persona professional designada per la comissió d'intervenció social.

5. La reelaboració del PPIS exigirà revisar els seus objectius i acordar les seues estratègies d'intervenció, per la qual cosa les persones professionals de l'atenció primària de caràcter específic, en col·laboració amb les persones professionals de l'atenció primària de caràcter bàsic, hauran de realitzar una nova valoració de la situació de la persona usuària, actualitzant, si és el cas, el diagnòstic.

6. Quan la intervenció de l'atenció primària de caràcter específic es desenvolupe en el nucli familiar o unitat de convivència de la persona usuària, la reelaboració del PPIS es realitzarà de manera conjunta i complementària amb l'atenció primària de caràcter bàsic.

7. En la planificació de la intervenció es fixaran objectius clars i una estratègia que detalle els instruments i tècniques professionals a implementar, així com la concurrència, si és el cas, d'altres estratègies d'intervenció, buscant el màxim de sinergies possibles.

8. Tant en la planificació com en la implementació de les estratègies, es disposarà de la xarxa de recursos de l'àrea, així com de la xarxa intersistèmica.

9. Després del disseny de la intervenció, les persones professionals del recurs de l'atenció primària de caràcter específic procediran a la seua implantació. Es planificarà una valoració contínua de la intervenció, així com un reajustament constant de l'estratègia, del que s'anirà informant la persona professional de referència de l'atenció primària de caràcter bàsic.

10. Els objectius, estratègia, instruments i tècniques de la intervenció seran avaluats de manera conjunta amb l'atenció primària de caràcter bàsic.

11. En concordança amb el que s'estableix en l'article 77 del present decret, l'atenció primària de caràcter específic podrà proveir a les persones usuàries dels centres residencials de l'atenció secundària de les prestacions complementàries previstes per als centres, serveis o programes amb l'objectiu d'afavorir el retorn de la persona usuària al seu entorn sociofamiliar o aconseguir la seua inserció i inclusió social, d'acord amb el que es preveu en el seu PPIS. Aquestes mesures hauran de ser adoptades en coordinació amb els serveis corresponents de l'atenció primària de caràcter bàsic i, en tot cas, amb la persona professional de referència.

*Article 67. Implantació territorial dels serveis d'atenció primària de caràcter específic*

1. Cada àrea de serveis socials establides en el Mapa de serveis socials de la Comunitat Valenciana, implantarà, desenvoluparà i garantirà els serveis d'aquest nivell funcional.

2. Sobre la base de la zonificació i de la mapificació realitzades per la conselleria competent en matèria de serveis socials, segons el que es disposa en els capítols II i IV respectivament del Decret Mapa, es determinarà la correcta implantació dels serveis d'atenció primària de caràcter específic en tot el territori, tenint en compte les característiques territorials i sociodemogràfiques de l'àrea i la planificació estratègica d'àmbit autonòmic.

*Article 68. Coordinació dels serveis d'atenció primària de caràcter específic*

1. La direcció, gestió i coordinació tècnica dels serveis d'atenció primària de caràcter específic de l'àrea es realitzarà conforme al que s'estableix en l'article 11 del Decret Mapa.

2. La persona supervisora del departament comptarà amb la col·laboració de les persones directores de les àrees de la seua demarcació per a l'acompliment de les tasques de supervisió.

*Article 69. Centres d'atenció primària de caràcter específic*

Són centres d'atenció primària de caràcter específic:

1. Centres diürns de caràcter preventiu i/o ambulatori: centres de desenvolupament infantil i atenció precoç, punts de trobada familiar, centres dona, centres d'envelliment actiu, centres de recuperació i inserció sociolaboral, centres de rehabilitació, autonomia personal i participació social.

2. Centres de dia: centres de dia de suport convivencial i educatiu, centres de dia per a majors dependents, centres de dia per a persones amb diversitat funcional o discapacitat, centres de dia per a persones amb problemes de salut mental, centres ocupacionals i centres de dia d'inserció sociolaboral.

3. Centres nocturns: allotjaments familiars temporals d'estades reduïdes i albergs.

4. Centres residencials de caràcter convivencial: habitatges sense suport comunitaris; sense suport de transició per a dones víctimes de violència de gènere i masclista; de suport limitat o intermitent per a persones amb diversitat funcional o discapacitat intel·lectual, per a persones amb problemes de salut mental; llars d'emancipació per a joves, per a dones amb autonomia, per a persones en situació o risc d'exclusió; habitatges de suport extens per a persones amb diversitat funcional o discapacitat intel·lectual i per a persones amb problemes de salut mental.

*Article 70. Creació de programes i centres d'iniciativa pública i privada en l'atenció primària de caràcter específic*

1. Totes les entitats, públiques o privades, podran promoure el desenvolupament de programes o la creació de centres d'atenció primària de caràcter específic per a la provisió de prestacions i funcions pròpies d'aquest nivell funcional, d'acord amb l'annex II d'aquest decret.

Aquests programes i centres hauran de vincular-se i coordinar-se amb serveis d'atenció primària de caràcter específic, i hauran de ser autoritzats o acreditats en el Registre general de titulars d'activitats, de serveis i centres de serveis socials de la Comunitat Valenciana, d'acord amb el capítol IV del títol d'aquest decret i amb el Decret 59/2019. Els programes que no requerisquen autorització per no tindre un caràcter regular o permanent hauran d'inscriure's igualment en aquest mateix registre.

2. Els programes i centres de naturalesa específica hauran d'estar acreditats per a poder formar part o proveir prestacions del catàleg de prestacions del SPVSS, segons el procediment i requisits previstos en el Decret 59/2019, així com en la seua normativa de desenvolupament i en el present decret.

CAPÍTOL IV

Serveis per a la Autonomia Personal

i l'Atenció a la Dependència

*Article 71. Serveis per a la Autonomia Personal i l'Atenció a la Dependència*

1. D'acord amb la normativa aplicable, el Sistema per a Autonomia Personal i l'Atenció a la Dependència està integrat pels següents serveis:

a) Servei de prevenció de les situacions de dependència i promoció de l'autonomia personal

b) Servei de teleassistència

c) Servei d'ajuda a domicili

d) Servei de centre de dia i de nit

e) Servei d'atenció residencial

2. A l'efecte del que es disposa en aquest decret, els serveis de prevenció de les situacions de dependència i promoció de l'autonomia personal, teleassistència i ajuda a domicili s'adscriuran a l'atenció primària de caràcter bàsic i específic; el servei de centre de dia i de nit, a l'atenció primària de caràcter específic; i el servei d'atenció residencial, a l'atenció secundària.

TÍTOL III

De l'atenció secundària

CAPÍTOL I

L'atenció secundària

*Article 72. L'atenció secundària*

1. L'atenció secundària es configura com el segon nivell d'atenció per a la provisió de prestacions i serveis especialitzats que reforcen l'atenció primària, quan la situació personal i/o social de la persona usuària requerisca una intervenció integral de major intensitat que faça necessari distanciar la persona del seu nucli vital de convivència i del seu context social. Tal intervenció comporta atenció professional especialitzada en tots els àmbits de la vida quotidiana sostinguda en el temps.

2. L'atenció secundària pot tindre, també, un caràcter de suport personal, com en el cas de les persones menors d'edat o les dones víctimes de violència de gènere o masclista. La intervenció, en aquests supòsits, tindrà com a objectiu el retorn de la persona usuària a les seues condicions de vida normalitzades, per la qual cosa tindrà un caràcter temporal i requerirà, necessàriament, una estreta coordinació amb l'atenció primària.

*Article 73. Objectius de la intervenció en l'atenció secundària*

Són objectius de la intervenció en l'atenció secundària:

1. Proveir una atenció integral a través de serveis residencials que, a més de cobrir les necessitats d'allotjament i manutenció, proporcione els suports físics, psíquics, educatius, terapèutics, comunicatius i socials per a la inclusió, facilitant qualsevol tipus de rehabilitació i, si és el cas, atenció sociosanitària.

2. Propiciar el major grau de vida independent, mantenint, rehabilitant i promocionant les capacitats personals, així com la seua autonomia i desenvolupament personal.

3. Mantindre els vincles de les persones usuàries amb les persones de la seua família o unitat de convivència i amb les persones pròximes del seu entorn comunitari.

4. Garantir el caràcter interdisciplinari de les intervencions mitjançant el treball en xarxa amb les persones professionals del SPVSS i d'altres sistemes de protecció social.

5. Respectar la lliure elecció de la persona usuària d'entre els recursos existents, tenint en compte en tot cas la proximitat del seu domicili, llevat que existisca una resolució judicial o es donen condicions educatives, psicològiques o socials que ho desaconsellen.

*Article 74. Característiques de l'atenció secundària*

1. L'atenció secundària haurà de preservar i fomentar la capacitat de decisió i elecció de les persones usuàries, com a expressió del seu dret a participar en l'elaboració dels processos d'intervenció social que els afecten.

2. Es protegiran i afavoriran els vincles personals i socials de les persones usuàries, promovent el contacte amb persones familiars i pròximes, i fomentant la seua participació i la dels seus familiars en la gestió de la convivència.

3. Les condicions de vida de les persones usuàries en els centres d'atenció secundària prendran com a referència la seua vida anterior, reduint al màxim els efectes negatius que l'ingrés pot representar per a elles i les seues famílies. Tant els serveis d'atenció especialitzada com els d'allotjament, restauració, neteja d'instal·lacions o bugaderia estaran sotmesos a criteris de qualitat.

4. L'atenció secundària tindrà una orientació preventiva, rehabilitadora, terapèutica i educativa, de manera que el seu principal objectiu serà la conservació o la rehabilitació de les capacitats de les persones usuàries amb la finalitat d'afavorir el seu retorn als entorns familiars o convivencials de procedència o, si és el cas, la consecució del major grau d'autonomia possible en el context residencial.

5. L'atenció residencial es guiarà pel principi de benevolència, de manera que els esforços aniran dirigits a procurar el benestar de la persona usuària i evitar-li, en la mesura de les possibilitats, el sofriment. Al mateix temps, es fomentaran les capacitats latents de les persones per a activar la seua pròpia iniciativa i responsabilitat. Qualsevol actuació de suport, ajuda o assistència a les persones usuàries haurà de salvaguardar la seua dignitat.

*Article 75. Coordinació de l'atenció secundària, complementarietat i col·laboració entre nivells d'atenció*

L'atenció primària i l'atenció secundària són nivells d'atenció complementaris, de caràcter continu, integrat i sinèrgic, tal com estableix l'article 14 de la Llei 3/2019. D'acord amb això:

1. Tots dos nivells són permeables, en funció del procés vital de la persona i de la seua PPIS. Les seues prestacions i serveis podran ser complementaris.

2. Haurà d'assegurar-se un treball de col·laboració interprofessional i institucional entre els dos nivells d'atenció a través de reunions tècniques i acords conjunts per a cada cas concret i en tot cas establint una metodologia de treball en xarxa.

3. Quan les persones hagen de tornar al seu context vital o hagen de refer-lo, l'atenció primària i l'atenció secundària buscaran sinergies en la seua actuació. La persona professional de referència assegurarà en aquests casos que des de l'atenció primària es prosseguisca la intervenció social en el nucli familiar o social de referència, o es busquen alternatives residencials per a la tornada de la persona usuària, de manera que s'assegure la traçabilitat.

4. Les persones usuàries podran disposar d'una persona professional de referència en l'àmbit de l'atenció secundària, serà obligatòria la seua designació quan no es preveja el retorn al context vital. Les persones de referència en tots dos nivells d'atenció actuaran de manera coordinada.

*Article 76. Funcions de l'atenció secundària*

D'acord amb l'article 19 de la Llei 3/2019, són funcions dels serveis socials d'atenció secundària:

1. Valoració i diagnòstic especialitzat de la situació de la persona usuària, en col·laboració amb l'atenció primària.

2. Adaptació o, si és el cas, elaboració del PPIS, en col·laboració amb l'atenció primària, sempre que es considere necessari planificar estratègies conjuntes o complementàries i buscant, en tot cas, la sinergia en les seues actuacions. Quan es contemple com a objectiu el retorn de la persona usuària amb la seua família o nucli de convivència, l'atenció secundària haurà de col·laborar activament en la seua consecució.

3. Actualització de la història social única de la persona usuària.

4. Provisió a la persona usuària d'una atenció residencial integral.

5. Coordinació amb l'atenció primària mitjançant el contacte regular amb la persona professional de referència.

6. Gestió, coordinació i valoració de les prestacions de l'atenció secundària, així com aquelles d'atenció primària que siguen compatibles.

CAPÍTOL II

Centres residencials d'atenció secundària

*Article 77. Centres residencials d'atenció secundària*

1. Els centres residencials d'atenció secundària són competència de la Generalitat Valenciana.

2. Són centres residencials d'atenció secundària:

a) Els centres residencials de caràcter convivencial inclosos en l'apartat 3 del present article, no podran tindre més de huit places, o més de deu quan es tracte de persones usuàries adultes amb fills i filles.

b) Les residències, que no podran tindre més de cent vint places.

c) Els centres residencials de caràcter singular. Els centres d'emergència per a dones víctimes de violència de gènere o masclista no podran tindre més de 15 places. Les residències de recepció de xiquets, xiquetes i adolescents no podran tindre més de 30 places.

3. Són centres residencials de caràcter convivencial, els habitatges d'intervenció per a dones víctimes de violència de gènere i masclista, habitatges per a dones víctimes de tràfic i prostitució, i les llars d'acolliment general per a xiquets, xiquetes i adolescents.

4. Són residències, els centres de recuperació integral per a dones víctimes de violència de gènere i masclista, les residències d'acolliment general per a xiquets, xiquetes i adolescents, les residències d'acolliment específiques per a adolescents i joves amb problemes greus de conducta, les residències socioeducatives per a persones menors d'edat en conflicte amb la llei, les residències per a persones amb problemes de salut mental, les residències per a persones amb diversitat funcional intel·lectual, les residències per a persones amb diversitat funcional física i les residències per a persones majors.

5. Són centres residencials de caràcter singular, els centres d'emergència per a dones víctimes de violència de gènere o masclista i els centres de recepció de xiquets, xiquetes i adolescents.

6. La definició de cadascun d'aquests centres i la determinació de les seues funcions i prestacions es desplega en l'annex III del present decret.

*Article 78. Creació de centres d'atenció secundària*

1. Les entitats públiques i privades, d'iniciativa social o mercantil, podran promoure la creació de centres per a proveir prestacions dels serveis socials d'atenció secundària, d'acord amb les indicacions contingudes en l'annex III d'aquest decret. Aquests centres hauran de ser autoritzats i inscrits en el registre general de titulars d'activitats, de serveis i centres de serveis socials de la Comunitat Valenciana, d'acord amb el que es disposa en el capítol VI del títol d'aquest decret, i en el Decret 59/2019, així com en la seua normativa de desplegament o a la que la substituïsca.

2. Els centres d'atenció secundària d'iniciativa privada hauran d'estar acreditats per a poder formar part o proveir prestacions del catàleg de prestacions del SPVSS, segons el procediment i requisits previstos en el Decret 59/2019 i en el present decret.

*Article 79. Implantació territorial dels centres d'atenció secundària*

1. El departament de serveis socials és la demarcació territorial a la qual s'adscriuen tots els centres d'atenció secundària, a excepció dels centres residencials de caràcter singular i els centres socioeducatius, l'àmbit dels quals és la direcció territorial, i aquells que explícitament es nomene en el present decret.

2. La implantació territorial dels centres d'atenció secundària es durà a terme d'acord amb les normes de zonificació i mapificació adoptades per la conselleria competent en matèria de serveis socials, conforme al que es disposa en el Decret Mapa.

*Article 80. Coordinació dels centres d'atenció secundària*

La coordinació de les entitats que gestionen centres i dels centres d'iniciativa social amb els centres públics del departament correspon a les direccions territorials de la conselleria competent en matèria de serveis socials, a través de la figura del supervisor o supervisora del departament. Aquest haurà de garantir el compliment de les funcions de l'atenció secundària previstes en l'article 19 de la Llei 3/2019, a més de coordinar l'activitat de les àrees i els centres d'atenció secundària del seu departament.

CAPÍTOL III

Accés a l'atenció secundària

*Article 81. Formes d'accés a l'atenció secundària*

L'accés d'una persona usuària a un centre d'atenció secundària podrà efectuar-se:

a) Per derivació de l'atenció primària

b) Mitjançant el seu accés directe al centre, sense la intervenció prèvia dels serveis socials d'atenció primària.

c) Per ordre judicial.

*Article 82. Accés a l'atenció secundària per derivació de l'atenció primària*

1. L'accés d'una persona a un centre residencial d'atenció secundària es produirà a conseqüència de la seua derivació des de l'atenció primària de caràcter bàsic, s'hi distingeixen dues modalitats:

a) Mitjançant sol·licitud de la persona interessada d'una plaça en un centre residencial, i en aquest cas es valorarà la necessitat i idoneïtat de l'ingrés en aqueixa mena de centre, per a la qual cosa es requerirà una avaluació i diagnòstic de la seua situació personal i sociofamiliar. En aquests casos, la sol·licitud de plaça donarà inici a la intervenció de l'atenció primària de caràcter bàsic i es procedirà conforme al que es preveu en l'apartat següent.

b) Per decisió del professional de referència de l'atenció primària de caràcter bàsic, quan l'evolució de la situació aconsella una intervenció integral de major intensitat i sostinguda en el temps. En aquest cas, la derivació es farà conforme a la normativa aplicable, tenint en compte el col·lectiu o perfil de la persona usuària.

2. La derivació a un recurs de l'atenció secundària no suposarà el cessament de la intervenció des de l'atenció primària, que haurà de reformular els seus objectius i estratègies. L'atenció secundària reforçarà i complementarà la intervenció de l'atenció primària. A aquest efecte, es normalitzarà la interconsulta i unes relacions àmplies, eficients i coordinades entre tots dos nivells, amb protocols conjunts i actuacions seqüencials. Aquesta derivació serà el resultat d'una sèrie de decisions tècniques adoptades pel professional de referència responsable de la intervenció, d'acord amb els objectius del PPIS. En aquest procés participaran les persones professionals tant de l'atenció primària de caràcter bàsic com de l'atenció primària de caràcter específic i, si és el cas, les persones professionals del centre d'atenció secundària.

3. La persona professional de referència, valorarà la necessitat de la derivació i proposarà l'assignació d'una plaça en un centre d'atenció secundària, amb indicació expressa dels objectius que es pretenen aconseguir.

A sol·licitud de la persona professional de referència, l'equip d'intervenció social o la persona que ostente la direcció de zona, la comissió tècnica d'intervenció social avaluarà la derivació a l'atenció secundària. La comissió tècnica d'intervenció social també avaluarà la derivació en els casos que hi haja desacord entre la prescripció professional i la persona usuària o el seu cuidador/a.

La persona professional de referència del centre d'atenció secundària es coordinarà amb la persona professional de referència de l'atenció primària, i informarà de la intervenció realitzada, el seguiment i resultats d'aquesta. En les estades temporals en l'atenció secundària es mantindrà una comunicació regular entre la persona professional de referència i el personal tècnic del departament.

4. Sense perjudici dels criteris, requisits i condicions previstos en la normativa aplicable en cada àmbit d'actuació en serveis socials, les derivacions hauran de tindre en compte, en tot cas, les següents circumstàncies:

- Grau d'atenció assistencial que es necessita.

- Grau d'afectació funcional en les activitats bàsiques i instrumentals de la vida diària.

- Circumstàncies personals, familiars o socials de caràcter determinant, entre les quals poden enumerar-se la urgència social, la urgència sociosanitària, el desemparament, la vulnerabilitat o risc, l'exclusió social i la reinserció.

*Article 83. Accés directe a l'atenció secundària*

1. Es podrà accedir de manera directa als centres d'atenció secundària, sense derivació per l'atenció primària, per raons d'urgència o necessitat que es realitzaran a través d'una derivació de la direcció territorial corresponent, amb la participació de la persona supervisora de departament.

2. L'accés a l'atenció secundària també podrà ser a través dels centres residencials de caràcter singular.

3. Sense perjudici del que es disposa en l'apartat anterior, l'accés a un centre residencial de serveis socials d'atenció secundària podrà realitzar-se a sol·licitud de la persona usuària, tramitada per aquesta o per la seua família de manera directa amb l'entitat responsable del centre quan la tipologia de centre ho permeta.

4. En aplicació del principi d'atenció integral, les persones que accedisquen de manera directa a un centre d'atenció secundària tindran dret a rebre atenció social i a requerir qualsevol tipus de prestació pròpia dels serveis socials. En aquests casos, s'establirà comunicació amb l'equip d'intervenció social de la zona bàsica en la qual se situa el centre per a la designació d'un professional de referència i es valorarà la conveniència de realitzar una intervenció conjunta amb aqueix mateix equip o amb el de la zona bàsica de procedència.

*Article 84. Accés per ordre judicial*

L'accés a un centre d'atenció secundària podrà produir-se en compliment d'una resolució judicial, en els casos de minoria d'edat o per necessitat de mesures judicials de suport. Aquests casos poden incloure l'actuació instrumental dels Cossos i Forces de Seguretat, que poden intervindre davant una situació d'urgència, la direcció territorial es responsabilitzarà de la coordinació amb l'atenció primària bàsica.

*Article 85. Obligacions dels centres d'atenció secundària*

Els centres d'atenció secundària, de titularitat pública o privada, estan obligats al compliment de les funcions pròpies d'aquest nivell d'atenció que, de manera general, preveu l'article 19 de la Llei 3/2019. Amb la finalitat de garantir la integració de les intervencions i la complementarietat entre l'atenció primària i la secundària, així com la sinergia entre el SPVSS i la resta dels sistemes públics de protecció social, aquests centres estaran obligats a realitzar les següents actuacions de manera regular:

1. Iniciar l'elaboració o reelaboració del PPIS i comunicar-se amb la persona professional de referència i, si és el cas, amb les persones professionals de l'atenció primària de caràcter específic.

2. Iniciar o actualitzar la història social única.

3. Traslladar a l'atenció primària de caràcter bàsic i al departament, a través dels mecanismes i dispositius que s'establisquen, la informació que se'ls requerisca i aquella que estimen convenient comunicar en interés de la persona usuària.

4. Coordinar-se amb altres sistemes de protecció social en funció de les necessitats de les persones usuàries.

TÍTOL IV

Condicions materials i funcionals bàsiques

dels centres, serveis i programes

CAPÍTOL I

De les condicions generals dels centres, serveis i programes

*Article 86. Ubicació i identificació*

1. Ubicació i condicions urbanístiques.

a) Els centres, serveis i programes de serveis socials desenvoluparan la seua activitat en locals emplaçats en sòl urbà, en zones que no suposen perill per a la integritat física i psíquica de les persones usuàries. L'emplaçament haurà de ser accessible en vehicle i a peu i estar situat en zones d'activitat sociocomunitària, que permeten la utilització de qualsevol servei general que puga requerir la persona usuària, tant de transport públic com de caràcter sanitari, educatiu, ocupacional, laboral, cultural, amb la finalitat d'afavorir la seua inclusió social. Llevat que pel projecte o activitat que es desenvolupe en el centre es considere més adequat una altra ubicació, en funció de l'objecte, del recurs i del perfil de les persones usuàries.

b) La ubicació, qualificació, edificabilitat i dotació de serveis d'infraestructures mínimes s'ajustarà al que determine el planejament urbanístic del municipi on se situa l'edifici.

c) Quan no existisca en el municipi sòl urbà disponible, es podrà recórrer a la declaració d'interés comunitari (DIC) segons la Llei 5/2014, de 25 de juliol, d'ordenació del territori, urbanisme i paisatge, de la Comunitat Valenciana, sempre que la superfície d'aquest sòl se situe a l'entorn del nucli urbà i allunyat de zona insalubre o perillosa, i que no hi haja pròximes infraestructures incompatibles amb l'objecte del centre que puguen ferir la sensibilitat de les persones usuàries. Tot això haurà de comptar amb l'aprovació de l'òrgan competent en matèria d'autorització de centres i serveis de la conselleria competent en serveis socials.

2. Identificació. Els espais físics destinats a proveir prestacions de serveis socials s'identificaran conforme al que s'estableix en la disposició addicional sisena del Decret 59/2019. Aquesta identificació contindrà, en qualsevol cas, la denominació i el tipus de centre, servei o programa.

*Article 87. Funcionalitat bàsica*

1. Els centres, servicis i programes de servicis socials, amb independència de si formen part o no del SPVSS, no han de ser considerats com a unitats organitzatives aïllades, sinó com a part d'un conjunt articulat i organitzat que responga a les necessitats de les persones, famílies o unitats de convivència, mitjançant la implantació i desenrotllament de distintes prestacions.**2**

2. D'acord amb el que es disposa en l'apartat anterior, hauran de:

a) Oferir les prestacions tenint en compte la iniciativa i participació de les persones usuàries i professionals implicades, afavorint, si és el cas, l'ús de noves tecnologies i recursos que garantisquen el seu accés a la comunicació i informació.

b) Mantindre una coordinació amb els centres, serveis i programes des dels quals s'haja derivat la persona usuària i amb aquells als quals puga ser derivada posteriorment, de manera que es mantinga la traçabilitat del procés.

c) Mantindre un intercanvi d'informació constant i sistemàtic i una coordinació operativa amb els òrgans responsables de cada nivell d'atenció de les diferents demarcacions territorials.

d) Practicar una política informativa que privilegie la transparència.

e) Disposar d'un sistema de valoració de l'eficiència i l'eficàcia basat en criteris i estàndards objectivats que asseguren la qualitat i la professionalitat en la implantació i desenvolupament de les prestacions.

f) Organitzar un pla de formació contínua per a tots els seus treballadors. Quant al nombre d'hores, s'atendrà el que es regula en l'article 23.3 de l'Estatut dels treballadors. La formació serà congruent amb l'objecte, objectius i metodologia de treball del centre, servici o programa, com també amb els llocs de treball concrets que s'exercisquen. A més de la formació específica, el pla inclourà en qualsevol cas formació en models d'atenció centrats en la persona, formació en els drets de les persones usuàries i pràctica professional segura i ètica o prevenció de riscos laborals. Així mateix comptarà amb formació d'acolliment per al personal de nova incorporació. **3**

g) Disposar del personal i de les categories laborals que s'establisca en les ràtios globals i sectorials estipulades en les característiques concretes del centre, servei o programa que es relacionen en els annexos I, II i III, així com, l'annex VIII de categories i qualificacions professionals, titulacions o requisits del present decret. Aquestes ràtios es mantindran al llarg de tot l'any i en qualsevol circumstància, i només es tindrà en compte per al seu càlcul el personal en actiu, amb independència de les baixes per incapacitat temporal, els permisos o les vacances. El personal s'organitzarà en torns en funció de les necessitats de les persones usuàries, el seu perfil i els objectius del centre, servei o programa, i hauran de respectar-se les ràtios mínimes de cada torn o presencials, si així s'especifica en les indicacions contingudes en el corresponent annex d'aquest decret.

h) Ajustar els salaris i les condicions laborals del personal dels centres, servicis i programes als convenis col·lectius aplicables a cada àmbit d'actuació. **4**

i) [Suprimit]**5**

j) Els centres de la Generalitat Valenciana, incloses les gestions integrals, prestaran preferentment amb recursos propis els serveis de neteja, cuina i gestió administrativa. En els centres amb contracte o concert social per a la provisió de places al Sistema Públic Valencià de Serveis Socials, es contemplarà en els barems d'accés, la prestació d'aquests serveis amb mitjans propis com un valor en el corresponent procediment de concurrència pública. En qualsevol cas, les persones que es contracten en el servei externalitzat hauran d'acollir-se al mateix conveni que el personal del centre.

3. Es limitarà l'acumulació en un mateix centre i en una mateixa persona treballadora l'exercici de diferents rols professionals quan hi haja incompatibilitat entre ells. S'entendrà que hi ha incompatibilitat, quan l'exercici del rol comporte contraposició d'interessos amb la persona usuària o maneig d'informació sensible que afecta la privacitat i intimitat de les persones usuàries.

4. En aquells centres amb un nombre de places inferior a trenta, la figura del director serà compatible amb qualsevol de les figures professionals tècniques del centre, prèvia autorització de la conselleria competent en serveis socials.

5. La fixació de les ràtios mínimes de presencialitat del personal d'atenció directa nocturna, per a cadascuna de les tipologies de centres amb allotjament residencial, es realitzarà en funció del nombre de persones usuàries, i el nombre d'espais, plantes, i edificis en els quals es troben distribuïdes les habitacions.

6. Tots els centres, serveis i programes de serveis socials establiran procediments de coordinació amb els equips d'intervenció social de l'atenció primària de caràcter bàsic i amb la persona supervisora del departament prevista en el Decret Mapa.

*Article 88. Regles i criteris per al càlcul de les plantilles*

1. Les plantilles previstes i les ràtios corresponents als diferents tipus de centre fixades en el present decret es consideren com plantilla i ràtio mínima.

2. La fixació de les plantilles de manera general per als diferents tipus centres, així com de la seua ràtio general i la ràtio d'atenció directa, es realitzaran sobre el nombre màxim de places autoritzades, sempre que es tinguen ocupades més del 85 % d'aquestes. En el cas que no arriben a aquest percentatge d'ocupació es tindrà en compte les places realment ocupades.

3. A l'efecte del present decret, s'entén per ràtio de personal el quocient resultant de dividir el nombre de professionals pel nombre de persones usuàries màxim del centre. Així, per al càlcul del nombre total de professionals d'un centre, i també del seu nombre de professionals d'atenció directa, s'hauran de multiplicar, en cada cas, les ràtios fixades per a cada figura professional en el decret pel nombre màxim de places autoritzades, sempre que es tinguen ocupades més del 85 % d'aquestes, o en el cas que no arriben a aquest percentatge de la seua ocupació es tindrà en compte les places realment ocupades.

4. L'establiment i càlcul de la ràtio general inclou, a més del personal d'atenció directa, el personal de serveis i la direcció.

5. Les ràtios de personal que es reflecteixen en els annexos al present decret estan calculades per a cada plaça.

6. Per a la figura de direcció, el criteri general d'aplicació de ràtio serà el de 0,5 de jornada laboral en els centres que compten amb un nombre igual o inferior de 29 places autoritzades, i d'1 jornada laboral completa en centres que compten amb 30 o més places.

7. Quant al personal de serveis s'indica de manera particular en cadascun dels centres, el nombre de totes les figures professionals, en jornades laborals completes. Entre aquestes s'inclou necessàriament la coordinació de serveis generals, recepció, manteniment, neteja, bugaderia i cuina. En relació amb el lloc de treball de cuiner/a es considerarà que ha d'haver-hi una persona per a centres de dia i centres convivencials de caràcter residencial i dos per a les residències.

*Article 89. Documentació de centres, serveis i programes*

1. Els centres, serveis i programes de serveis socials hauran de disposar de la documentació que s'exigeix en els articles 54 i 55 del Decret 59/2019 i en l'annex VI del present decret, en funció del tipus de centre o programa de què es tracte.

2. La elaboració dels programes d'intervenció dels centres i els programes de serveis socials, haurà de comptar, almenys, amb els següents apartats:

a) Definició i justificació: descripció del programa i la necessitat de la seua implementació.

b) Objectius: generals i específics, per a la consecució de les metes proposades.

c) Continguts: distribuïts en una relació de mòduls i submòduls temàtics entorn del contingut global del programa.

d) Metodologia: tècniques, estratègies, nombre de sessions (individuals i grupals), característiques, nombre de participants (amb un màxim de 10), que definiran la intervenció a desenvolupar per a aconseguir els objectius proposats.

e) Avaluació: relació dels indicadors que permetran valorar la consecució dels objectius.

CAPÍTOL II

Condicions materials i funcionals dels serveis i programes

*Article 90. Condicions materials dels serveis i programes*

1. Accessibilitat. Els espais físics destinats a proveir prestacions de serveis socials tindran la seua entrada principal accessible. Disposaran d'un itinerari accessible que comunique la via pública amb el seu interior a través de l'entrada principal i un itinerari accessible que comunique l'entrada principal amb les zones que presten serveis directes d'ús públic, com a recepció, sala d'atenció, sala d'ús comú i lavabo accessible. Tots els espais garantiran l'accessibilitat cognitiva i la comunicació. Estaran situats sempre en planta baixa, i també podran ocupar altres plantes. En qualsevol cas, l'accés serà independent del vestíbul.

L'accés o entrada principal s'ha de promoure cota zero. No obstant això, serà admissible com a màxim un desnivell menor o igual a 5 cm salvat amb un pendent que no excedisca del 25 %. En el cas de desnivells majors s'hauran de plantejar rampes accessibles. Quan hi haja més d'una planta es disposarà d'ascensor accessible per al seu accés.

Amb la finalitat de limitar el risc de esvarar-se, els paviments garantiran una resistència al lliscament en funció de la seua localització, ajustant-se a les classes indicades en la taula 1.2. del CTE DB SUA. No contindran peces ni elements solts, com ara graves o arenes. Les estores i moquetes estaran encastades o fixades al sòl. Per a permetre la circulació i arrossegament d'elements pesants, com cadires de rodes, els sòls seran resistents a la deformació.

2. Seguretat general i contra incendis. Els espais físics on se situen els centres han de complir les exigències bàsiques de seguretat contra incendis i d'utilització recollides en la normativa vigent segons l'ús que corresponga als edificis. En qualsevol cas, es tindran en compte els avisos auditius i visuals per a casos d'emergències en funció del seu tipus de discapacitat. Les alertes sonores o per megafonia hauran d'arribar directament als dispositius personals de les persones usuàries, en el cas que en tinguen, garantint així la recepció de l'alerta de manera accessible.

3. Salubritat i habitabilitat. Els espais físics destinats a la prestació de serveis i programes disposaran de ventilació i il·luminació de les estades que presten serveis d'atenció directa al públic, que serà sempre natural i directa a l'exterior o a celobert de dimensions legalment establides. No obstant això, podran admetre's complementàriament sistemes alternatius a la ventilació natural, sempre que complisquen els requisits establits en la normativa vigent aplicable.

4. Climatització i calefacció. Els espais físics destinats a la prestació de serveis i programes disposaran d'una instal·lació que garantisca les condicions de confort de l'ambient, d'acord amb el vigent Reglament d'instal·lacions tèrmiques en els edificis. Estarà prohibida la utilització de sistemes de calefacció que no siguen fixos, que siguen susceptibles de provocar flama o cremada per contacte directe o proximitat.

Igualment, garantiran la qualitat de l'aire interior, d'acord amb el vigent Reglament d'instal·lacions tèrmiques en els edificis.

5. Connexió a internet. Els espais destinats a la prestació de serveis i programes disposaran de connexió a internet amb cobertura completa

*Article 91. Condicions funcionals dels serveis i programes*

1. Els serveis i els programes vertebrals de l'atenció primària de caràcter bàsic i específic que no requerisquen autorització, desenvoluparan les funcions i proveiran les prestacions contingudes en les fitxes dels annexos I i II del present decret, i se situaran en els centres socials o en els punts d'atenció.

2. Els programes instrumentals hauran de ser autoritzats d'acord amb les indicacions contingudes en l'annex I i II del present decret.

3. Els programes d'iniciativa privada de nova creació s'autoritzaran d'acord amb el projecte global que presenten i es vincularan a un servei de referència amb el qual hauran de coordinar-se. La idoneïtat i l'equipament del local es valoraran en funció de l'objecte i els objectius i del perfil de les persones usuàries.

4. En cas que el programa dispose d'un disseny determinat en els annexos I i II del present decret, s'haurà de complir a més amb les indicacions contingudes en aquests.

5. S'adoptaran les mesures adequades per a afavorir l'accessibilitat cognitiva i sensorial, l'orientació temporal, espacial i personal de les persones usuàries dels centres de serveis socials.

*Article 92. Condicions i característiques dels espais, les instal·lacions i els elements*

1. Les condicions materials, funcionals i programàtiques dels diferents tipus de centres són les que figuren en els annexos I, II i III d'aquest decret.

2. Les condicions i característiques dels espais, les instal·lacions i els elements dels centres seran els previstos en l'annex VII d'aquest decret.

CAPÍTOL III

Condicions generals i materials dels centres

*Article 93. Condicions generals dels centres*

1. S'adoptaran les mesures adequades per a afavorir l'orientació temporal, espacial i personal de les persones usuàries dels centres de serveis socials. Per a això, en els accessos, eixides i zones comunes es col·locaran, de manera visible, calendaris i rellotges, així com informació de l'horari general del centre i de les seues activitats. La senyalització dels espais inclourà pictogrames i s'utilitzaran diferents colors per a la seua diferenciació. Els dispositius concrets que s'utilitzen tindran sempre en compte el perfil de les persones usuàries i estaran adaptats a les seues característiques.

2. Per a garantir la seguretat de les persones usuàries dels centres de serveis socials, aquests hauran de:

a) Implantar el pla d'autoprotecció, mitjançant la senyalització de recorreguts i eixides d'evacuació, la instal·lació dels elements de protecció congruents amb les característiques del local, el desenvolupament de programes de formació del personal, la realització anual d'un simulacre i la publicitat dels advertiments més importants en cas d'incendi.

b) Aplicar el pla anual de manteniment dels edificis, instal·lacions i equipament, de manera que es mantinguen les condicions d'habitabilitat, i la funcionalitat en condicions d'eficàcia d'ús sense que es vegen minvades les condicions inicials d'ús de l'edifici.

Es disposarà de manuals de maneig de les instal·lacions i registre, comunicació i resolució d'avaries, el termini de resolució de les quals estarà en funció de la importància de l'avaria i de la seua incidència en el bon funcionament del centre.

c) Senyalitzar passos, escalons i rampes i advertir de l'existència de perills com ara sòl lliscant, utilització de màquines o aparells perillosos, i instal·lacions perilloses, entre altres. La senyalització es realitzarà tenint en compte el perfil de les persones usuàries.

d) Disposar de protocols de neteja diària, setmanal o mensual, segons el cas.

e) Disposar dels permisos sanitaris corresponents dels serveis de cuina o càtering i dels permisos exigits per altres administracions públiques per a la resta de les instal·lacions.

3. La decoració proporcionarà un entorn càlid, amigable, familiar i confortable que recree les condicions de la vida quotidiana, evitant els ambients institucionalitzats, prestant especial atenció al respecte a l'edat de la persona usuària, comptant amb la seua participació activa en la conformació dels espais.

4. Els locals procuraran una estimulació sensorial adequada, evitant tant un excés d'estimulació com el defecte o absència d'aquesta.

5. S'oferirà alimentació saludable i de proximitat

Els objectius que han de complir els plans alimentaris a fi d'aconseguir una alimentació adequada van encaminats a garantir tant la salut física i emocional de les persones a les quals es dirigeix com la salut mediambiental, a través d'una alimentació saludable, segura, satisfactòria i sostenible. Per a això, ha de complir les següents característiques:

- Ser nutricionalment completa, variada i equilibrada segons el patró de la dieta mediterrània.

- Tindre una presentació atractiva, independentment que es requerisca adaptacions terapèutiques a la dieta.

- Adaptar-se als gustos, preferències i criteris socioculturals i ideològics de les persones usuàries.

- Estar convenientment elaborada, condimentada i servida.

- Adaptar-se a l'època de l'any i a la gastronomia local on es destinen.

- Fomentar el consum de fruites i hortalisses fresques i la compra d'aliments de proximitat i de producció ecològica.

- Limitar el consum d'aliments ultraprocessats (brioixeria, galetes, begudes ensucrades, precuinats, derivats carnis).

- Garantir la salut i seguretat de les persones usuàries, mitjançant unes bones pràctiques de manipulació i higiene dels aliments.

- Garantir la satisfacció mitjançant la possibilitat d'elecció de plats, aliments i begudes per part de les persones usuàries en totes les ingestes diàries.

*Article 94. Condicions materials generals dels centres*

1. Accessibilitat

Els centres estaran adaptats d'acord amb els requisits del Decret 65/2019, de 26 d'abril, del Consell, de regulació de l'accessibilitat en l'edificació i en els espais públics, o norma que el substituïsca. L'accés exterior des de la via pública haurà de realitzar-se a través d'un itinerari per als vianants accessible.

2. Condicions arquitectòniques

a) Cada tipus de centre constituirà una unitat independent i diferenciada, fins i tot quan es compartisca l'edifici, com és el cas dels centres complementaris, per la qual cosa haurà de disposar d'un accés exclusiu i independent des de l'exterior o via pública. En el cas dels centres mixtos, es valorarà la viabilitat de la seua ubicació en un mateix edifici, d'acord amb els requisits establits en la disposició addicional quarta del Decret 59/2019 per a aquesta mena de centres.

b) Les superfícies dels espais de tots els centres de serveis socials hauran de ser sempre superfícies útils, en metres quadrats, entenent-se com a tal la superfície del sòl delimitat pel perímetre definit per la cara interior dels tancaments externs d'un edifici, façanes i mitgeres, i no es comptabilitza l'ocupada pels tancaments interiors fixos, pels elements estructurals verticals, conduccions o altres elements materials anàlegs. A l'efecte del present decret, no es computarà com a útil la superfície dels espais construïts oberts, com ara terrasses, balcons, estenedors, porxes, volades i altres anàlegs.

c) Els centres se situaran preferentment en la planta baixa de l'immoble, llevat que en la regulació específica de cada tipus de centre s'amplie tal possibilitat. En els centres diürns en els quals s'admeta la distribució en més d'una planta, amb continuïtat en altura la superfície de la planta baixa serà com a mínim del 50 % de la superfície total. En les residències, la planta baixa pertanyerà al centre, sempre que aquest se situe sobre aquesta.

En el cas de centres diürns situats en parcel·les amb un terreny inclinat, on no siga viable anivellar-lo, podran plantejar-se dues altures (planta baixa i primera), tingut en compte l'indicat en l'apartat anterior i l'apartat b del punt 4 d'aquest article.

d) En el cas que es permeten centres en altura, la cota màxima destinada a persones usuàries serà de 15 metres, equivalent a planta baixa més quatre altures, mesurats entre la rasant i la part superior del paviment del forjat més alt. Aquesta altura afecta a l'ús de l'edifici per part dels usuaris i, per tant, a les seues condicions de seguretat. Podrà sobrepassar-se aquesta altura sempre que l'espai es dedique per a l'ús de serveis de l'edifici.

En el cas de centres residencials de caràcter convivencial l'altura màxima destinada a persones usuàries serà de 14 metres, inclosa la planta baixa i mesurats entre la rasant i la part superior del paviment del forjat més alt.

e) En les residències, inclosos els centres residencials de caràcter singular, se separarà la zona d'habitacions dels espais comuns i dels serveis generals, de manera que es definisca una estructura espacial amb dimensió i ambient de llar formant nuclis convivencials, compostos pels espais establits en l'annex III d'aquest decret, en els quals conviu un grup de persones amb l'objectiu de promoure la seua autonomia, independència i inclusió social. Els espais amb funcions semblants s'agruparan, evitant distribucions que produïsquen confusió i desorientació.

f) Quan una parcel·la per la seua edificabilitat admeta la possibilitat de realitzar més d'un recurs residencial, aquests hauran d'estar separats de tal manera que s'identifiquen clarament, configurant-se a partir de la cota zero com dos edificis independents. Només podran compartir tots dos recursos residencials part dels serveis generals; cuina, espai de fems i residus orgànics, bugaderia, vestuari de personal i magatzem general.

g) En tots aquells centres on s'atenguen xiquets i xiquetes de fins a 12 anys:

Les portes disposaran d'un sistema antiatrapadits, almenys, fins a una altura d'1,20 m tant en els costats de les frontisses com en el costat de la manilla.

Es recomanen les finestres corredisses i oscil·lo batents. Les finestres i balcons tindran tancament de seguretat. Es delimitarà l'obertura perquè en l'ús ordinari no càpia un cos per l'obertura aplicable. Només podrà obrir-se íntegrament per a neteja o manteniment.

Els mecanismes elèctrics se situaran fora de l'abast dels xiquets, per damunt de 160 cm del sòl.

En el cas d'instal·lacions de calefacció per radiadors d'aigua la instal·lació es farà de manera que s'eviten els riscos per cremades. Els models d'emissors de calor per a calefacció no tindran cantells esmolats.

En la zona de bany hi haurà una aixeta termostàtica per a control de pressió i temperatura de l'aigua, amb clau de pas importable. Anirà situat a 1,60 m d'altura, perquè siga manipulable només pels adults.

Els vidres hauran de ser de seguretat (amb làmina de butiral intermèdia): 4+4 mm a l'interior i 5+5 mm en l'exterior. Els espills també hauran de ser laminats de seguretat 3+3 mm.

h) A excepció dels centres residencials de caràcter convivencial, les residències, inclosos els centres residencials de caràcter singular de nova creació, disposaran de jardins exteriors amb zona de passeig, d'almenys 3 m² útils per cada persona usuària del centre, equipat adequadament per a l'ús i esplai de les persones residents.

En el cas de centres en els quals s'incloguen terrasses en les seues unitats convivencials, la superfície destinada a aquestes terrasses no computarà per a l'obtenció de la superfície total requerida per als jardins exteriors amb zones de passeig. La zona destinada a jardins exteriors amb zones de passeig se situarà en planta baixa o primera de l'edifici amb accés únic des de zones comunes. La terrassa d'unitats convivencials serà d'ús exclusiu dels usuaris de la unitat convivencial en les quals se situa, amb accés exclusiu des d'aquesta.

En el cas de centres residencials situats dins del nucli urbà i en el qual les condicions urbanístiques de la parcel·la no permeten la creació de jardins exteriors amb zones de passeig, d'almenys 3 m² per usuari, podrà distribuir-se tal superfície de la següent forma:

- Almenys el 50 % se situarà en planta baixa o primera.

- No més del 50 % en la zona de coberta.

La utilització de la planta de coberta, plana transitable, de l'edifici fins a una altura de 19 m requerirà el compliment de les següents condicions mínimes:

a) Formarà part de l'itinerari accessible. La trobada entre el paviment dels nuclis d'escala d'accés a la terrassa i el paviment d'acabament de la terrassa estarà al mateix nivell.

b) La zona de terrassa destinada als usuaris estarà separada i serà una zona independent de la zona o espais de la coberta reservats a la ubicació d'instal·lacions, a més aquesta zona no serà pas obligat a la zona de la coberta amb instal·lacions.

c) La superfície transitable pels usuaris de la coberta serà plana sense pendents i haurà de limitar el risc de caigudes a conseqüència d'entropessons o ensopegades.

d) El paviment transitable de la terrassa serà classe 3, amb una resistència al lliscament Rd = 45 segons el valor PTV obtingut mitjançant l'assaig del pèndol descrit en la norma UNE 41901:2017 EX, o norma que la substituïsca.

e) Es garantirà la seguretat del perímetre de la terrassa de manera que s'elimine tot risc de caiguda a diferent nivell dels usuaris. L'element previst per a tal fi permetrà la visió de l'entorn a persones usuàries de cadira de rodes, no serà escalable i disposarà una altura mínima de 2 m.

f) Almenys el 50 % de la superfície disposarà d'ombra, seguint criteris bioclimàtics.

g) Es plantejarà desenvolupament vegetal, tant arbori coma arbustiu i herbaci proporcionant vida, color i frescor a la terrassa.

h) Disposarà d'un lavabo accessible de serveis comuns per cada 25 o fracció d'usuaris autoritzats, amb un mínim de dos.

Aquestes condicions mínimes seran aplicables per als casos en què es prevegen jardins exteriors amb zones de circulació en planta baixa o primera amb cobertes planes transitables.

i) En la conformació dels espais dels centres de serveis socials i en els elements que s'utilitzen per a la construcció es tindrà en compte el dret a la privacitat i confidencialitat de les persones usuàries.

j) El mobiliari estarà absent d'arestes vives.

3. Seguretat general

Tots els centres, d'acord amb el seu ús, compliran com a mínim amb les exigències bàsiques de seguretat recollides en el Codi tècnic de l'edificació o norma que el substituïsca. Si es tracta d'un edifici ja existent, s'aportarà justificació que les condicions estructurals de l'edifici són correctes i adequades a l'ús a què es destinaran, segons el que estableix la normativa que s'aplique.

Per al cas de centres residencials destinats a persones majors dependents i persones amb diversitat funcional, en els quals s'aplica les condicions específiques de l'ús hospitalari, en relació amb el compliment del document bàsic de seguretat contra incendis, es tindrà present que l'edifici serà íntegrament d'aquest ús, i es limitarà la zona d'hospitalització únicament a les plantes d'habitacions i unitats de cures continuada.

Tots els centres de serveis socials regulats en el present decret disposaran d'un sistema de detecció i alarma d'incendis. En el cas de centres residencials de caràcter convivencial es disposarà d'un detector tèrmic en la cuina o office i d'un extintor, encara que no resulte d'aplicació d'acord amb les normes en vigor per a aquesta mena de centres.

A més del que s'estableix en la normativa vigent i d'acord amb les característiques regulades en aquesta normativa, es dotaran tots els centres amb enllumenat d'emergència. En el cas de centres residencials de caràcter convivencial es disposarà d'enllumenat d'emergència a la porta d'eixida de l'habitatge.

4. Salubritat i habitabilitat

a) Les plantes sota rasant no podran albergar estances destinades a les persones usuàries.

b) Les plantes semisoterrani que apareguen a conseqüència de l'anivellament de terrenys inclinats podran albergar estances destinades a persones usuàries, excepte habitacions, sempre que les seues finestres a l'exterior puguen situar-se com a mínim, ocupant la franja longitudinal del terç central entre forjats de la citada planta.

c) L'altura lliure mínima en les zones destinades a persones usuàries serà de 2,50 m, mesurada verticalment entre el sòl i el sostre de les estances. S'admet una altura lliure mínima de 2,30 m en banys, lavabos i corredors. En el cas d'habitatges, les condicions d'il·luminació i ventilació s'ajustaran a les exigències de disseny i qualitat contemplades en la normativa aplicable.

d) La ventilació i il·luminació de les estances destinades a persones usuàries serà sempre natural i directa a l'exterior o a desllunat de dimensions legalment establides. No obstant això, en els centres d'atenció diürna podran admetre's complementàriament sistemes alternatius a la ventilació natural, sempre que complisquen els requisits establits en la normativa vigent aplicable. En el cas d'habitatges, les condicions d'il·luminació i ventilació s'ajustaran a les exigències de disseny i qualitat contemplades en la normativa aplicable.

5. Instal·lacions

a) Electricitat: els centres compliran el vigent Reglament electrotècnic per a baixa tensió i les instruccions tècniques complementàries que els siguen aplicables, o norma que el substituïsca. En les residències, inclosos els centres residencials de caràcter singular, s'instal·larà un grup electrogen per a subministrament de socors, segons estableix l'article 10 del REBT i la ITCBT-28, quan l'ocupació siga major de 300 persones, calculant 1 persona per cada 0,8 m² de superfície útil, a excepció de corredors, repartidors, vestíbuls i serveis.

b) Aigua per a consum humà i aigua calenta sanitària: tots els centres disposaran de subministrament d'aigua per a consum humà de la xarxa de distribució pública. Si el subministrament no fora de la xarxa pública haurà d'autoritzar-se'n l'ús per l'autoritat sanitària competent. Tots els centres disposaran així mateix de servei de proveïment d'aigua calenta sanitària en banys i lavabos, així com en les cuines, office, oficis i llavamans per a ús de professionals, mitjançant un sistema general i centralitzat. L'aigua de la instal·lació ha de complir el que s'estableix en la legislació vigent sobre l'aigua per a consum humà.

c) Sanejament: els centres compliran la normativa vigent que siga aplicable, o normes que la substituïsquen. La xarxa de sanejament evacuarà les aigües pluvials i les residuals de l'edifici mitjançant un sistema mixt o separatiu. La instal·lació no ha d'utilitzar-se per a l'evacuació d'un altre tipus de residus que no siguen aigües residuals o pluvials. Han de disposar-se tancaments hidràulics en la instal·lació que impedisquen el pas de l'aire que conté als locals ocupats, sense afectar el flux de residus. Es disposaran sistemes de ventilació adequats que permeten el funcionament dels tancaments hidràulics i l'evacuació de gasos mefítics.

d) Gas: en aquells municipis on hi haja una xarxa de distribució de gas natural que permeta el subministrament al centre es prioritzarà la seua utilització, complint les normes vigents que siguen aplicables o norma que la substituïsca.

e) Climatització i calefacció: els centres disposaran d'una instal·lació que garantisca la qualitat tèrmica de l'ambient, d'acord amb el vigent Reglament d'instal·lacions tèrmiques en els edificis. Estarà prohibida la utilització de sistemes de calefacció que siguen susceptibles de provocar flama o cremades per contacte directe o proximitat. En banys, lavabos i banys geriàtrics es disposarà d'un sistema de calefacció independent al de climatització, compost per focus de calor fixos, sense combustió directa ni possibilitat de cremades per contacte directe o proximitat.

Els centres compliran l'exigència de qualitat de l'aire interior, d'acord amb el vigent Reglament d'instal·lacions tèrmiques en els edificis i la norma UNE-EN 1822-1:2020 per a l'eficiència de filtració corresponent a l'H13 com a mínim.

f) Connexió a internet: els centres disposaran de connexió a internet de manera gratuïta amb cobertura completa en tot l'edifici.

g) Automatització: en aquells centres en els quals residisquen persones usuàries amb dependència física que necessiten elements per a assumir les tasques diàries i ajudar-los a conservar la seua independència, es podrà disposar a les seues habitacions d'assistents virtuals que milloren la seua qualitat de vida.

En previsió de la necessitat d'instal·lació d'aquesta mena d'elements haurà de preveure's la compatibilitat per a l'automatització de tots aquells elements que puguen ser connectats a l'assistent virtual, com ara persianes, televisió, temperatura, llums i telèfon, entre altres.

En qualsevol cas, la instal·lació estarà sotmesa a la voluntarietat dels usuaris, que haurà d'expressar-se explícitament a través del consentiment informat.

h) Legionel·losi: els sistemes de refrigeració i la xarxa de proveïment i distribució d'aigua freda i calenta hauran de projectar-se d'acord amb la normativa vigent sobre prevenció de brots de legionel·la, preveient que les seues instal·lacions, des de l'escomesa a la persona usuària, suporten el preceptiu xoc tèrmic o cloració periòdics. Es procedirà al manteniment i tractament periòdic de les instal·lacions dels edificis, segons el que s'estableix en la normativa en vigor sobre prevenció de la legionel·losi.

6. Eficiència energètica

Els edificis en què se situen els centres hauran de fer un ús racional de l'energia, reduint-ne a límits sostenibles el consum i aconseguir, així mateix, que una part d'aquest consum procedisca de fonts d'energia renovables. Aquests edificis disposaran de la corresponent qualificació de l'eficiència energètica d'acord amb el Reial decret 390/2021, d'1 de juny, pel qual s'aprova el procediment bàsic per a la certificació de l'eficiència energètica, o norma que el substituïsca.

DISPOSICIONS ADDICIONALS

*Disposició addicional primera. Càlcul de ràtios*

Les ràtios globals i sectorials estipulades per a cada servei i centre han sigut calculades d'acord amb els convenis col·lectius aplicables en cada cas. Atés que aquest és un factor que pot modificar-se en el temps en les seues clàusules concretes, les ràtios determinades en el present decret seran sempre una referència de mínims, de manera que si els canvis del conveni col·lectiu d'aplicació varia a la baixa quant al còmput anual d'hores d'una jornada completa, es mantindran les ràtios ja establides amb els càlculs actuals mitjançant les mesures oportunes com poden ser l'increment de contractes o l'ampliació dels contractes que es tinguen signats a jornades parcials. Així mateix, qualsevol altra variació en aquests convenis col·lectius que de fet suposen una minoració de la presencialitat de les persones professionals d'atenció directa als mínims que s'estableixen en aquest decret es mantindran aquests mitjançant les mesures oportunes.

*Disposició addicional segona.* [Suprimida]**6**

*Disposició addicional tercera. Personal empleat públic*

Les previsions del present decret referides a titulacions, homologacions, perfils professionals, condicions de treball, règim retributiu, accés i ocupació dels llocs de treball, així com qualsevol altre aspecte regulat per la normativa vigent en matèria de funció pública, no seran aplicables en els centres públics de serveis socials de gestió directa o per mitjans propis, ni al personal empleat públic que hi preste serveis, que es regiran en aquests aspectes per la normativa de funció pública.

*Disposició addicional quarta. Personal sanitari*

En els centres residencials de titularitat pública, el personal sanitari podrà ser personal estatutari pertanyent al sistema de salut dins del marc dels acords que s'assolisquen entre la conselleria competent en matèria de sanitat i la conselleria competent en matèria de serveis socials.

L'atenció sanitària és responsabilitat del Sistema Nacional de Salut que garantirà, en tot cas, el mateix nivell d'accés a la cartera de serveis per a les persones en situació de dependència per a la resta de la població, independentment que aquestes residisquen en domicilis particulars o col·lectius.

Les administracions públiques competents establiran instruments permanents de coordinació sociosanitària a fi de garantir la necessària cooperació entre l'àmbit social i sanitari per a respondre de manera integral, coordinada i eficient a les necessitats d'atenció de les persones en situació de dependència.

DISPOSICIONS TRANSITÒRIES**7**

*Disposició transitòria primera. Equiparació de tipologies*

Tots els centres de servicis socials autoritzats, des de l'entrada en vigor del present decret, s'hauran d'adequar, quant a la tipologia i la denominació que es recull en este, d'acord amb el perfil de les persones usuàries i el tipus de centre de què es tracte. Per a fer-ho, s'establix la taula de correspondències de l'annex IX, en què s'indiquen les equivalències per a l'equiparació.

Esta equiparació s'efectuarà d'ofici i mitjançant resolució motivada per part de l'òrgan competent en matèria d'autorització i registre de servicis i centres de servicis socials, que haurà de ser notificada abans del 23 de setembre de 2024.

*Disposició transitòria segona. Identificació*

Els espais físics destinats a proveir prestacions de serveis socials que ja estiguen en funcionament des de l'entrada en vigor del present decret s'identificaran amb la nomenclatura de les tipologies establides en aquest decret, d'acord amb la normativa en vigor sobre aquest tema i el que s'estableix en l'article 87.2, en un termini no superior als tres mesos, comptats a partir de l'endemà de la notificació de la resolució que l'òrgan competent en matèria d'autorització i registre de serveis i centres de serveis socials, haja adoptat respecte a l'equiparació del servei o centre a la nova tipologia establida en aquest decret i d'acord amb el procediment establit en la disposició transitòria primera.

*Disposició transitòria tercera. Centres autoritzats*

Els centres que disposen d'una autorització definitiva a la publicació del present decret conservaran les condicions d'autorització quant a la ubicació i al nombre de places. Quant a la resta de condicions d'autorització, s'actuarà d'acord amb les disposicions transitòries del present decret. No obstant això, aquells centres que no estiguen situats en nucli urbà o zones d'activitat sociocomunitària, o allunyats d'aquest més d'un quilòmetre i no disposen d'accés a transport públic, hauran d'assegurar un mitjà de transport per a les persones usuàries, familiars i pròximes, en un període no superior als sis mesos posteriors des de l'entrada en vigor del present decret, i comunicar-ho a l'òrgan competent en matèria d'autorització de centres i serveis de la conselleria en matèria serveis socials.

*Disposició transitòria quarta. Autorització de centres amb procediment iniciat*

1. Els expedients d'autorització de centres iniciats amb anterioritat a l'entrada en vigor del present decret es tramitaran d'acord amb el Decret 59/2019, de 12 d'abril, del Consell, d'ordenació del Sistema Públic Valencià de Servicis Socials, quant al procediment, i d'acord amb la normativa que regula les condicions materials i funcionals del centre, segons la tipologia vigent en el moment d'iniciar l'expedient. Tot això, sense menyscapte que, amb posterioritat a l'autorització, hagen de procedir a la seua adaptació als requisits establits en este decret, d'acord amb els terminis i les condicions que s'indiquen en les disposicions transitòries.

2. El que es disposa en l'apartat anterior serà igualment aplicable als expedients que s'hagen iniciat després de la data d'entrada en vigor del present decret, però que hagen obtingut, abans d'esta data, el visat previ del projecte tècnic bàsic i d'execució de les obres, o de la documentació tècnica que corresponga.

*Disposició transitòria cinquena. Autorització de centres públics d'atenció primària bàsica*

Els centres de serveis socials d'atenció primària bàsica en funcionament i sense l'autorització pertinent, disposaran d'un període de 5 anys des de l'entrada en vigor del present decret per a sol·licitar aquesta autorització des de l'entrada en vigor del present decret, en funció de la normativa vigent en el moment de la seua construcció.

*Disposició transitòria sisena. Espais*

La publicació del present decret no comportarà obligatòriament l'adaptació referida a l as condicions espacials dels centres ja existents, així com a l'ús de les habitacions com a individuals o dobles, excepte en l'adequació d'espais en els centres residencials, referida a l'estructuració en unitats convivencials que haurà d'estar culminada abans del 31 de desembre de 2029. No obstant això, la conselleria competent en matèria d'autorització de centres de serveis socials podrà expedir amb caràcter excepcional una autorització explícita perquè aquells centres que així ho sol·liciten i acrediten, tècnicament i documentalment la impossibilitat per a realitzar una reforma constructiva que permeta l'organització dels espais en unitats de convivència per raons arquitectòniques, no hagen de complir aquest requisit. No obstant això, per a concedir la referida autorització, serà necessari també acreditar prèviament la impossibilitat d'organitzar la totalitat o part dels espais del centre en unitats de convivència amb solucions que no impliquen reforma constructiva significativa.

Aquesta exempció no afectarà la implementació dels programes en el centre, per a això el centre haurà de diferenciar les persones usuàries creant grups funcionals/convivencials, que no podran superar el nombre total de persones usuàries per unitat de convivència, que s'indique en cada tipus de centre.

Les adequacions que pogueren fer-se relatives a la funcionalitat dels espais es regiran per la transitòria vint-i-unena del present decret.

La conselleria competent en matèria de serveis socials, convocarà subvencions dirigides a administracions locals i centres d'entitats sense ànim de lucre, per a l'adaptació de les condicions materials i espacials establides en el present decret dels centres que formen parteix del SPVSS.

*Disposició transitòria setena. Instal·lacions*

Tots els centres de servicis socials autoritzats des de l'entrada en vigor del present decret hauran d'adaptar les instal·lacions pròpies als requisits establits en este, tant els fixats amb caràcter general com els establits segons la tipologia, i d'acord amb les característiques determinades per estes instal·lacions. L'adaptació es farà abans del 23 de març de 2027. En quedaran exempts els sistemes de climatització i calefacció referits en l'article 94.5.e, sempre que no afecte qüestions de seguretat i es garantisca el confort tèrmic i l'exigència de qualitat de l'aire interior.

*Disposició transitòria huitena. Equipament, productes de suport i mobiliari*

Tots els centres de serveis socials autoritzats des de l'entrada en vigor del present decret hauran de disposar de l'equipament, dels productes de suport i del mobiliari segons el que s'estableix en l'acord amb la tipologia concreta. En aquests casos, es procedirà de la següent manera:

Quan el nou equipament, productes de suport o mobiliari previst supose una reposició completa respecte al que ja disposen els centres, es procedirà gradualment a aquesta reposició mitjançant un pla que assegure un terç de la reposició total cada any, fins a un màxim de tres anys.

Quan l'equipament, productes de suport o mobiliari previst segons la tipologia del centre no fora requisit en la normativa d'aplicació anterior al present decret, s'adquirirà en un termini no superior a un any.

*Disposició transitòria novena. Plantilles de personal***8**

Amb caràcter general, els servicis i centres de servicis socials, d'acord amb la seua tipologia i capacitat, hauran de comptar, abans del 23 de març de 2026, amb les plantilles de personal establides en este, quant a figures professionals, ràtios d'estes i titulacions es referix.

Respecte a la resta de requisits establits per a les plantilles de personal, com la vinculació als convenis col·lectius d'aplicació o les mesures sobre torns i presencialitat s'adaptaran a les situacions concretes de cada servici o centre, també abans del 23 de març de 2026.

En relació amb el programa d'atenció domiciliària, la incorporació de la figura de terapeuta ocupacional s'efectuarà durant la vigència del segon contracte programa prevista per als exercicis 2025 a 2028.

Esta ampliació serà progressiva i atendrà variables com la quantitat de població de la corresponent demarcació territorial o la necessitat objectiva del programa sobre la base del nombre de casos atesos per este.

En el cas concret de les plantilles de personal en residències per a persones majors subjectes als criteris mínims d'autorització, es podrà realitzar una incorporació progressiva de les plantilles fins a arribar a les ràtios de personal establides a continuació amb els següents terminis màxims:

– En data 1 de març de 2025:

• 0,29 de ràtio d'auxiliars

• 0,35 de ràtio d'atenció directa

• 0,45 de ràtio general

– En data 1 de març de 2026:

• 0,32 de ràtio d'auxiliars

• 0,40 de ràtio d'atenció directa

• 0,50 de ràtio general.

*Disposició transitòria desena. Titulacions*

Quant al compliment dels requisits de titulació per a les categories professionals de cada programa, servei i centre establits en aquest decret, i en atenció a les persones que ja estigueren treballant des de l'entrada en vigor del present decret sense complir-los, es procedirà de la següent manera:

Des de l'entrada en vigor del present decret, no podrà realitzar-se cap nova contractació sense el requisit de les titulacions establides.

En aquells casos que, a la data de l'entrada en vigor del present decret, la persona estiguera contractada en una categoria professional i exercint les corresponents funcions sense tindre el requisit de titulació ací establit, podrà seguir en el seu lloc quan:

1. Dispose de la titulació acadèmica que es requeria en el moment de la seua contractació. En aquests casos, quan s'extingisca la relació laboral per baixa voluntària, jubilació o alguna altra causa, aqueixa plaça passarà a ser ocupada per una persona que dispose de la titulació ací establida. En el cas d'interrupció del contracte per motiu que requerisca la seua substitució com a excedència o permís, la persona substituta complirà els requisits de titulació ací establits.

2. En la resta dels casos, podran mantindre el seu contracte de treball en una categoria professional sense la titulació adequada quan a la publicació del present decret la persona treballadora puga demostrar una experiència laboral en el lloc de treball, almenys, de tres anys continuats o de cinc anys alterns. En tot cas serà condició que estiga contractada en aqueixa plaça en el moment de l'entrada en vigor del present decret.

3. Respecte a la categoria professional d'auxiliar de control, a més de l'experiència laboral en el lloc de treball, haurà d'acreditar en el termini màxim de 6 anys, comptats des de l'entrada en vigor del present decret, estar en possessió, com a mínim, d'un títol de tècnic de cicles formatius de la família de serveis socioculturals i a la comunitat o títol de tècnic de promoció i desenvolupament integral de la infància i joventut en situació de vulnerabilitat social.

4. Quan la persona treballadora disposara d'una titulació en grau universitari o categoria professional, o d'habilitació professional equivalent, i estiguera contractada i exercint la mateixa en el moment de la publicació del present decret, se li certificarà tal condició per part de la conselleria competent en matèria de serveis socials, que els permeta exercir aquesta categoria professional en tots els serveis socials valencians de gestió privada.

Així mateix, mentre perdure aquest personal a extingir es podran mantindre els programes funcionals que aquestes figures desenvolupen en el programa o centre.

*Disposició transitòria onzena. Carta de serveis*

Tots els centres autoritzats des de l'entrada en vigor del present decret hauran d'adaptar la seua carta de serveis als establits en aquest, segons la seua tipologia i d'acord amb les característiques o peculiaritats que s'especifiquen, en un termini no superior als sis mesos des de l'entrada en vigor del present decret.

El transport adaptat, garantit, gratuït i amb acompanyant assenyalat en la carta de serveis dels centres de dia de diversitat funcional i de persones majors, així com el transport referit als centres ocupacionals per a persones amb diversitat funcional, entrarà en vigor de manera preceptiva el dia 1 de gener de 2025.

*Disposició transitòria dotzena. Programes, protocols i registres*

Tots els serveis i centres ja autoritzats des de l'entrada en vigor del present decret hauran d'adaptar els seus programes, protocols i registres als quals s'estableixen en aquest, segons la seua tipologia, en un termini no superior als sis mesos des de l'entrada en vigor del present decret.

En el cas del preceptiu protocol per a l'obtenció, tractament i gestió de la informació continguda en la història social única establit en el3 4.4.c, es procedirà segons el que establisca la norma que regule aquest instrument.

*Disposició transitòria tretzena. Documentació*

Tots els centres de serveis socials autoritzats des de l'entrada en vigor del present decret hauran de disposar de la documentació que aquest estableix segons la seua tipologia, en un termini no superior als nou mesos des de l'entrada en vigor del present decret, tant la relativa a les persones usuàries com la relativa al centre, tot això sense menyscapte d'una altra documentació que hagen de disposar amb base a altres normatives.

En el cas d'aquells centres en els reglaments de règim intern dels quals no figure el que estipula l'apartat 2 de l'article 7 del present decret, hauran d'incloure'l i adaptar-lo, d'acord amb la seua respectiva tipologia, en un termini no superior de tres mesos.

*Disposició transitòria catorzena. Estructura de participació.*

Per a la constitució del consell de centre, en els centres que no estiguera constituït, tal com es descriu en l'annex V del present decret, es disposarà de sis mesos des de l'entrada en vigor del present decret per a la convocatòria de eleccions.

*Disposició transitòria quinzena. Centres privats, la titularitat dels quals l'ostenten entitats d'iniciativa privada acollides a formes de col·laboració amb l'administració pública.*

Les entitats d'iniciativa privada que col·laboren amb l'administració mitjançant alguna de les fórmules previstes en el títol IV de la Llei 3/2019, de 18 de febrer, hauran de procedir a adaptar els centres de la seua titularitat a les noves condicions previstes en aquest decret, en les mateixes condicions i terminis indicats en les disposicions transitòries, i d'acord amb les tipologies previstes en aquest, quan això no supose un increment del cost en virtut del qual els va ser adjudicat el corresponent contracte o acord d'acció concertada.

Quan les adaptacions al present decret suposen un increment econòmic, respecte al moment en què es va realitzar la corresponent convocatòria d'acció concertada, signatura del contracte programa o procediment d'adjudicació de contracte, s'establirà en el primer cas el procediment de revisió, en el cas del contracte programa s'iniciaran els procediments d'addenda, previstos en aquest i en el cas dels contractes a partir de la fi de la seua vigència sense pròrrogues, sempre que es revalore econòmicament el contracte.

Els terminis indicats en les diferents transitòries s'iniciaran a partir de l'entrada en vigor de la corresponent addenda, revisió o nou contracte.

*Disposició transitòria setzena. Canvis en les fórmules de gestió*

En aquells programes en què es decreta un canvi en la fórmula de gestió que comporta una reversió a la gestió pública, aquesta es farà durant la vigència del segon contracte-programa prevista per als exercicis anuals 2025 a 2028, tots dos inclosos.

*Disposició transitòria dissetena. Criteris d'implantació*

En aquells programes en què es preveu una ampliació en la seua distribució territorial respecte al mapa de recursos actual, es farà durant la vigència del segon contracte-programa prevista per als exercicis 2025 a 2028. Aquesta ampliació serà progressiva i atendrà variables com la quantitat de població de la corresponent demarcació territorial i/o la necessitat objectiva del programa sobre la base del nombre de casos atesos per aquest.

Pel que fa a centres de l'atenció primària específica i de l'atenció secundària, i en aquelles tipologies que en el moment de la publicació d'aquest decret no compten amb la implantació territorial assenyalada en aquest decret, aquesta es desenvoluparà d'acord amb el que s'estableix en el Pla d'infraestructures de serveis socials de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives.

*Disposició transitòria dihuitena. Mesures judicials en medi obert*

La modificació en la forma de provisió del programa de mesures judicials s'efectuarà progressivament, de tal manera que l'execució de les mesures judicials en medi obert corresponents a les àrees que no hagen assumit el programa mitjançant els contractes programes amb les entitats locals, es gestionaran en les mateixes condicions que els programes referits en l'annex II en els apartats 2.1.3 a 2.1.7 del present decret.

*Disposició transitòria denovena. Centres ocupacionals***9**

En les entitats que disposen d'un centre ocupacional les persones usuàries del qual no s'adeqüen al perfil que determina el present decret per a l'accés a este, l'equip tècnic del centre procedirà a realitzar una revisió dels expedients de totes les persones usuàries, distingint aquelles el perfil de les quals s'adequa al centre ocupacional d'aquelles altres el perfil de les quals s'adeqüe al d'accés per a centre de dia de persones amb discapacitat intel·lectual. Conseqüentment, efectuaran l'ajust que corresponga als aspectes funcionals del centre i al nombre de places, si escau després de la revisió dels expedients, sense que obligatòriament es requerisca una adaptació dels aspectes espacials.

Es disposarà fins al dia 1 de gener de 2026 perquè amb les persones usuàries el perfil de les quals s'ajuste a l'establit per als centres de dia de discapacitat intel·lectual es genere un nou centre de dia. En eixes circumstàncies concretes, tots dos centres seran considerats centres complementaris.

Quant a l'adequació de les diferents condicions exigibles per a ells, s'atendran els terminis establits en les disposicions transitòries sobre este tema, comptats a partir de la seua constitució en centres complementaris i amb la resolució actualitzada del Programa individual d'atenció a les persones en situació de dependència (PIA).

*Disposició transitòria vintena. Centres d'atenció temporal a emergències socials*

Enfront de situacions d'emergència social i fins que es desenvolupe normativa específica sobre aquest tema, es podrà, per resolució de la persona titular de la conselleria amb competències en matèria de serveis socials, autoritzar l'obertura o habilitació com a centres d'atenció temporal a emergències (CATE) els següents espais: centres de serveis socials ja autoritzats, centres autoritzats per a altres usos o altres centres amb informe favorable de l'oficina tècnica que garantisca les condicions de seguretat general, salubritat, habitabilitat i climatització.

Les condiciones dels centres d'acolliment a persones que sol·liciten protecció internacional s'atindran al que s'estableix reglamentàriament pel ministeri competent en la matèria.

*Disposició transitòria vint-i-unena. Adequacions al decret*

Les adequacions al present decret relatives a: adaptació de la funcionalitat dels espais, inclosa la modulació, instal·lacions, règim de funcionament, requisits professionals, equipament, ajudes i mobiliari, no es consideraran modificació substancial en els termes referits en l'article 34 del Decret 59/2019, de 12 d'abril, del Consell, d'ordenació del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials.

A aquest efecte, els centres hauran d'efectuar sol·licitud manifesta, mitjançant declaració responsable, presentant-la en qualsevol de les formes establides en l'article 16.4 de la Llei 39/2015 de l'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques. Per a les adequacions que impliquen obres, es procedirà conforme al procediment de visat previ, regulat en la subsecció tercera de la secció primera, del capítol segon del Decret 59/2019, de 12 d'abril, del Consell, d'ordenació del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials

*Disposició transitòria vint-i-dosena. Pla de transició*

Els centres que amb motiu del present decret hagen de realitzar adequacions elaboraran un pla de transició amb la finalitat d'adaptar-se al nou model, d'acord amb les disposicions transitòries del present decret i comptant amb la participació de les diferents parts interessades. Aquest pla descriurà el paquet d'actuacions i mesures a desenvolupar cap al model centrat en la persona, amb enfocament comunitari i de proximitat. El pla desenvoluparà els itineraris a seguir en l'àmbit organitzatiu, del disseny ambiental, de la pràctica professional i dels processos interns.

*Disposició transitòria vint-i-tresena* [Suprimida] **10**

DISPOSICIÓ DEROGATÒRIA

*Disposició derogatòria única*

1. Queden derogades totes les normes d'igual o inferior rang que s'oposen al que es disposa en aquest decret.

2. En particular, des de l'entrada en vigor del present decret quedaran derogades les següents normes:

a) Decret 182/2006, d'1 de desembre, del Consell, pel qual s'estableixen les condicions i els requisits específics per a l'autorització dels habitatges tutelats per a persones amb discapacitat o amb problemes de salut mental crònics.

b) Ordre de 9 d'abril de 1990, de la Conselleria de Treball i Assumptes Socials per la qual es desplega el Decret 40/1990, de 26 de febrer, del Consell de la Generalitat Valenciana, sobre Registre, Autorització i Acreditació dels Serveis Socials de la Comunitat Valenciana.

c) Ordre de 3 de febrer de 1997, de la Conselleria de Treball i Assumptes Socials, per la qual es modifica l'Ordre de 9 d'abril de 1990 (DOGV 1291) sobre registre, autorització i acreditació dels serveis socials de la CV, amb la finalitat d'atendre els nous serveis que es prestaran a malalts mentals crònics en la CV (segons redacció per Correcció d'errors publicada en DOGV núm. 2937 de 24.02.1997)

d) Ordre de 9 de maig de 2006, de la Conselleria de Benestar Social, per la qual es modifica l'Ordre de 9 d'abril de 1990, de la Conselleria de Treball i Seguretat Social, sobre registre, autorització i acreditació dels serveis socials de la Comunitat Valenciana, en la seua redacció donada per l'Ordre de 3 de febrer de 1997, de la Conselleria de Treball i Assumptes Socials.

e) Ordre de 21 de setembre de 2001, de la Conselleria de Benestar Social, per la qual es regulen les condicions i requisits de funcionament dels centres d'estimulació precoç.

f) Ordre 1/2010, de 18 de febrer, de la Conselleria de Benestar Social, de modificació de l'Ordre de 9 d'abril de 1990, de la Conselleria de Treball i Seguretat Social, per la qual es desenvolupa el Decret 40/1990, de 26 de febrer, del Consell de la Generalitat Valenciana, sobre registre, autorització i acreditació dels serveis socials de la CV del decret.

g) Ordre de 19 de juny de 2003, de la Conselleria de Benestar Social, per la qual es regula la tipologia i condicions materials i de funcionament dels centres de protecció de menors, a la Comunitat Valenciana.

h) Ordre de 17 de gener de 2008, de la Conselleria de Benestar Social, per la qual cosa es regula l'organització i funcionament dels centres de protecció i l'acolliment residencial i estada de dia de menors a la Comunitat Valenciana.

i) Ordre de 4 de febrer de 2005, de la Conselleria de Benestar Social, per la qual es regula el règim d'autorització i funcionament dels centres de serveis socials especialitzats per a l'atenció de persones majors.

j) Ordre 8/2012, de 20 de febrer, de la Conselleria de Justícia i Benestar Social per la qual es modifica l'Ordre de 4 de febrer de 2005, de la Conselleria de Benestar Social, per la qual es regula el règim d'autorització i funcionament dels centres de serveis socials especialitzats per a l'atenció de persones majors.

k) Ordre de 20 de desembre de 2005, de la Conselleria de Benestar Social, per la qual es regula l'Estatut dels Usuaris de centres de serveis socials especialitzats per a l'atenció de persones majors (DOGV 5174, 11.01.2006), en el referit al reglament de règim interior en els establiments públics.

l) Ordre de 17 de febrer de 2003, de la Conselleria de Benestar Social, sobre condicions i requisits per a l'autorització dels centres especialitzats per a dones en situació de risc social, per la qual es desenvolupa el Decret 91/2002, de 30 de maig, del Govern Valencià, sobre Registre dels titulars d'activitats d'acció social, i de Registre i autorització de funcionament dels serveis i centres d'acció social, a la Comunitat Valenciana, modificada per l'Ordre de 28 de gener de 2005, de la Conselleria de Benestar Social, per la qual es modifica l'Ordre de 17 de febrer de 2003.

ll) Ordre de 22 de desembre de 2003, de la Conselleria de Benestar Social, sobre funcionament general dels centres especialitzats per a dones en situació de risc social.

DISPOSICIONS FINALS

*Disposició final primera. Modificacions en el Decret 59/2019, de 12 d'abril, del Consell, d'ordenació del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials*

1. Es modifica l'apartat 2 de l'article 52 del Decret 59/2019, de 12 d'abril, del Consell, d'ordenació del sistema públic valencià de serveis socials, que passa a tindre la següent redacció:

"La declaració responsable sobre el compliment de la normativa vigent haurà d'incloure necessàriament l'esment al compliment dels requisits sobre els recursos humans i materials que es concreten en cada cas en la corresponent norma reglamentària, en funció de la tipologia de servei de què es tracte...".

2. Es modifica l'apartat b de l'article 3 del Decret 59/2019, de 12 d'abril, del Consell, d'ordenació del sistema públic valencià de serveis socials, que passa a tindre la següent redacció:

"S'entén per programa en matèria de serveis socials el conjunt ordenat, planificat i metodològicament orientat d'actuacions destinades a intervindre davant situacions específiques de necessitat de caràcter individual, grupal, familiar o comunitari, amb la finalitat de previndre el risc de vulnerabilitat social, afavorir la inclusió social i garantir l'exercici de drets socials. Els programes podran presentar diferents modalitats, en funció de l'objecte que perseguisquen, respecte a la població destinatària, la intensitat i duració o el tipus de prestació que articulen, i podran proveir-se també a través de centres."

3. Els serveis als quals es refereix la modificació anterior de l'apartat b de l'article 3 Decret 59/2019, de 12 d'abril, del Consell, d'ordenació del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials passen a denominar-se programes, conforme al que es disposa en aquesta modificació, excepte aquells als quals es refereix l'article 54.3.2.f, que passen a denominar-se "carta de serveis".

4. Es modifica l'apartat segon de la disposició addicional primera del Decret 59/2019, de 12 d'abril, del Consell, d'ordenació del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials, que passa a tindre la següent redacció:

"L'acreditació per a la prestació de servei o programes en matèria de serveis socials en el marc del Sistema per a l'Autonomia Personal i Atenció a la Dependència..."

5. Es modifica l'apartat quart de la disposició addicional primera del Decret 59/2019, de 12 d'abril, del Consell, d'ordenació del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials, que passa a tindre la següent redacció:

"... l'acreditació a què es refereix l'apartat 2 d'aquest article implicarà la declaració que el programa o centre acreditat compleix els requisits establits...".

6. Se suprimeix a l'apartat d de l'article 3 del Decret 59/2019, de 12 d'abril, del Consell, d'ordenació del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials i l'apartat e d'aquest mateix article passa a ser l'apartat d.

7. Se suprimeix el contingut total de la disposició addicional segona del Decret 59/2019, de 12 d'abril, del Consell, d'ordenació del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials, i se substitueix pel següent contingut:

"Segona. Període de vigència de les autoritzacions provisionals

Aquells centres que conforme al Decret 91/2002, de 30 de maig, del Govern Valencià, sobre registre dels titulars d'activitats d'acció social, i de registre i autorització de funcionament dels serveis i centres d'acció social en la Comunitat Valenciana tingueren concedida una autorització provisional a 13 de novembre de 2022, en mantindran la vigència si amb anterioritat a aquesta data obtenen el visat previ del projecte o documentació tècnica de les obres a realitzar així com l'aprovació per part de l'òrgan d'autorització de centres d'un compromís d'executar les obres a les quals es refereix aquest projecte o documentació tècnica en el termini que a aquest efecte establisca aquest òrgan".

*Disposició final segona. Modificació en el Decret 38/2020, de 20 de març, del Consell, de coordinació i finançament de l'atenció primària de serveis socials.*

Es modifica la disposició transitòria segona afegint al final del punt 3 el següent contingut:

"En el cas que, l'any 2023, algun municipi o municipis no s'hagueren constituït com a mancomunitat o no s'hagueren pogut integren en alguna de les ja existents, previ informe justificatiu dels municipis d'aquesta impossibilitat i amb la conformitat de l'administració responsable del finançament podran continuar sent finançats a través d'altres formes diferents al contracte programa de manera transitòria."

*Disposició final tercera. Desenvolupament normatiu*

Es faculta la persona titular de la conselleria amb competències en matèria de serveis socials per a dictar les disposicions que siguen necessàries per al desplegament d'aquest decret.

*Disposició final quarta. Entrada en vigor*

Aquest decret entrarà en vigor l'endemà de la seua publicació en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*.

ANNEXOS

Annex I. Centres, serveis i programes dels serveis socials d'atenció primària de caràcter bàsic [págines 17246 a 17283]

Annex II. Centres, serveis i programes dels serveis socials d'atenció primària de caràcter específic [págines 17284 a 17387]

Annex III. Centres de serveis socials d'atenció secundària [págines 17388 a 17456]

Annex IV. Taula de correspondències entre prestacions Sistema per a l'Autonomia i Atenció a la Dependència (SAAD) i Sistema Públic Valencià de Serveis Socials (SPVSS) [págines 17457 a 17458]

Annex V. Estructura organitzativa mínima: òrgans de govern i participació en els programes i centres de serveis socials [págines 17459 a 17470]

Annex VI. Documentació exigible als programes i centres de serveis socials [págines 17471 a 17506]

Annex VII. Condicions i característiques dels espais, les instal·lacions i els elements [págines 17507 a 17525]

Annex VIII. Categories, qualificacions professionals, titulacions i requisits [págines 17526 a 17530]

Annex IX. Correspondència de tipologies entre centres anteriors i centres de l'actual decret [págines 17531 a 17534]

[**Vegeu annexos publicats en el DOGV núm. 9559 de 22.03.2023 (pdf)**](https://dogv.gva.es/datos/2023/03/22/pdf/2023_2822.pdf)

València 10 de març de 2023

El President de la Generalitat

XIMO PUIG I FERRER

La vicepresidenta

i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives

AITANA JOANA MAS MAS

--------------------

1   L’apartat 1 de l’article 25 es modifica per l’article 87 de la[**Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html), de simplificació administrativa (DOGV núm. 10001 de 09.12.2024).

2   L’apartat 1 de l’article 87 es modifica per l’article 87 de la[**Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

3   La lletra f de l’apartat 2 de l’article 87 es modifica per l’article 87 de la[**Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

4   La lletra h de l’apartat 2 de l’article 87 es modifica per l’article 87 de la[**Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

5   La lletra i de l’apartat 2 de l’article 87 se suprimix per l’article 87 de la[**Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

6   La disposició addicional segona se suprimix per l’article 87 de la[**Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

7   Les disposicions transitòries primera, quarta, setena i vint-i-tresena es modifiquen en els termes de l’annex I del[**Decret 51/2024, de 29 d'abril, del Consell**](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/d/2024/04/29/51/), pel qual es modifica el Decret 27/2023, de 10 de març, del Consell, pel qual es regulen la tipologia i el funcionament dels centres, els servicis i els programes de serveis socials, i la seua ordenació dins de l'estructura funcional, territorial i competencial del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials (DOGV núm. 9841 de 03.05.2024).

8   La disposició transitòria novena es modifica per l’article 87 de la[**Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

9   La disposició transitòria denovena es modifica per l’article 87 de la[**Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).

10   La disposició transitòria vint-i-tresena se suprimix per l’article 87 de la[**Llei 6/2024, de 5 de desembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/va/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/vci/html).



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Còpia Permalink ELI

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 9559, del 22-03-2023 (2023/2822)

DECRETO 27/2023, de 10 de marzo, del Consell, por el que se regulan la tipología y el funcionamiento de los centros, servicios y programas de servicios sociales, y su ordenación dentro de la estructura funcional, territorial y competencial del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Estado**VIGENTE**

Permalink ELI

**https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/d/2023/03/10/27**

### Versiones

 10/12/2024 - Actualidad  04/05/2024 - 09/12/2024  Texto inicial: 23/03/2023 - 03/05/2024 

### Datos del documento

Número DOGV
:   9559

Fecha DOGV
:   22-03-2023

Sección del DOGV
:   I. DISPOSICIONES GENERALES

Número del documento
:   2023/2822

CVE


Fecha del documento
:   10-03-2023

Organismo emisor
:   Vicepresidencia y Conselleria de Igualdad y Políticas Inclusivas

Tipo de documento
:   Decreto

Corrección de errores

Análisis jurídico

 Descriptores 

:   * [Vicepresidencia y Conselleria de Igualdad y Políticas Inclusivas](javascript:void(0))
    * [asistencia social](javascript:void(0))
    * [legislación](javascript:void(0))
    * [organización administrativa](javascript:void(0))

![](assets/imgs/icones/ico_informacio.svg)

Los textos consolidados de las normas son de carácter informativo y no tienen valor jurídico.

TEXTO CONSOLIDADO

*Versión vigente: 10.12.2024*

*Decreto 27/2023, de 10 de marzo, del Consell, por el que se regulan la tipología y el funcionamiento de los centros, servicios y programas de servicios sociales, y su ordenación dentro de la estructura funcional, territorial y competencial del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales.*

**ÍNDICE**

**PREÁMBULO**

**TÍTULO PRELIMINAR**

**CAPÍTULO I. Disposiciones generales**

**CAPÍTULO II. De los derechos y deberes de las personas usuarias, sus familiares y allegadas**

**CAPÍTULO III. La participación en el ámbito de los centros, servicios y programas de servicios sociales**

**TITULO I. DEL SISTEMA DE SERVICIOS SOCIALES**

**CAPÍTULO I. Los servicios sociales valencianos y el Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales**

**CAPÍTULO II. Estructura del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales**

**CAPÍTULO III. Principios generales, de gestión, organizativos y metodológicos**

**CAPÍTULO IV. Centros, servicios y programas de servicios sociales**

> **Sección primera. Clasificación y tipos de centros**

> **Sección segunda. Centros de atención diurna**

> **Sección tercera. Centros nocturnos**

> **Sección cuarta. Centros residenciales**

> **Sección quinta. Características especiales de los centros**

**TÍTULO II. DE LA ATENCIÓN PRIMARIA**

**CAPÍTULO I. La atención primaria**

**CAPITULO II. La atención primaria de carácter básico. Centros, servicios y programas.**

**CAPÍTULO III. La atención primaria de carácter específico. Centros, servicios y programas.**

**CAPÍTULO IV. Servicios para la Autonomía Personal y la Atención a la Dependencia**

**TÍTULO III. DE LA ATENCIÓN SECUNDARIA**

**CAPÍTULO I. La atención secundaria**

**CAPÍTULO II. Centros residenciales de atención secundaria**

**CAPÍTULO III. Acceso a la atención secundaria**

**TÍTULO IV. CONDICIONES MATERIALES Y FUNCIONALES BÁSICAS DE LOS CENTROS, SERVICIOS Y PROGRAMAS**

**CAPÍTULO I. De las condiciones generales de los centros, servicios y programas**

**CAPÍTULO II. Condiciones materiales y funcionales de los servicios**

**CAPÍTULO III. Condiciones generales y materiales de los centros**

**DISPOSICIONES ADICIONALES**

**DISPOSICIONES TRANSITORIAS**

**DISPOSICIÓN DEROGATORIA**

**DISPOSICIONES FINALES**

**ANEXOS**

PREÁMBULO

I

La Ley 3/2019, de 18 de febrero, de la Generalitat, de Servicios Sociales Inclusivos en la Comunitat Valenciana (en adelante, Ley 3/2019) tiene, entre otros objetivos, el de establecer un marco de instrumentos y medidas para que los servicios sociales sean prestados con criterios, requisitos y estándares óptimos de calidad, eficiencia y accesibilidad. Tanto es así que el Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales ha sido reconocido como esencial y de interés general por el Tribunal Constitucional en Sentencia 82/2020, de 15 de julio de 2020.

Del mismo modo, tiene como objetivo pasar de un sistema previo, caracterizado por su falta de planificación y su disfuncionalidad, a un sistema regido por el principio de la planificación y evaluación de sus prestaciones.

Dentro de la pretensión de generar un sistema coherente, organizado y planificado que se guíe por los criterios de calidad, eficiencia y accesibilidad, se hace ineludible e inaplazable la tarea de abordar la transformación del actual marco regulador de los centros, servicios y programas de servicios sociales. Esta tarea es necesaria por cuanto la vigente regulación de la tipología de los servicios y centros de servicios sociales, así como de sus condiciones materiales y formales, se caracteriza por su desfase en cuanto a las respectivas normativas sectoriales y respeto al nuevo espacio normativo abierto con la entrada en vigor de la Ley 3/2019.

Además, este marco regulador vigente es escasamente operativo por ser poco explícito en requisitos básicos en muchos casos y con diferencias acusadas entre sectores en cuanto a la regulación de las condiciones funcionales y materiales. Asimismo, es un marco normativo confuso puesto que se acumulan abundantes modificaciones parciales de las normas que lo componen. Todo ello ha generado un espacio normativo que puede ser tildado de barroco y disfuncional y que dificulta la planificación y la gestión de recursos, así como el control y verificación de la calidad de las prestaciones que se desarrollan en ellos.

La reciente entrada en vigor de la Ley 3/2019 introduce cambios sustantivos en el modelo de organización y gestión del sistema de los servicios sociales sobre los modelos anteriores y requiere de un importante despliegue de normativa de desarrollo que posibilite su correcta implantación y su efectiva consolidación. En este sentido, ya se han producido cuatro importantes avances en esta dirección con la publicación y entrada en vigor del Decreto 59/2019, de 22 de abril, de ordenación del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales, una norma que regula los instrumentos básicos de intervención administrativa como son el registro, la autorización y la acreditación de centros, servicios y programas; del Decreto 38/2020, de 20 de marzo, de coordinación y financiación de la atención primaria de servicios sociales, que regula, entre otras cuestiones, la colaboración financiera entre la Generalitat y las entidades locales mediante el instrumento del contrato programa para garantizar la provisión de los servicios sociales de atención primaria; del Decreto 34/2021, de 26 de febrero, del Consell, de regulación del Mapa de Servicios Sociales de la Comunitat Valenciana; y del Decreto 188/2021, de 26 de noviembre, del Consell, de modificación del Decreto 181/2017, de 17 de noviembre, del Consell, por el que se desarrolla la acción concertada para la prestación de servicios sociales en el ámbito de la Comunitat Valenciana por entidades de iniciativa social.

No obstante, estas cuatro importantes normas se revelan insuficientes sin otra normativa que las complete y que están previstas en la Ley 3/2019 como son, entre otras, la regulación de la cartera de prestaciones del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales (en adelante, SPVSS) y la necesaria regulación de la tipología de centros, servicios y programas y sus requisitos materiales y funcionales, así como su ordenación dentro del SPVSS.

El presente decreto, pues, forma parte del cuerpo normativo de desarrollo de la Ley 3/2019, tal como viene determinado en su artículo 59.

II

La intervención en servicios sociales, de acuerdo con el enfoque de la atención integral centrada en la persona recogido en la Ley 3/2019, requiere de una nueva perspectiva metodológica en los centros, servicios y programas de servicios sociales, de manera que su fin sea que sus prestaciones sirvan para dar forma a los planes personalizados de intervención social, donde los objetivos están diseñados sobre las necesidades, capacidades y expectativas de cada persona usuaria.

Esta nueva perspectiva metodológica supone, entre otras circunstancias, que las tipologías de los centros, servicios y programas han de aportar mayor flexibilidad y ductilidad al establecer modalidades de atención, de estancia y de presencia, así como en las prestaciones que desarrollan. Esta mayor flexibilidad es un requisito básico para poder pasar de un modelo de intervención en servicios sociales donde las personas usuarias han de adaptarse forzosamente a las características de los centros, servicios y programas que pretenden atender sus necesidades, a un modelo de intervención donde sean los centros, servicios y          programas quienes se adapten a las necesidades de las personas usuarias y para que sus prestaciones profesionales y tecnológicas estén en función de los respectivos planes personalizados de intervención social, así como de los respectivos planes de atención individual.

Es preciso abandonar el enfoque donde los centros, servicios y programas se han constituido en recursos a los que han de adaptarse las personas usuarias y no al contrario. Esto es, se hace necesario salir de enfoques metodológicos que a la larga refuerzan una intervención eminentemente asistencialista e institucionalizadora.

Para superar un enfoque fundamentalmente asistencialista, es necesario implantar una perspectiva emancipadora, donde los centros, servicios y programas estén orientados claramente hacia la promoción de vida independiente y autónoma. Para salir de un enfoque institucionalizador, es necesario implantar una perspectiva integradora, donde los recursos de atención del sistema de servicios sociales se inserten en la red de recursos normalizados del resto de ámbitos que operan en la protección y el bienestar social como son el sanitario, el educativo, el laboral, entre otros, de manera que sean sistemas permeables que provoquen sinergias inclusivas.

Al mismo tiempo, tanto la perspectiva emancipadora como la inclusiva han de tener unas bases preventivas claras, de manera que el objetivo de mantener a las personas en sus contextos convivenciales y comunitarios y el objetivo de que los planes de atención personalizados partan y recojan las expectativas personales de las propias personas usuarias han de constituirse en principios orientadores básicos de las políticas públicas de unos servicios sociales que se autodenominan como inclusivos, a la hora de determinar los centros, servicios y programas a través de los que se van a implementar sus prestaciones.

Por otro lado, las transformaciones sociales que ha experimentado o que están produciéndose en la sociedad como son, entre otras, el progresivo envejecimiento de la población, la cada vez mayor extensión en el tiempo de la etapa de vejez y con ello de dependencia o el debilitamiento de las redes de apoyo familiar, así como los nuevos retos a los que se enfrenta la sociedad como son, entre otros, la movilidad territorial de las personas a lo largo de su ciclo vital, la mayor sensibilidad y demanda de la población a las administraciones públicas de servicios públicos de calidad o la generalización y agudización de las crisis económicas o sanitarias en determinados momentos, reclama también un cambio en la perspectiva metodológica de los centros, servicios y programas de servicios sociales, sino una nueva concepción de estos en cuanto a su organización funcional, estructuras físicas, así como en su distribución geográfica y en su efectiva articulación con el resto de sistemas de bienestar social, más allá de las retóricas apelaciones a la coordinación interdepartamental dentro de la administración.

III

En las etapas precedentes, los servicios sociales en la Comunitat Valenciana se han caracterizado por un desarrollo eminentemente sectorial y por marcadas diferencias entre estos sectores. Deudores de un enfoque asistencialista y exclusivamente dirigido a las personas en razón de una carencia o necesidad, los servicios sociales han ido adquiriendo con el tiempo un crédito social en la medida que eran capaces de proveer prestaciones de carácter fundamentalmente asistencial a las personas o colectivos con algún tipo de necesidad y se organizaron con referencia a estos colectivos específicos, dando como resultado una necesaria, pero excesiva orientación sectorial. Esto es, la planificación, ordenación y gestión de los servicios sociales, tanto a nivel local como autonómico ha devenido en el tiempo en un sistema compuesto de sectores en los que cada uno de ellos responde a unas lógicas de intervención y gestión distintas. Así, se habla de la atención social a la infancia y adolescencia, a las mujeres víctimas de violencia de género, a las personas mayores, a las personas con diversidad funcional o discapacidad, a las personas en situación de vulnerabilidad social, o a las personas con problemas de salud mental crónicos. Este enfoque sectorial pudiera parecer necesario por la heterogeneidad en las demandas que presentan estos colectivos concretos, pero no puede constituirse en el eje de la planificación principal del sistema de servicios sociales por cuanto la misma persona y las unidades de convivencia son múltiples en sus necesidades y aspiraciones a lo largo de su ciclo vital.

La excesiva sectorialización en la gestión, y sobre todo en la planificación, ha favorecido una clara fragmentación y disfuncionalidad del sistema, ha contribuido a difuminar los niveles de atención en los que se sustentan los servicios sociales, con objeto de imposibilitar intervenciones de carácter integral, y ha contribuido, asimismo, a dificultar el poder orientar la intervención social al objetivo de capacitar a las personas en la gestión de sus asuntos y de mantenerlas en sus contextos vitales y comunitarios.

La Ley 3/2019 pretende recuperar el enfoque de los servicios sociales como sistema estructurado en dos niveles de atención mutuamente complementarios y de carácter continuo, donde las personas sean atendidas de manera integral a lo largo de su vida y en función de las demandas concretas que en cada momento plantee: un nivel de atención primaria (a su vez subdividido en dos niveles de actuación, uno de carácter básico y otro de carácter específico), donde todas las prestaciones que en él se proveen están dirigidas a reforzar o rehabilitar la autonomía personal y social de las personas y de las unidades de convivencia, y un nivel de atención secundaria en el que sus prestaciones están focalizadas fundamentalmente en facilitar los apoyos necesarios para atender las situaciones que requieren de una intervención especializada, integral y sostenida en el tiempo. Este enfoque supone, entre otras cuestiones, que la caracterización y ordenación de los centros, servicios y programas de servicios sociales se ha de hacer en función, básicamente, de los niveles de atención y, dentro de estos, cada sector de intervención las adaptará a sus características específicas.

Este nuevo enfoque, que trata de convertir los niveles de atención en el eje esencial de la planificación y ordenación de los recursos, se complementa con la intención, también patente a lo largo de toda la Ley 3/2019, de dar un relieve especial al nivel de la atención primaria, al entender que es en este nivel donde deben desarrollarse con mayor extensión e intensidad el conjunto de prestaciones dirigidas al conjunto de la población y orientadas todas ellas a preservar o recuperar la mayor autonomía personal y a salvaguardar la permanencia en los contextos vitales y comunitarios de las personas. En este sentido, si en las normativas de desarrollo de las anteriores leyes de servicios sociales tuvieron un peso específico determinante la regulación de los centros que operaban en un segundo nivel de atención, (antes denominados servicios sociales especializados, y actualmente los servicios sociales de atención secundaria), en el desarrollo normativo de la Ley 3/2019 se equiparán en importancia los centros, servicios y programas de servicios sociales que operan en el nivel de la atención primaria y aquellos que operan en la atención secundaria.

IV

Otro aspecto novedoso de la Ley 3/2019, respecto a sus precedentes, es que los servicios sociales se configuran, no solo como un sistema estructurado en niveles de atención y en un reparto de competencias, algo que de manera distinta ya estaba en los marcos normativos precedentes, sino que además incluye, como elemento estructural del sistema, la organización territorial del mismo.

Si en el apartado anterior ya se ha hablado de la importancia de convertir los niveles funcionales de atención en el eje principal sobre el cual planificar la tipología de los servicios sociales y, así, salirse del fragmentado marco que ha provocado la excesiva estructuración sectorial, es importante resaltar que estos niveles funcionales se organizan territorialmente en distintas demarcaciones.

Por primera vez en los servicios sociales de la Comunitat Valenciana se ha establecido de una estructura territorial del sistema y se establecen tres tipos de demarcaciones, cada una de ellas con unas características propias: las zonas básicas, las áreas y los departamentos de servicios sociales. Y se establece una correlación pragmática entre niveles de atención y demarcaciones territoriales. Así, de manera genérica, se establece que las zonas básicas son las demarcaciones territoriales en las que se desplegarán y desarrollarán las actuaciones propias de la atención primaria de carácter básico; las áreas de servicios sociales son las demarcaciones territoriales en las que se desplegarán y desarrollarán las actuaciones propias de la atención primaria de carácter específico, y los departamentos son las demarcaciones territoriales en las que se organizan las actuaciones propias de la atención secundaria.

Se configura, con ello, un eje de coordenadas, donde han de situarse todos y cada uno de los recursos a través de los que se proveen prestaciones de servicios sociales. Por un lado, tenemos el eje de los niveles funcionales y, por otro, el eje de las demarcaciones territoriales. A este eje de coordenadas se le ha de añadir, además, la dimensión de los distintos agentes que intervienen en los servicios sociales en función de las competencias y en función de los procedimientos de gestión de los recursos que se empleen en cada caso.

Esta nueva perspectiva de los servicios sociales lleva a la necesidad de conformar diferentes espacios de gestión e intervención compartidos entre distintos agentes, una situación inédita en la planificación de los servicios sociales de la Comunitat Valenciana y que representa un desafío que todos los agentes que intervienen en servicios sociales han de afrontar de manera coordinada. En este sentido, la regulación de las tipologías y características de los centros, servicios y programas de servicios sociales debe contribuir a afrontar con rigor el desafío de la nueva configuración de los espacios de intervención compartidos, incluyendo principios y reglas de coordinación y de trabajo integral y en red dentro de cada nivel de atención y entre niveles diferentes, así como principios y reglas de coordinación y de trabajo en red dentro de cada demarcación territorial y entre diferentes demarcaciones.

El desarrollo de la Ley 3/2019 no precisa únicamente de una mera determinación y caracterización de los recursos por necesaria e importantes que esta sea, esto es, no solo de una definición de las nuevas tipologías de centros, servicios y programas de servicios sociales, sino que además requiere de una determinación de los espacios de intervención que se han generado, tanto por niveles de atención como por demarcaciones territoriales. En este sentido, junto a las concreciones que se establecen sobre las tipologías de los centros, servicios y programas, se hace necesario establecer principios y reglas que articulen y vertebren estos recursos, y ayuden, de esta manera, a configurar de forma más precisa los niveles de atención y las demarcaciones territoriales.

V

El presente decreto implica la ordenación en una única norma de todos los tipos de recursos existentes hasta el momento en materia de servicios sociales en el ámbito de la Comunitat Valenciana, así como de los que se puedan crear en un futuro, regulando sus características, condiciones funcionales, estructurales, materiales, personales, y los requisitos necesarios para su puesta en marcha y funcionamiento, para procurar que estos centros, servicios y programas no sean considerados en ningún caso unidades organizativas aisladas, sino parte de un sistema organizado y articulado.

Es un decreto fundamental para establecer los principios comunes del SPVSS, reuniendo en un único documento normativo una regulación que hasta ahora estaba dispersa y en muchos casos obsoleta, ofreciendo una guía en la que cualquier persona, profesional o usuaria, podrá encontrar toda la información necesaria para cada tipología de recursos en dichas materias.

Asimismo este decreto pretende regular normativamente e integrar los servicios y centros de servicios sociales que se establecen en las diferentes leyes y normativa de desarrollo que regulan las prestaciones del sistema de servicios sociales en la Comunitat Valenciana, tales como la Ley 9/2018, de 24 de abril, de la Generalitat, de modificación de la Ley 11/2003, de 10 de abril, de la Generalitat, sobre el estatuto de las personas con discapacidad; la Ley 23/2018, de 29 de noviembre, de la Generalitat, de igualdad de las personas LGTBI; la Ley 7/2012, de 23 de noviembre, de la Generalitat, integral contra la violencia sobre la mujer en el ámbito de la Comunidad Valenciana; la Ley 26/2018, de 21 de diciembre, de la Generalitat, de derechos y garantías de la infancia y la adolescencia y la Ley 39/2006, de 14 de diciembre, de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia.

VI

Este decreto se estructura en un título preliminar, cuatro títulos con sus respectivos capítulos, cuatro disposiciones adicionales, veintitrés disposiciones transitorias, una disposición derogatoria, cuatro disposiciones finales y nueve anexos.

El título preliminar se organiza en tres capítulos. El capítulo I concreta el objeto y ámbito de aplicación del decreto y define los principales conceptos tratados en él, haciendo hincapié en la necesaria sujeción de los centros, servicios y programas de servicios sociales a las normas y directrices dictadas por la conselleria competente, así como a su función inspectora. El capítulo II establece delimitaciones orientadas a garantizar los derechos de las personas usuarias de estos centros, servicios y programas, y determina, con este mismo fin, las condiciones mínimas para la contratación de la carta de servicios, cuando medie algún tipo de contraprestación económica por parte de las personas usuarias. El capítulo III regula el derecho de estas personas a participar en la elaboración de los procesos de intervención social y en la toma de decisiones que les afecten, para lo cual establece que todos los centros residenciales deben disponer de un consejo de centro, cuya regulación se recoge en el anexo V, y unas normas de funcionamiento o reglamento de régimen interior, conforme a lo previsto.

El título I aborda en cuatro capítulos la configuración de los servicios sociales valencianos como un sistema único, conformado por una red de servicios de responsabilidad pública, integrados funcional, territorial y competencialmente. El capítulo I prevé la inclusión en su catálogo y en su organización de las prestaciones y servicios del Sistema para la Autonomía y Atención a la Dependencia, mediante el establecimiento de las correspondencias que se concretan en el anexo IV, y atribuye a la Generalitat la competencia en su planificación, ordenación, coordinación y dirección, así como su registro, autorización, acreditación, evaluación periódica e inspección. El capítulo II aborda la vinculación de los distintos niveles funcionales de atención y actuación a las diferentes demarcaciones territoriales del sistema, si bien contempla la posibilidad, bajo ciertas condiciones, de adscribir los centros, servicios y programas de servicios sociales a niveles y demarcaciones distintos de los previstos. Y establece, asimismo, la necesidad de desarrollar protocolos de actuación para hacer efectiva la necesaria coordinación, colaboración y cooperación entre las administraciones públicas, y entre estas y la iniciativa privada. El capítulo III recoge una serie de principios de actuación, complementarios de los principios rectores previstos en la Ley 3/2019, que deben orientar las actuaciones de estos centros, servicios y programas, y subraya la importancia de los principios de carácter organizativo y metodológico, que garantizan la coherencia e integración del sistema, así como la adecuación a sus fines. El capítulo IV establece una clasificación general de los centros, servicios y programas de servicios sociales, de acuerdo con criterios tales como la clase de atención que prestan, el tipo de actividades que desarrollan o el perfil de las personas usuarias que atienden.

Los títulos II y III regulan el funcionamiento general de los centros, servicios y programas de los servicios sociales de atención primaria de carácter básico y específico y de la atención secundaria, cuya definición, características y funciones concretas se refieren en los anexos I, II y III. Se destaca la importancia de los equipos profesionales de la atención primaria básica, verdadero núcleo de intervención del sistema, y de sus equipos de intervención social, garantes de la continuidad y coherencia de los planes de intervención. Y se subraya el carácter instrumental de la atención primaria de carácter específico, y su subordinación a los objetivos de la atención primaria básica. Por lo que se refiere a la atención secundaria, se aborda la necesidad de orientar su actuación hacia la conservación o la rehabilitación de las capacidades de las personas usuarias, con el fin de favorecer su retorno a los entornos familiares o convivenciales de procedencia, o la consecución del mayor grado de autonomía posible en el contexto residencial. Y se regulan las formas de acceso, estableciendo el procedimiento a seguir para que este no suponga el cese de la intervención de la atención primaria, que deberá adoptar, bien al contrario, una serie de medidas adicionales orientadas a preservar la unidad de acción y procurar la consecución de los objetivos previstos en los planes personalizados de intervención social.

El título IV regula las características generales que deben reunir todos los centros, servicios y programas de servicios sociales, tanto en lo que se refiere a las condiciones materiales como a su funcionamiento. Se adoptan una serie de medidas orientadas a procurar que estos centros, servicios y programas no sean considerados en ningún caso unidades organizativas aisladas, sino parte de un sistema organizado y articulado. Y se establece que deben disponer de la documentación exigida en el anexo VI, en función del tipo de centro y programa. Las condiciones y características generales de los espacios, las instalaciones y los elementos se detallan en el anexo VII. En el anexo VIII se refieren las categorías y cualificaciones profesionales, las titulaciones y requisitos de todo el personal. Finalmente, en el anexo IX se recoge una tabla de correspondencia entre las tipologías existentes de centros y las nuevas tipologías de centros desarrolladas en el decreto

Las disposiciones adicionales regulan, respectivamente, el cálculo de las ratios determinadas en el presente decreto, las ratios de acreditación y autorización en residencia de personas mayores, la normativa aplicable al personal empleado público de los centros y servicios regulados en este decreto, y abre la posibilidad de que en los centros residenciales de titularidad pública el personal sanitario pueda ser personal estatutario perteneciente a la conselleria competente en materia de sanidad.

Las disposiciones transitorias determinan la regulación de las situaciones jurídicas de los centros, servicios y programas que con la publicación del presente decreto va a resultar afectada. Asimismo, se regula la posibilidad de autorizar la apertura o habilitación como Centros de Atención Temporal a Emergencias sociales (CATE) ante situaciones de emergencia social. Finalmente, se recoge en una tabla la temporalización de las adaptaciones propuestas en el presente decreto.

Contiene asimismo una disposición derogatoria y cuatro disposiciones finales, la primera para modificar el Decreto 59/2019, de 12 de abril, del Consell, de ordenación del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales, la segunda para modificar el Decreto 38/2020, de 20 de marzo, del Consell, de coordinación y financiación de la atención primaria de servicios sociales, armonizando ambas normas con el presente decreto, y la tercera y cuarta dedicadas a las necesarias determinaciones de desarrollo normativo y entrada en vigor de presente decreto.

Para desarrollar el contenido de la regulación se incorporan nueve anexos dedicados a regular las condiciones concretas que deben reunir los centros, servicios y programas de servicios sociales, en el anexo I, los de atención primaria de carácter básico, en el anexo II, los de atención primaria de carácter específico, en el anexo III, los de la atención secundaria. El anexo IV contiene una tabla de correspondencias entre prestaciones del Sistema para la Autonomía y Atención a la Dependencia (SAAD) y el Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales (SPVSS). El anexo V se dedica a determinar la estructura organizativa mínima de los programas y centros, desarrollando los órganos de gobierno y participación, el anexo VI se dedica, a regular la documentación exigible a los programas y centros de servicios sociales, y en el anexo VII se regulan las condiciones y características de los espacios, las instalaciones y los elementos de los centros de servicios sociales, en el anexo VIII, se refieren las categorías y cualificaciones profesionales, las titulaciones y requisitos de todo el personal y, por último, en el anexo IX se recoge una tabla de correspondencia entre las tipologías existentes de centros y las nuevas tipologías de centros desarrolladas en el decreto.

VII

Este decreto se adecua a los principios de buena regulación establecidos en el artículo 129 de la Ley 39/2015, de 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas y a la Ley 40/2015, de 1 de octubre, de régimen jurídico del sector público. En el procedimiento de elaboración de esta norma se ha garantizado la eficacia, eficiencia y seguridad jurídica ya que es coherente con el marco jurídico vigente, siendo una iniciativa normativa que cumple con el principio de proporcionalidad conteniendo la regulación imprescindible para desarrollar la citada Ley 3/2019, de manera que se complete y concrete su contenido, dotándolo de aplicabilidad en la práctica, así como de coherencia al desarrollo normativo de la misma, mediante las clarificaciones, adaptaciones y adecuaciones necesarias de las normas reglamentarias aprobadas tras su entrada en vigor, que ahora se modifican. Asimismo, se ha dado cumplimiento al principio de transparencia, tanto en la fase de consulta pública como en el trámite de información pública y audiencia a las personas interesadas, ya que se han observado todos los trámites que regulan, tanto la normativa en materia de procedimiento administrativo común, como el Decreto sobre la forma, estructura y procedimiento de elaboración de los proyectos normativos de la Generalitat y, en particular, la normativa en materia de transparencia, acceso a la información pública y buen gobierno, respetando en igual medida la normativa propia sobre protección de datos de carácter personal.

Esta disposición está incluida en el Plan Normativo de la Administración de la Generalitat de 2021.

Ha sido oído el Órgano de Coordinación y Colaboración Interadministrativa en el ejercicio de su competencia, prevista en el artículo 49.3.e de la Ley 3/2019, de 18 de febrero, de la Generalitat, de Servicios Sociales Inclusivos, y consta dictamen del Comité Econòmic i Social de la Comunitat Valenciana.

En consecuencia, a propuesta de la vicepresidenta y consellera de Igualdad y Políticas Inclusivas, de conformidad con el artículo 28.c de la Ley 5/1983, de 30 de diciembre, conforme con el Consell Jurídic Consultiu, previa deliberación del Consell, en la reunión de 10 de marzo de 2023.

DECRETO

TÍTULO PRELIMINAR

CAPÍTULO I

Disposiciones generales

*Artículo 1. Objeto*

El presente decreto tiene por objeto el desarrollo de la Ley 3/2019, de 18 de febrero, de la Generalitat, de servicios sociales inclusivos de la Comunitat Valenciana (en adelante, Ley 3/2019) en las siguientes materias:

1. La organización y ordenación de los centros, servicios y programas de servicios sociales dentro de la estructura funcional, territorial y competencial del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales (en adelante, SPVSS).

2. La tipología de los centros, servicios y programas de servicios sociales necesarios para la provisión de las prestaciones establecidas en el catálogo de prestaciones del SPVSS.

3. El establecimiento de las condiciones materiales, funcionales y de personal de los centros, servicios, y programas de servicios sociales requeridas para su autorización o puesta en funcionamiento y, en su caso, las ratios de acreditación, de acuerdo con lo establecido en el artículo 4 de la Ley 3/2019, y en el artículo 1 del Decreto 59/2019, de 12 de abril, de ordenamiento del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales (en adelante, Decreto 59/2019).

*Artículo 2. Ámbito subjetivo*

El presente decreto se aplicará, de acuerdo con el marco establecido en los artículos 34 y 85 de la Ley 3/2019:

1. A los centros, servicios y programas de servicios sociales de titularidad pública prestados directamente por las administraciones públicas o el sector público instrumental que actúan en el ámbito de la Comunitat Valenciana.

2. A los centros, servicios y programas de servicios sociales prestados por las entidades de titularidad privada, tanto de iniciativa social como mercantil, así como, por personas físicas que actúan en el ámbito de la Comunitat Valenciana.

*Artículo 3. Obligaciones*

1. Cualquier centro, servicio y programa de titularidad pública o privada, requerirá ser previamente autorizado o presentada la declaración responsable para su funcionamiento, conforme a lo establecido en el Decreto 59/2019 y en el presente decreto. En ausencia de esta autorización o declaración responsable, se acordará el cierre del centro, o el cese de la actividad del servicio o programa, además de imponerse la correspondiente sanción, en aplicación del artículo 62 de la Ley 3/2019.

2. Los centros, servicios y programas de las entidades de titularidad privada y de titularidad pública no autonómica deberán estar acreditados, en la forma prevista en el Decreto 59/2019, para poder formar parte del SPVSS, con la única excepción de los centros de servicios sociales de carácter polivalente regulados en dicho decreto, que no requerirán dicha acreditación.

3. Todos los centros, servicios y programas de servicios sociales de la Comunitat Valenciana autorizados o con declaración responsable están obligados al cumplimiento de las normas dictadas por la conselleria competente en materia de servicios sociales en el ejercicio de sus potestades de ordenación y planificación estratégica del sistema.

4. Todos los centros, servicios y programas de servicios sociales de la Comunitat Valenciana autorizados o con declaración responsable están sujetos a la función inspectora de la conselleria competente en materia de servicios sociales.

*Artículo 4. Definiciones*

A los efectos de este decreto, y de acuerdo con las definiciones contenidas en la Ley 3/2019 y el Decreto 59/2019, se adoptan las siguientes delimitaciones conceptuales:

1. Prestación social: actuación desarrollada por las personas profesionales de los servicios sociales valencianos orientada hacia la promoción de la vida independiente y la autonomía social. Las prestaciones sociales propias del SPVSS son aquellas que figuran en el catálogo del artículo 35 y siguientes de la Ley 3/2019, así como las prestaciones del sistema para autonomía personal y atención a la dependencia (en adelante, SAAD) y aquéllas otras que puedan ser incorporadas posteriormente mediante decreto del Consell.

2. Programa de servicios sociales: conjunto ordenado, planificado y metodológicamente orientado de actuaciones destinadas a intervenir ante situaciones específicas de necesidad de carácter individual, grupal, familiar o comunitario, con el fin de mejorar las condiciones de vida y reducir el riesgo de vulnerabilidad social, favorecer la inclusión social y garantizar el ejercicio de derechos sociales. A efectos de lo dispuesto en este decreto, los programas de servicios sociales pueden tener la consideración de estructurales o instrumentales. Son programas estructurales aquellos que proveen de una o más prestaciones básicas del catálogo. Son programas instrumentales aquellos que completan y complementan las prestaciones de los estructurales.

3.  Servicio en materia de servicios sociales: unidad organizativa y funcional que despliega, desarrolla y provee de manera regular prestaciones o actividades de servicios sociales organizadas técnicamente a través de centros o programas. A los efectos exclusivos de lo dispuesto en el presente decreto, son servicios en materia de servicios sociales aquellos cuyo objeto y adscripción funcional vienen determinados por el artículo 18 de la Ley 3/2019 y no requieren, por tanto, de autorización. Se distinguen los servicios de atención primaria de carácter básico y los servicios de atención primaria de carácter específico.

4. Plan de Atención Individual (PAI): formará parte del plan personalizado de intervención social iniciado en la atención primaria básica y será entendido como una concreción del mismo durante la asistencia o estancia de una persona en un programa o centro concreto. Se elaborará con el consenso de la persona que participa en él, e incluirá, en todo caso, los objetivos a corto plazo, la participación en las actuaciones y actividades y su valoración y evaluación a través de indicadores propuestos con antelación. Se aplicará a todos los programas que se desarrollan desde la atención primaria y en los centros de la atención secundaria. A estos efectos, se considerarán como equivalentes al PAI otras denominaciones sobre planes individuales a las que se refiere la legislación y ordenamiento vigente para programas y centros concretos, como el Programa Individual de Ejecución de Medidas (PIEM) referido en la Ley orgánica 5/2000, de 12 de enero, reguladora de la responsabilidad penal de los menores y el Plan Personal de Atención y Apoyo del Acuerdo sobre Criterios comunes de acreditación y calidad de los centros y servicios del Sistema para la Autonomía y Atención a la Dependencia del Ministerio de Derechos Sociales y Agenda 2030.

5. Centro de servicios sociales: unidad organizativa, de carácter físico y funcional, dotada de una infraestructura material, con ubicación autónoma e identificable, donde se proveen servicios de atención integral de manera sostenida en el tiempo.

6. Carta de servicios de un programa o centro: Instrumento a través del cual los centros o programas informan a las personas usuarias sobre los servicios concretos que tienen encomendados, las condiciones en las que se prestan y los compromisos de calidad en su prestación.

7. Persona usuaria: persona que adquiere, de manera formal y probada, la condición de destinataria de una prestación social.

8. Familiar de persona usuaria: persona vinculada a una persona usuaria a través de una relación de parentesco.

9. Familiar responsable de persona usuaria: familiar de persona usuaria que asume, voluntariamente y de acuerdo con ella, las funciones de apoyo y asistencia en sus relaciones con un programa o centro de servicios sociales y en el cumplimiento de los compromisos contractuales derivados de esta asistencia.

10. Persona responsable legalmente de persona usuaria: persona física o jurídica que, de conformidad con lo establecido en el Código Civil, ostenta la representación legal de una persona usuaria, sea esta menor de edad o sujeta a medidas judiciales de apoyo en el ejercicio de su capacidad jurídica.

11. Persona allegada de persona usuaria: persona vinculada a una persona usuaria a través de una relación de amistad o vecindad, con la que manifiesta libremente su voluntad de mantener relación o comunicación, o requerir su apoyo y asistencia. La persona usuaria podrá designarla como persona responsable ante un programa o centro de servicios sociales.

12. Persona responsable del servicio o centro: persona designada formalmente por la persona responsable de la entidad titular del servicio o centro para ejercer su dirección.

13. Zona de actividad sociocomunitaria: núcleos de población urbana que dispone de los recursos necesarios para cubrir las necesidades de las personas usuarias de los centros o programas de servicios sociales, de forma que ayuden a llevar una vida independiente y autónoma haciendo uso de los servicios comunitarios de transporte, sanitarios y educativos, entre otros.

14. Derivación y adjudicación: La derivación es el proceso técnico por el que se llega a formular una propuesta de acceso a un programa o un centro. Se entiende por adjudicación el procedimiento por el que se materializa el acceso mediante una resolución administrativa del órgano competente.

CAPÍTULO II

De los derechos y deberes de las personas usuarias

y sus familiares o personas allegadas

*Artículo 5. Garantía de los derechos de las personas usuarias*

1. Las personas usuarias de los centros de atención residencial y de atención diurna y nocturna tienen derecho al ejercicio de la libertad individual para ingresar, permanecer y salir del centro o residencia, así como a otorgar o denegar su consentimiento expreso en relación con una determinada intervención, sin perjuicio de lo establecido en la legislación vigente para las personas sujetas a medidas judiciales de apoyo en el ejercicio de su capacidad jurídica, así como para las personas menores de edad sujetas a medidas judiciales o de protección. El ejercicio de estos derechos, de cuya voluntariedad deberá dejarse constancia a través del consentimiento informado, se ajustará a las condiciones y requisitos funcionales de cada establecimiento, de acuerdo con su tipología y modalidad, se concretará en el Reglamento de Régimen Interior y se efectuará con las medidas de accesibilidad adecuadas.

2.  Dichas personas usuarias tendrán derecho asimismo a obtener los apoyos necesarios para realizar la declaración de voluntades anticipadas o consentimiento informado previstos en la Ley 8/2021, de 2 de junio, por la que se reforma la legislación civil y procesal para el apoyo a las personas con discapacidad en el ejercicio de su capacidad jurídica.

3. En consonancia con lo que establece el artículo 74 de la Ley 3/2019, las personas usuarias de los servicios sociales tendrán derecho a nombrar a una persona representante para el acceso en su nombre a la historia social única.

4. Las personas responsables de los centros y programas de servicios sociales garantizarán a las personas usuarias el ejercicio de los derechos que les asisten, conforme a lo establecido en el artículo 10 de la Ley 3/2019 y en el resto de la normativa aplicable, en aquello que sea de su competencia; en especial, el derecho a recibir información veraz y accesible, a la confidencialidad, la privacidad y la intimidad personal, a recibir un trato digno, a no ser sometido a ningún tipo de restricción de movimientos sin prescripción facultativa y de acuerdo con un procedimiento reglado, y al respeto a su voluntad y sus derechos y libertades fundamentales.

5. La persona responsable del programa o centro de servicios sociales deberá garantizar y hacer efectivo el derecho de las personas usuarias a participar en la elaboración de los procesos de intervención social que les afecten y en la toma de decisiones relativas a ellas, y deberá poner a su disposición los apoyos humanos, materiales, técnicos o tecnológicos necesarios.

6. Los centros y programas de servicios sociales deberán disponer de un reglamento de régimen interior y de unas normas de funcionamiento, respectivamente, que deberán ajustarse a lo dispuesto en el anexo V, y un apartado relativo a los derechos y obligaciones de las personas usuarias que asegure el respeto a sus derechos fundamentales. El incumplimiento de estas disposiciones por parte de las personas responsables de las entidades titulares de los centros o programas se considerará una vulneración de derechos a todos los efectos.

7. Todas las personas usuarias de los servicios sociales tendrán derecho a que se les garantice la correcta recepción y comprensión de la información, con apoyos a la comunicación oral, uso de la lengua de signos o con cualquier otro sistema alternativo de comunicación.

*Artículo 6. Cumplimiento de las normas de funcionamiento o reglamento de régimen interior*

Las personas usuarias de cualquier programa o centro de servicios sociales deben observar las obligaciones recogidas en el artículo 11 de la Ley 3/2019, entre las que se encuentra el cumplimiento de las normas de funcionamiento o reglamento de régimen interior, sin perjuicio del derecho de estas a realizar sugerencias o presentar quejas y reclamaciones, cuando consideren que alguna de las cláusulas o su concreta aplicación es abusiva o vulnera alguno de sus derechos.

*Artículo 7. Internamiento no voluntario en un centro residencial de servicios sociales*

1. En caso de internamiento no voluntario en un centro de servicios sociales, en cumplimiento de la resolución de un órgano judicial o administrativo, por razón de trastorno psíquico o por cualquier otra causa legalmente establecida, se procederá conforme a lo dispuesto en la legislación específica al efecto.

2. Todos los centros residenciales, cualquiera que sea su tipología y titularidad, deberán incluir en su reglamento de régimen interior una referencia a la regulación del procedimiento a seguir para dar cumplimiento a las resoluciones administrativas o judiciales, personas sujetas a medidas judiciales de apoyo o con necesidad de ellas, así como a la forma de proceder en los casos de personas ya ingresadas que requieran de apoyos para el ejercicio de su capacidad jurídica.

3. El ingreso de personas mayores de edad en un centro residencial es un acto libre que deberá manifestarse de forma expresa. El ingreso en el centro de una persona sujeta a medidas judiciales de apoyo puede ser decidido por quien ejerza el cargo tuitivo de acuerdo con lo que se determine en la resolución judicial que la establezca, si bien se tendrá que dar cuenta de dicho ingreso al Ministerio Fiscal. Igualmente, la persona que ejerza el referido cargo solicitará autorización judicial en los supuestos que determina el artículo 763 de la Ley 1/2000, de 7 de enero, de Enjuiciamiento Civil.

4. El internamiento de una persona necesitada de medidas judiciales de apoyo para el ejercicio de su capacidad jurídica requerirá de autorización judicial, salvo caso de urgencia, debiendo, en este supuesto, comunicar dicho ingreso al juez o jueza competente en un plazo máximo de 24 horas, de acuerdo con lo previsto en el artículo 763 de la Ley 1/2000, de 7 de enero, de Enjuiciamiento Civil.

5. Si con posterioridad al ingreso en un centro sobreviniese causa que requiera la adopción de medidas judiciales de apoyo para el ejercicio de su capacidad jurídica a la persona usuaria, la persona responsable del centro deberá comunicarlo a sus familiares y ponerlo en conocimiento del Ministerio Fiscal, dejando constancia de dicha notificación en el expediente de la persona. A estos efectos, las autoridades y personal funcionario que tengan conocimiento de la necesidad de adoptar medidas judiciales de apoyo sin que se hayan efectuado las comunicaciones oportunas, tendrán la obligación de ponerlo en conocimiento del Ministerio Fiscal, de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 757 de la Ley 1/2000, de 7 de enero, de Enjuiciamiento Civil.

*Artículo 8. Derechos y deberes de las personas responsables de las personas usuarias*

Las personas responsables de las personas usuarias de programas y centros de servicios sociales están sujetas a los derechos y deberes incluidos en sus correspondientes y respectivas normas de funcionamiento o reglamentos de régimen interior en todo aquello que pudiera afectarles, así como a lo establecido en el Código Civil.

*Artículo 9. Derechos y deberes de las personas familiares y allegadas de las personas usuarias*

1. Las personas familiares y allegadas de las personas usuarias de programas y centros de servicios sociales están sujetas a los derechos y deberes incluidos en las correspondientes y respectivas normas de funcionamiento o reglamentos de régimen interior, en todo aquello que pudiera afectarles.

2. El acceso a la información contenida en la historia social única, el plan personalizado de intervención social (en adelante, PPIS), así como a cualquier otra información relativa a la persona usuaria, se efectuará siempre cumpliendo lo establecido en la normativa sobre protección de datos, así como a la que regulen de manera específica estos instrumentos técnicos de intervención en el ámbito de los servicios sociales, sin perjuicio de lo establecido en el artículo 5.3 de este decreto. En todo caso dicho acceso deberá contar con el consentimiento informado por parte de la persona usuaria y existir un interés legítimo de la persona afectada.

3. Las personas familiares y allegadas de las personas usuarias de los servicios sociales tendrán derecho a recibir información sobre su situación, siempre que, previa consulta a la persona usuaria, esta lo consienta de forma manifiesta. En cualquier caso, es recomendable el establecimiento de un consentimiento informado.

4. Las personas familiares y allegadas tendrán de derecho a realizar visitas a las personas usuarias residentes en centros de servicios sociales. El régimen de entradas y salidas de residentes en los centros residenciales será libre, fomentándose la integración de las personas usuarias en el entorno normalizado de la comunidad. La dirección del centro garantizará que se puedan realizar visitas a las personas residentes, si es necesario durante las 24 horas del día. En función de las características y necesidades de las personas residentes, se podrá recomendar, a ella y a sus familiares, las horas más convenientes de visitas, que los centros incluirán en su reglamento de régimen interior y publicitarán en el tablón de anuncios.

*Artículo 10. Limitaciones de los derechos de las personas familiares y allegadas de las personas usuarias*

1. El ejercicio del derecho de las personas familiares y allegadas a realizar visitas ordinarias a las personas usuarias de un centro de servicios sociales dependerá, en todo caso, de la voluntad de estas últimas expresada mediante consentimiento informado y que constará en la historia social única de la persona usuaria.

2. En situaciones en las que la persona usuaria no pueda tomar dicha decisión, o ante grandes necesidades de apoyo a nivel cognitivo y/o de comunicación para la participación y toma de decisiones, se autorizarán las visitas de personas familiares o allegadas de acuerdo a la mejor interpretación posible de su voluntad y preferencias contando para ello con la participación de aquellas personas que mejor la conocen, así como la voluntad manifestada por ella con anterioridad, que deberá constar en su historia social única, y que podrá ser acreditada, en caso necesario, por las personas profesionales de los servicios sociales de atención primaria conocedoras de su situación.

3. Las visitas de personas familiares o allegadas a personas usuarias provistas sujetas a medidas judiciales de apoyo en el ejercicio de su capacidad jurídica deberán ser autorizadas por la persona que ejerza dicho apoyo, si tiene atribuidas facultades para ello en la resolución judicial que la haya nombrado, y teniendo en cuenta, en todo caso, lo establecido en el apartado 2.

4. Las personas usuarias de un servicio o centro de servicios sociales podrán solicitar a la persona responsable del servicio o centro, de manera libre y expresa, que impida o limite la comunicación de información o el acceso a la misma a personas familiares o allegadas. Dicha solicitud deberá ser expresa, y si es posible escrita debiendo quedar registrada en su historia social única.

5. En los casos de personas usuarias sujetas a medidas judiciales en el ejercicio de su capacidad jurídica, o con necesidad de las mismas, la persona responsable de un centro  o programa de servicios sociales podrá limitar o impedir el ejercicio de alguno de los derechos a sus familiares o personas allegadas, previo informe motivado del personal de atención directa, cuando entienda que es contrario a su bienestar, cuando considere que su actitud o su comportamiento afectan negativamente a la prestación del servicio, o cuando den lugar a situaciones de riesgo o incomodidad para otras personas usuarias.

La adopción de esta medida deberá ser motivada y hacerse constar en la historia social única, además de comunicarse expresamente a la persona interesada y al Ministerio Fiscal.

6. Cuando la persona responsable de un  centro o programa de servicios sociales considere que la relación de una persona usuaria con alguna persona familiar o allegada es perjudicial para su bienestar o sus intereses, y esta última sea una persona con responsabilidad legal judicialmente atribuida sobre la persona usuaria, deberá comunicarse de inmediato esta circunstancia al Ministerio Fiscal, sin perjuicio de la posibilidad de adoptar las medidas de limitación del ejercicio de los derechos previstas en el apartado anterior.

*Artículo 11. Derechos y deberes de las personas guardadoras de hecho*

Con el fin de velar por la defensa de los derechos e intereses de las personas usuarias, las personas responsables de los centros residenciales ejercerán la guarda de hecho cuando se trate de personas menores de edad, personas con necesidad informal de apoyo que no hayan expresado su voluntad, o estén sujetas a medidas judiciales de apoyo o con necesidad de las mismas. Igualmente, la ejercerá sobre cualquier otra persona usuaria que presente una circunstancia sobrevenida e imprevista que lo haga necesario, ante la ausencia o imposibilidad de contactar con la persona responsable legal. En todos estos casos se efectuará comunicación a la persona representante legal y, en su caso, a la Fiscalía.

*Artículo 12. Condiciones generales de la prestación de los servicios*

Todos los programas y centros de servicios sociales dispondrán de unas normas de funcionamiento y un reglamento de régimen interior, respectivamente, que regulen las condiciones generales de la provisión de las prestaciones, y que harán referencia, como mínimo, a lo establecido en el artículo 54.3.b y 55.3.c del Decreto 59/2019 y en el anexo V del presente decreto así como a las disposiciones contenidas en este capítulo relativas a los derechos y deberes de las personas usuarias y sus familiares o personas allegadas.

*Artículo 13. Condiciones para la contratación de la carta de servicios*

1. Cuando medie algún tipo de contraprestación económica por parte de la persona usuaria de un servicio, programa o centro, será obligatoria la suscripción de un contrato entre esta, su curador, curadora o representante, y la persona responsable del servicio, programa o centro, donde constarán, como mínimo, los siguientes aspectos:

a) Que el acceso al centro, servicio y programa o el ingreso en un centro se efectúa libremente o según las condiciones del artículo 7.3 de este decreto.

b) Que el centro, servicio y programa se obliga a respetar los derechos de las personas usuarias recogidos en el capítulo II del título I de la Ley 3/2019 y en las normas de funcionamiento del programa o en el reglamento de régimen interior del centro.

c) Que la persona usuaria, y en su caso, su representante o guardador de hecho, tienen conocimiento y aceptan las normas de funcionamiento del programa o el reglamento de régimen interior del centro.

d) La persona usuaria tiene derecho a una carta de servicios, según le corresponde en función de su plaza, que en ningún caso resultará restrictiva respecto a lo establecido en la normativa vigente.

e) El coste total del servicio o programa o de la plaza y el sistema para su actualización.

f) El sistema que se establece para el pago de la prestación que corresponda.

g) Si se estableciera fianza como garantía, las condiciones y forma de recuperación de la misma.

h) Se establecerá, en todo caso, un periodo de prueba de quince días en cuyo transcurso la persona usuaria podrá renunciar al servicio contratado sin ser objeto de penalización, más allá del coste de los días consumidos.

i) Las condiciones de reserva del servicio o la plaza, que en el caso de ingreso hospitalario será obligatoria.

j) Las causas de modificación o extinción del contrato y plazos de preaviso en caso de extinción voluntaria del mismo.

k) Si se estableciera preaviso para la baja, este no podrá aplicarse a las bajas forzosas.

2. Si el contrato contiene una cláusula donde se establece la obligación del pago del servicio por parte de familiares u otras personas en nombre de la persona usuaria, estas deberán firmar también dicho contrato.

3. Cuando el contrato se formalice para la atención de personas sujetas a medidas judiciales de apoyo o con necesidad de las mismas, se identificará la persona que ejerza de curador o curadora que suscriba el contrato y se adjuntará la autorización judicial de internamiento.

4. El contrato suscrito será incompatible con la formalización entre la entidad y la persona usuaria de cualquier negocio jurídico que tenga por objeto la transferencia de bienes o derechos de la persona usuaria a la entidad como contraprestación de los servicios, con carácter vitalicio o no.

5. Los costes de los servicios incluidos en la carta no podrán ser facturados independientemente, salvo el transporte adaptado, que solo se facturará a las personas usuarias que lo contraten. Los costes de los servicios opcionales que haya contratado la persona usuaria se facturarán de manera detallada e independientemente de los incluidos en el coste total de la plaza. Los suplidos se cobrarán aparte, contra entrega de la correspondiente factura.

6. El servicio, programa o centro no podrá prestar servicios no autorizados en la carta, ni servicios autorizados a personas distintas a las usuarias.

7. Si el servicio, programa o centro presta servicios distintos de los previstos en la carta básica incluida en el coste de la plaza, lo hará con personal distinto del exigido manteniendo siempre las ratios establecidas para su autorización o en todo caso aumentando su jornada laboral.

CAPÍTULO III

La participación en el ámbito de los centros,

servicios y programas de servicios sociales

*Artículo 14. La participación: generalidades*

1. Las personas usuarias de los servicios sociales tienen derecho a participar en su plan personalizado de intervención social, en la elaboración de los procesos y en la toma de decisiones que les afecten. Todos los centros, servicios y programas de servicios sociales deberán poner a disposición de las personas usuarias los medios necesarios y garantizar la accesibilidad universal para hacer posible el ejercicio este derecho, a cuyo fin incluirán una regulación específica en sus normas de funcionamiento y en sus reglamentos de régimen interior.

2. Las personas usuarias recibirán la información necesaria para poder ejercer este derecho en un lenguaje comprensible y en formatos accesibles y adaptados a su edad y situación.

*Artículo 15. La participación en el ámbito de los centros, servicios y programas de atención primaria*

1. El derecho de participación de las personas usuarias de servicios sociales de atención primaria de carácter básico y de carácter específico se hará efectivo desde el momento de su acceso al SPVSS. Se les garantizará, en su caso, la libre elección de la persona profesional de referencia, de acuerdo con las posibilidades de la zona básica de servicios sociales, así como las medidas o prestaciones posibles, según la valoración técnica del equipo de profesionales que atienda su situación.

2. En las zonas básicas de servicios sociales donde se presten los servicios de atención primaria de carácter básico, se establecerán fórmulas que permitan la participación entre las personas usuarias, sus familias o representantes legales y las personas profesionales de acuerdo con el decreto 217/2022, de 16 diciembre, del Consell por el que se regulan el Consejo Valenciano de Inclusión y Derechos Sociales, los consejos locales y zonales de inclusión, el órgano de concertación y El Observatorio del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales.

3. Los programas regulados en el artículo 37.3 de este decreto y los centros de la atención primaria de carácter específico deberán disponer de normas de funcionamiento y reglamentos de régimen interior, respectivamente, que deberán establecer mecanismos para que las personas usuarias, sus familias o representantes legales y las personas profesionales puedan participar en la organización, programación y desarrollo de sus actividades, conforme a lo dispuesto en los anexos V y VI de este decreto.

*Artículo 16. La participación en el ámbito de los centros de atención secundaria*

1. Los centros de servicios sociales de atención secundaria deberán disponer de un consejo de centro, que se constituirá en cauce de comunicación y participación de las personas usuarias, representantes legales, personas familiares o allegadas y las personas profesionales en todas las cuestiones que les afecten. Su composición y funcionamiento deberá ajustarse a lo dispuesto en el anexo V de este decreto.

2. La persona titular del centro podrá introducir particularidades en su composición y funcionamiento debidamente motivadas, que impliquen una variación o adaptación con respecto a lo dispuesto en el anexo V. Estas particularidades para poder ser aplicadas deberán ser aprobadas previamente por la dirección general correspondiente de la conselleria competente en materia de servicios sociales.

*Artículo 17. Sugerencias, quejas, reclamaciones y agradecimientos*

1. Las personas usuarias de servicios sociales tienen derecho a formular sugerencias y a presentar quejas y reclamaciones ante las personas responsables de los centros, servicios o programas sobre cualquier aspecto que consideren incorrecto y, en particular, sobre las prestaciones que están recibiendo, el trato que se les está dispensando o la vulneración de sus derechos.

2. Para el ejercicio de este derecho, todos los centros, servicios y programas de servicios sociales deberán regular un procedimiento interno que permita a las personas usuarias, sus representantes legales y sus familiares o personas allegadas su presentación y registro. Este procedimiento incluirá la identificación de la persona interesada, la fecha y el motivo de su presentación, la persona a quien va dirigida, así como la obligatoriedad de recibir contestación en un plazo máximo de un mes.

3.Igualmente el centro regulará un procedimiento interno que permita a las personas usuarias, sus representantes legales y sus familiares o personas allegadas manifestar los agradecimientos que considere oportunos.

4. Con independencia de lo establecido en el apartado anterior, la persona usuaria de un servicio, programa o centro de servicios sociales, sus representantes legales y sus familiares o personas allegadas podrán presentar ante la Administración de la Generalitat quejas, sugerencias o agradecimientos, conforme a lo establecido en el capítulo V del Decreto 41/2016, de 15 de abril, del Consell, por el que se establece el sistema para la mejora de la calidad de los servicios públicos y la evaluación de los planes y programas en la Administración de la Generalitat y su sector público instrumental.

5. Los centros, servicios y programas de servicios sociales deberán disponer, asimismo, de un libro de hojas de reclamaciones en formato oficial, que estará a disposición de toda persona que lo solicite y deberá ser publicitado en el tablón de anuncios del centro.

6. Las quejas o reclamaciones tendrán que versar sobre aspectos concretos y específicos relativos a la actuación de las personas profesionales y la atención que el servicio, programa o centro está obligado a prestar.

Cuando la queja o reclamación se presente ante la administración encargada de comprobar los hechos objeto de la queja o reclamación, esta podrá recabar de las personas interesadas cuanta información adicional pueda necesitar para su adecuada comprensión. Asimismo, podrá rechazar aquellas quejas que no identifiquen o motiven correctamente los hechos.

Cuando los hechos sean de una naturaleza distinta a los servicios sociales, se derivará la queja o reclamación a la administración correspondiente.

*Artículo 18. Participación económica de las personas usuarias en el coste de la plaza*

1. La participación de las personas usuarias del SPVSS en la financiación de las prestaciones será complementaria y estará fundada en los principios de equidad, progresividad, redistribución y solidaridad. No podrá requerirse participación económica alguna en la financiación de las prestaciones garantizadas y gratuitas incluidas en el Catálogo establecido en el artículo 35 y siguientes de la Ley 3/2019. Nadie quedara fuera de la cobertura del SPVSS por no disponer de medios económicos.

2. No podrán exigirse contraprestaciones económicas a las personas usuarias de una plaza que tenga la consideración de plaza del SPVSS, de acuerdo con lo previsto en el artículo 24 de este decreto, salvo que medie una resolución administrativa que establezca la cuantía de su participación.

3. Los centros privados estarán obligados a publicitar en la página web, si la entidad titular dispone de la misma, y en todo caso en el tablón de anuncios, de manera que sea accesible desde todos los ámbitos, el precio de sus plazas, la carta de servicios incluidos en dicho precio, así como el de los servicios opcionales no contemplados en el mismo. Ambos deberán constar en el contrato y ser comunicados a la Dirección Territorial correspondiente, así como sus variaciones en el plazo máximo de un mes.

TÍTULO I

De los servicios sociales valencianos

CAPÍTULO I

De los servicios sociales valencianos

y del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales

*Artículo 19. De los servicios sociales*

1. De conformidad con el artículo 4 de la Ley 3/2019, los servicios sociales valencianos se configuran como el conjunto de prestaciones, centros, servicios y programas, de titularidad pública o privada, que se presten en la Comunitat Valenciana destinados a la prevención, la promoción de la autonomía personal y la atención a las necesidades personales, familiares y sociales, así como la garantía de la igualdad y la inclusión social.

2. Conforme a la citada ley y el Decreto 59/2019, todas las personas físicas o jurídicas, públicas o privadas, con o sin ánimo de lucro, que sean o puedan ser titulares de actividades en el ámbito de los servicios sociales en la Comunitat Valenciana deberán inscribirse en el Registro general de titulares de actividades, de servicios y centros de servicios sociales de la Comunitat Valenciana.

3. Las personas jurídicas de carácter privado asociativo no titulares de centros, servicios o programas que realicen actuaciones dirigidas a la información y el apoyo mutuo a sus integrantes o actividades concretas y limitadas en el tiempo, si bien tienen que inscribirse, no tendrán obligación de inscribir dichas actuaciones en el citado registro.

Si dichas actuaciones constituyen un programa regular o permanente o tienen por objeto la provisión de prestaciones del catálogo deberán registrarse y autorizarse en la forma establecida en el decreto 59/2019, de 12 de abril, del Consell, de Ordenación del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales.

4. Asimismo, y de conformidad con la Ley 3/2019 y el Decreto 59/2019, todos los servicios, los programas que gestionen prestaciones del catálogo y los centros de servicios sociales, independientemente de su titularidad, tendrán que ser autorizados previamente a su entrada en funcionamiento, e inscritos en el registro general de titulares de actividades, de servicios y centros de la Comunitat Valenciana. Para obtener dicha autorización, estos centros, servicios y programas deberán cumplir con los requisitos establecidos en el Decreto 59/2019, así como en la presente norma.

*Artículo 20. Del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales*

1. De conformidad con el artículo 5 de la Ley 3/2019, el SPVSS está conformado por una red articulada de servicios de responsabilidad pública que constituye una estructura funcional, territorial y competencialmente integrada, compuesta por todos aquellos servicios sociales de titularidad pública prestados directamente por las administraciones públicas y el sector público instrumental, así como los centros y programas sostenidos con fondos públicos, a través de las formas de provisión establecidas en el artículo 34 de la misma.

2. De acuerdo con el artículo 63 de la Ley 3/2019, y con los artículos 56 y 57 y la disposición adicional tercera del Decreto 59/2019, todos los centros, servicios y programas de servicios sociales, incluidos los de titularidad pública no autonómica, cualquiera que sea su forma de gestión, deberán estar acreditados para poder formar parte del SPVSS, con la única excepción de los centros de servicios sociales regulados en el citado decreto, a los que no se les exigirá la acreditación.

*Artículo 21. De los servicios del Sistema para la Autonomía Personal y Atención a la Dependencia*

1. De conformidad con lo establecido en los artículos 3 y 16 de la Ley 39/2006, de 14 de diciembre, de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia, las prestaciones y servicios establecidos en el SAAD se integran en la red de servicios del SPVSS de acuerdo con la tabla de correspondencias del anexo IV.

Asimismo, las prestaciones del catálogo establecidas en la Resolución de 23 de abril de 2013, de la Secretaría de Estado de Servicios Sociales e Igualdad, por la que se publica el Acuerdo del Consejo Territorial de Servicios Sociales y del Sistema para la Autonomía y Atención a la Dependencia sobre criterios, recomendaciones y condiciones mínimas para la elaboración de los planes de prevención de las situaciones de dependencia y promoción de la autonomía personal, datos básicos del sistema de información del SAAD y Catálogo de referencia de servicios sociales, o norma que lo sustituya, se integran y forman parte del catálogo de prestaciones y servicios del SPVSS por lo que no constituye un sistema paralelo o adicional.

También forman parte de las prestaciones y servicios del SPVSS los servicios y prestaciones establecidas en el Real decreto 1051/2013, de 27 de diciembre, por el que se regulan las prestaciones del SAAD, establecidas en la Ley 39/2006, de 14 de diciembre, de Promoción de la Autonomía Personal y Atención a las personas en situación de dependencia o norma que lo sustituya.

2. Tienen la consideración de centros, servicios y programas de la red del SPVSS los establecidos en el Decreto 62/2017, de 19 de mayo, del Consell, por el que se establece el procedimiento para reconocer el grado de dependencia a las personas y el acceso al sistema público de servicios y prestaciones económicas o norma que lo sustituya.

3. De acuerdo con el artículo 16 de la Ley 39/2006, corresponde a la Generalitat la planificación, ordenación, coordinación y dirección de los servicios del Sistema para la autonomía y atención a la dependencia, así como su registro, autorización, acreditación, evaluación periódica y la inspección, que se harán efectivos de acuerdo con lo dispuesto en el Decreto 59/2019 y la presente norma.

CAPÍTULO II

Estructura del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales

*Artículo 22. Estructura competencial*

1. De acuerdo con la asignación de competencias que establece el capítulo V, del título I de la Ley 3/2019, corresponde a los municipios, por sí solos o agrupados, la provisión y la gestión de los servicios de la atención primaria de carácter básico, así como los servicios de infancia y adolescencia, y diversidad funcional o discapacidad y trastorno mental crónico de la atención primaria de carácter específico.

2. Conforme a esta misma norma, es competencia de la Generalitat la provisión y gestión de los servicios de atención diurna y nocturna, atención ambulatoria y alojamiento alternativo y de violencia de género y machista de la atención primaria de carácter específico. Todo ello sin perjuicio de la delegación de esta competencia que, en su caso, pueda efectuarse a las entidades locales. También es competencia de la Generalitat la provisión y gestión de los servicios de atención secundaria, que no podrán delegarse.

*Artículo 23. Titularidad de los centros, servicios y programas*

Los centros, servicios y programas de servicios sociales pueden ser de titularidad pública o privada. Son públicos, aquellos cuya titularidad corresponde a la Administración autonómica o las entidades locales y al sector público instrumental. Son privados aquellos cuya titularidad corresponde a entidades de iniciativa social o mercantil, así como a personas físicas.

*Artículo 24. Plazas del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales*

1. Tienen la consideración de plaza pública las de los centros, servicios y programas de titularidad pública definidos en el artículo anterior.

2. Tienen la consideración de plaza del SPVSS las de los centros, servicios y programas de titularidad de la Administración autonómica y su sector público instrumental, así como las de los centros, servicios y programas de titularidad de las entidades locales acogidos al contrato programa y las entidades privadas de iniciativa social acogidos al régimen de concierto, y las de los centros, servicios y programas de entidades privadas contratadas por la Generalitat.

*Artículo 25. Gestión de centros, servicios y programas de titularidad pública*

1. Para la gestión de los centros, servicios y programas públicos se puede optar por las siguientes modalidades:

a) Gestión directa o por medios propios.

b) Acuerdos de acción concertada con entidades privadas de iniciativa social.

c) Gestión indirecta de acuerdo con alguna de las fórmulas establecidas en la normativa sobre contratos del sector público.**1**

2. La provisión de las prestaciones por una administración pública diferente de la titular de la competencia se efectuará a través de cualquiera de las fórmulas de colaboración y cooperación entre administraciones públicas previstas en el ordenamiento jurídico.

3. En todo caso, las administraciones públicas proveerán mediante la modalidad de personal propio u organismo autónomo local de carácter administrativo aquellos servicios del SPVSS previstos en los artículos 18.1 y 18.2 apartados a y c de la ley 3/2019, de servicios sociales inclusivos, así como la prescripción de las prestaciones del catálogo y la elaboración, el seguimiento y la evaluación del Plan personalizado de intervención social, que siempre serán efectuadas por personas empleadas públicas de las entidades locales.

*Artículo 26. Niveles de atención y actuación en el sistema*

1. De acuerdo con lo establecido en el artículo 14 de la Ley 3/2019, los servicios sociales valencianos se estructuran funcionalmente en dos niveles de atención complementarios, primaria y secundaria, que se organizan de manera integrada y sinérgica. El nivel de atención primaria incluye, a su vez, dos niveles de actuación: básico y específico.

2. La resolución de autorización o declaración responsable de los centros y programas de servicios sociales, cualquiera que sea su titularidad, deberá indicar expresamente el nivel funcional al que están adscritos: atención primaria, básica o específica, o atención secundaria. Esta adscripción deberá inscribirse en el correspondiente libro del registro general de actividades, de servicios y centros de servicios sociales de la Comunitat Valenciana.

3. Los programas se adscribirán al nivel de atención primaria, básica o especifica en función de su objeto y del servicio del que vayan a depender.

4. Los centros de servicios sociales contemplados en el capítulo IV del presente título, se adscriben a los siguientes niveles de atención:

a) Los de atención diurna, ambulatoria, al nivel de atención primaria, básica o específica, según sea su objeto.

b) Los centros nocturnos y los centros residenciales de carácter convivencial, al nivel de atención primaria de carácter específico. No obstante, los centros residenciales de carácter convivencial incluyen las viviendas de intervención para mujeres víctimas de género y machista, las viviendas para mujeres víctimas de trata y prostitución y los hogares de acogimiento general para niños, niñas y adolescentes, las cuales se adscriben al nivel de atención secundaria.

c) Los centros residenciales de carácter convivencial, las residencias y los centros residenciales de carácter singular, se adscriben al nivel de atención secundaria.

d) Los centros complementarios, los de carácter experimental o innovador y los de tipología mixta, al nivel funcional que corresponda, según su definición, objeto y funciones.

*Artículo 27. Estructura territorial*

1. Los servicios sociales valencianos se organizan territorialmente en tres demarcaciones: zonas básicas, áreas y departamentos. La coordinación territorial se realizará conforme a lo establecido en el Decreto 34/2021, de 26 de febrero, del Consell, de regulación del Mapa de Servicios Sociales de la Comunitat Valenciana (en adelante, Decreto Mapa) y en el Decreto 38/2020, de 20 de marzo, del Consell, de coordinación y financiación de la atención primaria de servicios sociales (en adelante, Decreto 38/2020).

2. La atención primaria se organiza territorialmente en las zonas básicas y en las áreas de servicios sociales:

a) La atención primaria de carácter básico se instrumenta en las zonas básicas de servicios sociales. Su competencia corresponde al ámbito municipal.

b) La atención primaria de carácter específico se instrumenta en las áreas conformadas por una o varias zonas básicas. Su competencia se comparte entre las entidades locales y la Generalitat Valenciana.

3. La atención secundaria se organiza en los departamentos de servicios sociales. Su competencia corresponde de forma exclusiva a la Generalitat Valenciana.

4. De acuerdo con la distribución competencial y territorial, el SPVSS se concibe como un sistema único, con una estructura integrada que debe garantizar la máxima eficiencia, eficacia, calidad y unidad de acción.

*Artículo 28. Coordinación, colaboración y cooperación entre administraciones públicas*

1. Las administraciones públicas orientarán sus actuaciones hacia el fortalecimiento de la unidad y cohesión del SPVSS y actuarán entre sí de acuerdo con el deber de colaboración, cooperación, coordinación y lealtad institucional.

2. De acuerdo con el artículo 48.3 de la Ley 3/2019, se establecerán unos protocolos para los procedimientos que desarrollen las actuaciones de intervención en los centros, servicios y programas en los que participen distintas administraciones públicas. Dichos protocolos contemplarán en todo caso la obligación de interconsulta entre las personas profesionales de las distintas administraciones públicas implicadas en un determinado procedimiento o intervención.

3. Las personas responsables de las distintas administraciones públicas instarán a las personas profesionales implicadas en un mismo procedimiento o intervención a coordinarse, colaborar y cooperar en el ejercicio de sus respectivas competencias.

4. La conselleria competente en materia de servicios sociales estará obligada a promover la organización de estructuras de coordinación dentro de cada departamento de servicios sociales, así como la elaboración de protocolos para el trabajo en red, dentro de las áreas de servicios sociales entre los distintos sistemas de protección social, tales como salud, educación, ocupación y formación, vivienda y justicia.

*Artículo 29. Coordinación y colaboración entre las administraciones públicas y la iniciativa privada*

1. Las entidades de iniciativa privada tienen la obligación de colaborar y coordinarse territorialmente con las administraciones públicas cuando formen parte del SPVSS, quienes, a su vez, promoverán dicha coordinación y colaboración conforme a lo dispuesto en el artículo 85 de la Ley 3/2019, de 18 de febrero, de la Generalitat, de Servicios Sociales Inclusivos de la Comunitat Valenciana y dentro de las condiciones establecidas en su respectivo contrato o concierto social.

2. Las entidades de iniciativa privada podrán colaborar y coordinarse territorialmente con las administraciones públicas cuando no formen parte del SPVSS.

3. Las administraciones públicas para elaborar los protocolos previstos en el artículo 28 del presente decreto, tendrán en cuenta a las entidades de iniciativa privada en aquello que les afecte.

*Artículo 30. Adscripción de centros, servicios y programas a niveles y demarcaciones distintas*

1. Los centros, servicios y programas de servicios sociales podrán ser adscritos a niveles funcionales y demarcaciones territoriales distintos, en función de su objeto, de la existencia insuficiente de potenciales personas beneficiarias y de las necesidades de la planificación estratégica autonómica y zonal previstas en la Ley 3/2019. En este caso será necesaria una motivación expresa de la adscripción.

2. Las convocatorias de concierto y de contratos previstas en la Ley 3/2019 estarán condicionadas a las necesidades de las demarcaciones territoriales, en relación con la planificación estratégica autonómica y zonal.

CAPÍTULO III

Principios generales, de gestión, organizativos y metodológicos

*Artículo 31. Principios generales*

1. Es objetivo esencial de la Ley 3/2019 garantizar la provisión de las prestaciones incluidas en el catálogo del SPVSS en condiciones de calidad, eficacia y eficiencia. Para determinar la tipología y las características de los centros, servicios y programas desde los que se despliegan y proveen estas prestaciones y fundamentar su funcionamiento, se observarán los principios rectores contenidos en el artículo 6 de la Ley 3/2019.

2. El SPVSS tiene que centrarse, desde el acceso al sistema, en la persona en tanto que usuaria y ciudadana, garantizando una atención integral. Los servicios de atención primaria básica tienen que ser universales, transversales y polivalentes y se organizarán con la plasticidad y flexibilidad necesarias en la gestión de la prestación para centrarse en el tipo de necesidades concretas que plantee la persona.

La atención que se preste, aunque unitaria y polivalente, tiene que fundamentarse no solamente en el tipo de necesidades que plantee la persona sino también en sus propias características y perfiles, procurando igualmente, la singularidad en la atención y una perspectiva transversal de género. Por todo ello, todos los centros, servicios y programas de atención primaria básica tendrán que contar con protocolos específicos que tendrán en cuenta las condiciones de la persona usuaria. Igualmente, los centros, servicios y programas de la atención primaria específica y la atención secundaria se organizarán en función de las características y los perfiles de las personas usuarias, su edad, capacidades e intereses.

3. Los centros, servicios y programas de servicios sociales se regirán por los siguientes principios generales:

a) Los servicios sociales como sistema. Todos los medios humanos, materiales y financieros que forman parte del SPVSS deben estar organizados y estructurados de manera coherente para proveer las prestaciones incluidas en su catálogo en condiciones de calidad, eficacia y eficiencia. Los niveles de atención y actuación en los que se estructura funcionalmente el sistema se considerarán complementarios e interdependientes. Las funciones y tareas y las especializaciones profesionales que se desarrollen dentro del sistema deberán estar guiadas, en todo caso, por los objetivos, principios y valores compartidos del sistema.

b) Los servicios sociales como sistema público. Las administraciones públicas garantizarán la correcta implantación del catálogo de prestaciones del SPVSS, promoverán la implicación y el compromiso de la iniciativa privada en su ejecución y llevarán a cabo el seguimiento y control de su actividad.

c) Los servicios sociales como sistema público inclusivo. Los centros, servicios y programas que provean las prestaciones del SPVSS deberán prestar a las personas usuarias una atención personalizada, integral y universalmente accesible, orientada a salvaguardar su mayor grado de autonomía personal y desarrollar al máximo sus capacidades, preservarlas en sus contextos vitales y convivenciales y prestarles ayuda asistencial siempre que la precisen, y guiarán sus actuaciones por los principios de no discriminación, respeto a la voluntad y las capacidades de las personas, y a la identidad étnica, cultural, lingüística, religiosa, de género y orientación sexual.

*Artículo 32. Principios de gestión*

Los centros, servicios y programas de servicios sociales se regirán por los siguientes principios de gestión:

1. Estructura funcional y perfil de las personas usuarias. Para la determinación de las diferentes tipologías de centros, servicios y programas y el establecimiento de sus particulares condiciones materiales y funcionales, se tendrá en cuenta la naturaleza de las prestaciones que deben proveer, el perfil de las personas usuarias a las que va dirigido y el nivel funcional en el que desarrollarán su actividad, de conformidad con la normativa que en función de la materia sea aplicable en cada caso.

2. Equidad territorial. Se garantizará a la ciudadanía el acceso a las prestaciones del SPVSS en condiciones de igualdad en todo el territorio de la Comunitat Valenciana, de acuerdo con el principio de equidad territorial, que se hará efectivo a través de los Planes estratégicos y los Planes de infraestructuras de la conselleria competente en materia de servicios sociales, así como de los planes estratégicos de carácter zonal.

3. Estabilidad e innovación. La planificación e implantación de los diferentes centros, servicios y programas de servicios sociales se llevará a cabo de acuerdo con el principio de estabilidad, sin perjuicio de la posibilidad de incorporar nuevas tipologías al sistema, a fin de atender problemáticas emergentes, o de aprovechar experiencias innovadoras y buenas prácticas para optimizar la gestión de los centros, servicios y programas.

4. Normalización. Los centros, servicios y programas de servicios sociales desarrollarán sus prestaciones y sus funciones desde la perspectiva de la normalización, entendida esta como la articulación de estos centros, servicios y programas con el resto de los recursos sociales y de otros sistemas de protección y bienestar que actúan a nivel general. En aquellos casos en que los centros, servicios y programas tengan que acudir al criterio de subsidiaridad en alguna prestación propia de otro sistema de protección o bienestar, esta actuación tendrá que estar motivada.

*Artículo 33. Principios organizativos*

1. Los centros, servicios y programas de servicios sociales forman parte de una red articulada y funcionalmente integrada, por lo que deben coordinar sus actuaciones de manera continua y sistemática, con el fin de asegurar su complementariedad y coherencia, y garantizar la previsibilidad y trazabilidad de las intervenciones.

2. Las administraciones públicas facilitarán la cooperación y la coordinación institucional en la provisión de las prestaciones mediante protocolos y directrices técnicas y de gestión, dirigidas a las personas profesionales de las distintas instancias administrativas. A tal efecto, se promoverá su cualificación profesional en materia de trabajo en equipo y en red.

3. Los servicios sociales deberán coordinarse sistémicamente, tanto a nivel funcional como territorial, con el resto de los sistemas de protección, por lo que el personal profesional deberá entender el trabajo en red como un vector metodológico y organizativo estructural.

4. Cada nivel del sistema se articulará de acuerdo con su objeto, manteniendo la flexibilidad y la permeabilidad necesarias para conseguir su adaptación a las circunstancias de las personas usuarias. Adaptarse a las necesidades de las personas y de los colectivos sociales y respetar sus entornos relacionales vivenciales tiene que ser una directriz organizativa fundamental, de forma que alcance a la organización horaria y operativa de los centros, servicios y programas y de sus profesionales.

*Artículo 34. Principios metodológicos*

Para que el sistema mantenga la coherencia y la unicidad y se adecúe a su objeto, las administraciones públicas implicadas y sus profesionales se regirán por los siguientes principios metodológicos:

1. Centralidad en la persona. Los centros, servicios y programas de servicios sociales proveerán sus prestaciones con la finalidad de atender de manera integral las necesidades, expectativas, circunstancias y momento vital de las personas usuarias, potenciando al máximo sus capacidades, identificando las oportunidades en su proyecto vital garantizando el ejercicio de sus derechos y, particularmente, del derecho a participar en las decisiones que les afecten, que deberá constituir un referente ineludible desde su acceso al sistema y a lo largo de todo su recorrido posterior.

2. Perspectiva ecológica y holística. La atención integral a las personas usuarias hace necesario adoptar en todos los niveles y demarcaciones de los servicios sociales una metodología sistémica y holística, que permita centrarse en la persona y en su trayectoria vital en su entorno familiar y contexto social, y dé lugar a intervenciones respetuosas con sus deseos y expectativas, circunstancias personales, sus vínculos sociales y su arraigo territorial.

3. Promoción de la autonomía y desarrollo personal. Será un objetivo prioritario de los centros, servicios, y programas de servicios sociales fomentar, mantener o rehabilitar las capacidades de las personas para que puedan llevar una vida independiente y desarrollar de manera autónoma sus proyectos vitales. Este principio deberá inspirar la organización y la articulación de los centros, servicios y programas, tanto en el nivel primario de atención como en el secundario.

4. Unidad de acción. La confluencia de diferentes líneas de actuación sobre una misma persona o unidad de convivencia puede provocar discordancias o duplicidades. A fin de prevenir esta disfuncionalidad y garantizar la coherencia de todas las líneas de intervención, los centros, servicios y programas de servicios sociales deberán guiar su intervención por el principio de unidad de acción, que requiere la implantación efectiva de la figura de la persona profesional de referencia y el empleo de los instrumentos técnicos de intervención social.

A tal efecto y en desarrollo del artículo 69.5 de la Ley 3/2019:

a) Toda persona usuaria de un servicio, programa o centro de servicios sociales dispondrá de una persona profesional de referencia responsable de la coordinación, seguimiento y evaluación de su PPIS, garantizando que todas las decisiones y actuaciones se reflejen en el mismo.

b) Toda persona usuaria de un servicio, programa o centro de servicios sociales deberá disponer de su correspondiente tarjeta de información personalizada, que hará posible la continuidad y la coherencia del PPIS, aunque en ningún caso dejará de atenderse a personas en situación de urgencia social por no disponer de ella.

c) Toda persona usuaria de un centro, servicio o programa de servicios sociales deberá disponer de una historia social única que incluirá necesariamente el PPIS. El personal profesional de las entidades que conforman el SPVSS deberá trasladar a la historia social única de la persona usuaria toda la información relativa a las decisiones adoptadas y las intervenciones realizadas, conforme a lo dispuesto en los artículos 73 a 75 de la Ley 3/2019. Los centros, servicios y programas de servicios sociales deberán disponer de un protocolo para la obtención, tratamiento y gestión de la información contenida en la historia social única.

d) Cualquier derivación o prosecución de la intervención en distintos niveles de atención o de actuación deberá ir precedida de la necesaria interconsulta de las personas profesionales. Se procederá de igual forma cuando tenga lugar el traslado de las actuaciones dentro de un mismo nivel funcional y cuando se realice el seguimiento o la evaluación de las intervenciones, excluyendo cualquier actuación unilateral, tanto desde la perspectiva profesional como institucional.

5. Intervención proactiva y emancipadora. La intervención profesional de los centros, servicios y programas del SPVSS deberá evitar el establecimiento de relaciones de dependencia o subordinación entre las personas profesionales y las personas usuarias, así como la institucionalización de las personas usuarias y la burocratización en el tratamiento de los casos. Consecuentemente, deberá fomentarse la corresponsabilidad, el enfoque preventivo y la búsqueda de sinergias con otros sistemas de protección, con el fin de promover el desarrollo y autonomía personal, la capacidad de decidir y la autogestión.

6. Relación de ayuda empática y principio de benevolencia. Las prestaciones profesionales de carácter asistencial deberán orientarse a procurar el bienestar de la persona usuaria y evitar, en lo posible, su sufrimiento, estimulando sus capacidades latentes. Cualquier actuación de apoyo, ayuda o asistencia personal a las personas usuarias salvaguardará su dignidad.

7. Interdisciplinariedad e integralidad. Toda intervención social, tanto de carácter personal como comunitario, estará fundada en un enfoque integral, dentro de una perspectiva de trabajo interdisciplinar. La asignación de las personas profesionales responsables del caso se hará en función de su cualificación técnica y del objeto de la intervención teniendo en cuenta los lazos o la relación de confianza.

8. Planificación, calidad y evaluación. Además de reunir los requisitos establecidos respectivamente en los artículos 54 y 55 del Decreto 59/2019 y en el presente decreto, para la obtención de su autorización de funcionamiento, los centros, servicios y programas de servicios sociales deberán disponer de instrumentos técnicos actualizados para la planificación de actividades, el seguimiento, los métodos de evaluación y el control de los estándares de calidad.

9. Intervención mínima necesaria. Con el fin de preservar la autonomía de las personas usuarias y el derecho a no ser interferidas en sus vidas más allá de lo estrictamente necesario en relación con los objetivos propuestos.

CAPÍTULO IV

Centros, servicios y programas de servicios sociales

Sección Primera. Clasificación y tipos de centros

*Artículo 35. Clasificación de centros, servicios y programas*

Los distintos centros, servicios y programas se clasifican por su objeto. Dentro de cada tipología, podrán establecerse distintas clases en función del perfil de las personas usuarias.

*Artículo 36. Tipos de servicios*

1. Son servicios aquellos cuyo objeto y adscripción funcional vienen determinados por el artículo 18.1 de la Ley 3/2019 y no requieren, por tanto, de autorización. Se distinguen los servicios de atención primaria de carácter básico y los de atención primaria de carácter específico.

Los servicios de atención primaria de carácter básico y los de atención primaria de carácter específico de infancia y adolescencia, y atención a las personas con diversidad funcional o discapacidad y específico de personas con problemas crónicos de salud mental serán prestados mediante gestión directa por medio de personal de la propia entidad local u organismo autónomo local de carácter administrativo, así como la prescripción de las prestaciones y la elaboración, el seguimiento y la evaluación del plan personalizado de intervención social, que siempre serán efectuados por personal empleado público de las entidades locales.

2. La descripción y organización de los servicios se regula en el título II y los anexos I y II del presente decreto. Ambos deberán cumplir con lo previsto en el título IV de la presente norma.

3. En las prestaciones a las que tenga derecho una persona que se gestionen a través de un servicio o programa se concretará el tipo de prestación (profesional, económica o tecnológica) y, en su caso, el número de sesiones, su frecuencia y duración de acuerdo con el PPIS de cada persona usuaria.

*Artículo 37. Tipos de programas*

Se establecen diferentes tipos de programas atendiendo a las siguientes definiciones:

1. Programas estructurales y programas instrumentales

a) Tienen la consideración de programas estructurales aquellos que vertebran los servicios, por lo que no requieren de autorización. Contemplan entre sus funciones la prescripción de las prestaciones y la elaboración, el seguimiento y la evaluación del plan personalizado de intervención social, que siempre serán efectuadas por personas empleadas públicas de las entidades locales. Estos programas podrán gestionar una o varias prestaciones del catálogo.

b) Tendrán la consideración de programas instrumentales aquellos que no realicen las funciones de prescripción, seguimiento y evaluación del plan personalizado de intervención social, pero completen o complementen la intervención social con relación a estas. En el anexo IV se indicará cuáles de estos deberán ser autorizados, de acuerdo con las indicaciones del título IV y lo dispuesto a este respecto en el Decreto 59/2019, y adscribirse a un servicio, que deberá coordinarlos y vincular su actuación a un programa estructural. Estos programas podrán ser gestionados por entidades privadas.

c) Las entidades titulares de actividades permanentes en el ámbito de los servicios sociales de la Comunitat Valenciana podrán desarrollar otros programas distintos de los descritos anteriormente, que deberán ser comunicados e inscritos en el registro de actividades, centros, servicios y programas de servicios sociales de la Comunitat Valenciana. Su inscripción fijará la adscripción al nivel funcional y al servicio de referencia.

2. Programas obligatorios y programas opcionales

a) Tendrán la consideración de programas obligatorios, con prestaciones garantizadas aquellos que deberán prestarse necesariamente en todas las zonas básicas de servicios sociales. Así mismo será obligatoria la implantación de determinados programas cuando la situación de necesidad de una zona así lo indique en consonancia con la planificación estratégica de la conselleria y los planes estratégicos de carácter zonal y/o local.

b) Tendrán la consideración de programas opcionales todos aquellos que no deberán prestarse necesariamente en todas las zonas básicas de servicios sociales atendiendo a la potestad de cada entidad local para su implantación.

3. Todos los programas del SPVSS contarán con una clasificación en estos términos según se indique en los anexos I, II, III, IV.

*Artículo 38. Tipos de centros*

1. Los centros de servicios sociales pueden ser de carácter diurno, nocturno o residencial.

a) Son centros diurnos los que proveen sus prestaciones durante el día, podrán desarrollar su actividad dentro de la franja horaria comprendida entre las 07.00 horas y las 21.00 horas.

b) Son centros nocturnos los que proveen sus prestaciones durante la noche, podrán desarrollar su actividad dentro de la franja horaria comprendida entre las 20.00 horas y las 10.00 horas del día siguiente.

c) Son centros residenciales los que proveen prestaciones de atención residencial de manera continuada las 24 horas del día y constituyen el domicilio habitual de las personas usuarias durante su estancia en ellos.

2. Dentro de esta tipología básica, los diferentes ámbitos de intervención en servicios sociales podrán crear y desarrollar tipologías específicas en función de las características del colectivo y el perfil de las personas al que se dirigen.

Sección Segunda. Centros de atención diurna

*Artículo 39. Centros de atención diurna*

1. Los de atención diurna tienen por objeto proveer a las personas usuarias una serie de prestaciones preventivas, ambulatorias, educativas, rehabilitadoras o asistenciales, destinadas a la promoción de su autonomía personal, así como de su inclusión social y laboral, con el fin de mantener a las personas usuarias en su entorno sociofamiliar. Los centros diurnos se adscriben al nivel funcional de atención primaria.

2. De acuerdo con el tipo de atención que prestan, pueden ser:

a) Centros de día: son aquellos en los que se realizan las actividades a diario, a lo largo de toda la jornada. Las actividades pueden ser de orientación, socioeducativas, psicosociales, ocupacionales/formativas, de estructuración personal y social o de rehabilitación de facultades físicas, psíquicas, sociales, incluso asistenciales, y comparten la finalidad de prevenir el deterioro y promover la autonomía personal y la inclusión social.

b) Centros diurnos de carácter ambulatorio: son aquellos en los que se realizan las actividades de manera intermitente o ambulatoria. Las actividades pueden ser de prevención, rehabilitación, convivencia, de promoción del ocio activo, de apoyo e información especializada, o de mantenimiento y promoción de capacidades y habilidades. La frecuencia y la duración de estas actividades dependerán de lo establecido en el PPIS de cada persona usuaria.

3. De acuerdo con el tipo de actividades que desarrollan, los centros de atención diurna pueden ser:

a) Centros de atención diurna de desarrollo de prestaciones profesionales. Centros de servicios sociales de carácter básico. Proveen prestaciones profesionales que requieren de una unidad organizativa de carácter físico y funcional con ubicación autónoma e identificable: información, orientación y asesoramiento; análisis y valoración de situaciones de necesidad; orientación individual, familiar, o de la unidad de convivencia; intervención familiar o de la unidad de convivencia; mediación familiar y comunitaria; atención psicosocial y socioeducativa, entre otras.

b) Centros de atención diurna de carácter convivencial. Desarrollan actividades orientadas a promover la vida saludable, la autonomía personal y la inclusión social.

c) Centros de atención diurna de desarrollo de actuaciones de rehabilitación y asistenciales. Prestan una atención especializada e intensiva a personas que presentan un importante deterioro funcional y requieren una intervención rehabilitadora integral, adaptada a sus circunstancias y necesidades, procurando en todo caso potenciar al máximo sus capacidades y desarrollar en su posible su autonomía personal. Pueden incluir actuaciones asistenciales para la realización de actividades básicas de la vida diaria, con el fin de evitar el alejamiento de su entorno sociofamiliar.

d) Centros ocupacionales y de inserción sociolaboral. Realizan actividades orientadas a la formación, la capacitación laboral, el desarrollo de habilidades sociales y el fomento de la autonomía de las personas usuarias.

*Artículo 40. Modalidades de plaza en centros de atención diurna*

Con el fin de dotar a los centros de atención diurna de una mayor flexibilidad, que permita adaptar la atención que prestan a las necesidades concretas de cada persona usuaria, se establecen las siguientes modalidades de plaza:

1. De acuerdo con la duración de la estancia:

a) Temporal. Cuando la ocupación de la plaza tenga un límite de tiempo predeterminado.

b) Permanente. Cuando la ocupación de la plaza no tenga un límite de tiempo predeterminado.

2. De acuerdo con la asistencia prestada:

a) Parcial. Cuando se acuerde, la asistencia de la persona usuaria únicamente algunos días de la semana, durante toda la jornada o parte de ella (sesión).

b) Continua. Cuando se acuerde la asistencia diaria de la persona usuaria, durante toda la jornada.

*Artículo 41. Modalidades de plaza para personas en situación de dependencia en de atención diurna*

El derecho a una prestación en un centro podrá vehicularse a través de la asignación de una plaza, en cualquiera de sus modalidades o bien de un número de sesiones, en las que tendrá que concretarse su frecuencia y duración, en la resolución administrativa y de acuerdo con el dictamen del equipo técnico que lo propone. Se informará por escrito a la persona usuaria.

Sección Tercera. Centros nocturnos

*Artículo 42. Centros nocturnos*

De acuerdo con el perfil de las personas usuarias que atienden, los centros nocturnos pueden ser:

1. Centros nocturnos destinados a personas en situación de dependencia. Proporcionan alojamiento a personas en situación de dependencia en cualquiera de los grados establecidos en la normativa de referencia del artículo 21 de este decreto. Proveen prestaciones orientadas a fomentar la autonomía de las personas usuarias y apoyar o reforzar la labor de las personas cuidadoras. La atención que presten se ajustará a las necesidades concretas de las personas usuarias y sus cuidadores o cuidadoras.

2. Centros nocturnos destinados a personas en situación de vulnerabilidad social. Proporcionan alojamiento temporal a personas sin domicilio, como transeúntes, personas sintecho o migrantes, que se encuentran en situación de especial vulnerabilidad social. Se deberán proveer prestaciones diurnas de carácter complementario orientadas tanto a la atención de necesidades básicas, alimentación, higiene y aseo, como a la atención psicosocial, información, orientación y asesoramiento de acuerdo con la carta de servicios del centro.

Los reglamentos de régimen interior regularán la disponibilidad y condiciones de uso de las prestaciones complementarias de estos centros, así como la temporalidad del alojamiento.

Sección Cuarta. Centros residenciales

*Artículo 43. Centros residenciales*

De acuerdo con el perfil de las personas usuarias que atienden, los centros residenciales pueden ser:

1. Centros residenciales de carácter convivencial. Son centros destinados al alojamiento temporal o estable de personas con un nivel de autonomía suficiente, de modo que con los apoyos necesarios pueden adquirir responsabilidades de autogestión y toma de decisiones, comprender, aceptar y cumplir las normas de convivencia y funcionamiento del centro, así como participar en una dinámica de relación y convivencia autónoma. Su finalidad es propiciar la mayor autonomía y desarrollo personal y la mayor inclusión social en el entorno de las personas usuarias.

Constan de un mínimo de 6 plazas y un máximo de 8, que podrá llegar hasta las 10 plazas cuando alguna de las personas usuarias tenga hijos o hijas menores de edad a su cargo y las características del inmueble lo permitan. Son centros asimilables a viviendas, hogares o pisos y se caracterizan por estar ubicados en fincas urbanas o inmuebles dentro de la trama urbana y el entorno sociocomunitario de una población, en un lugar cercano al de procedencia de las personas usuarias, salvo que por su seguridad sea necesario otro emplazamiento, tendrán régimen parcialmente autogestionado, tanto en el manejo de sus propias capacidades y recursos personales y sociales, como en la realización de las tareas domésticas, la gestión de la vivienda y la inclusión social en el entorno comunitario. Un mismo edificio no podrá albergar más de uno de estos centros residenciales, a fin de preservar el anonimato de las personas usuarias y favorecer su inclusión social.

Las personas usuarias de estos centros deberán ser mayores de edad legal, excepto en los hogares destinados a atender a personas menores de edad en situación de desamparo, o cuando tengan hijos o hijas menores a cargo. Estas personas, en caso de estar provistas de medidas judiciales de apoyo en el ejercicio de su capacidad jurídica, deberán presentar un perfil homogéneo.

2. Residencias. Son centros destinados al alojamiento estable de personas que necesitan apoyo y atención psicosocial de forma continuada y sostenida en el tiempo para realizar las actividades básicas o instrumentales de la vida diaria. Constan de un mínimo de 8 plazas y un máximo de 120 y se estructuran en módulos convivenciales, en función de la tipología de cada centro. Se estructurarán en módulos convivenciales con un máximo de 15 plazas cada uno. La configuración del espacio de cada módulo permitirá la vida habitual y normalizada de las personas y deberá evitar su segregación por diagnósticos clínicos.

En todo caso, las personas usuarias de estos centros deberán pertenecer a un mismo ámbito de intervención en servicios sociales, ser mayores de edad legal, excepto en los recursos destinados a atender a personas menores de edad en situación de desprotección o en conflicto con la ley.

3. Centros residenciales de carácter singular. Son centros que tienen como objetivo la observación y el análisis de la situación de las personas usuarias, previamente a su derivación a un servicio o centro de la red ordinaria del sistema. La estancia de las personas usuarias en estos centros estará reglada y tendrá, necesariamente, una duración limitada.

*Artículo 44. Modalidades de centros residenciales de carácter convivencial*

En función de la intensidad de apoyo que requieren las personas usuarias, se distinguen las siguientes modalidades de centros residenciales de carácter convivencial:

1. Sin apoyo. Cuando las personas usuarias no requieran apoyo profesional específico para el manejo de sus asuntos personales y sociales, la realización de las tareas domésticas o la gestión de la vivienda, de manera que sus necesidades puedan ser atendidas por el Equipo de Intervención Social de los Servicios Sociales de Atención Primaria u otros recursos del sistema.

2. De apoyo limitado. Cuando las personas usuarias requieran de un apoyo profesional mínimo o intermitente, tanto en el manejo de sus asuntos personales y sociales, como en la realización de las tareas domésticas y la gestión de la vivienda.

3. De apoyo extenso. Cuando las personas usuarias requieran de un apoyo profesional permanente, tanto en el manejo de sus asuntos personales y sociales, como en la realización de las tareas domésticas y la gestión de la vivienda.

*Artículo 45. Hogares de carácter convivencial para personas menores de edad.*

Los hogares destinados al acogimiento de niños, niñas y adolescentes serán, preferentemente, de carácter convivencial de acogimiento general, en todo caso, de apoyo extenso.

*Artículo 46. Modalidades de plaza de residencias*

Con el fin de dotar de mayor flexibilidad a las residencias para que estas puedan atender a personas en situación de dependencia y en función de sus necesidades individuales, se establecen dos modalidades de plaza, temporal, cuando la ocupación tenga un límite de tiempo predeterminado, y plaza permanente cuando la ocupación no tenga un límite de tiempo predeterminado.

Sección quinta. Características especiales de los centros

*Artículo 47. Centros de servicios sociales de carácter sociosanitario.*

1. Tendrán carácter sociosanitario los centros de servicios sociales orientados a dar respuesta a situaciones de necesidad compleja que requieran una intervención de naturaleza mixta, social y sanitaria, de manera simultánea o secuencial, en cualquier caso, complementaria y estrechamente articuladas. La intervención social y sanitaria estarán imbricadas en un único proceso. Los servicios estarán incluidos en la misma cartera. El personal formará parte del mismo equipo profesional, que trabajará de forma interdisciplinar y bajo el principio de unidad de acción.

2. Tendrán la consideración de centros de servicios sociales de carácter sociosanitario los centros residenciales y de atención diurna o nocturna dirigidos a las personas mayores, personas con diversidad funcional y personas con problemas de salud mental, de conformidad con lo establecido en los anexos II y III de este decreto.

3. Los titulares de los centros regulados en este decreto deberán contar con las autorizaciones sanitarias que correspondan, de acuerdo con lo establecido en la normativa vigente del Consell de la Generalitat Valenciana sobre autorización sanitaria y el Registro Autonómico de Centros, Servicios y Establecimientos Sanitarios o norma que la sustituya. Asimismo, deberán disponer, en su caso, de un sistema de eliminación de residuos sanitarios y no sanitarios acorde con lo establecido en la normativa vigente.

4. Se articularán las medidas necesarias para que el sistema de servicios sociales y el sistema de sanidad intercambien información, tengan acceso compartido a la historia clínica, el intercambio de información social, el acceso a recetas electrónicas, la gestión de pruebas complementarias, la interconsulta, la coordinación y revisión de casos, así como la implantación de la tecnología que automatice estos procesos de acuerdo con el desarrollo de la historia social única.

5. Los centros de servicios sociales de carácter sociosanitario contarán con un profesional de enlace, preferentemente sanitario, para la coordinación funcional con el sistema sanitario.

*Artículo 48. Centros de servicios sociales de carácter socioeducativos*

1. Las residencias socioeducativas son centros de carácter residencial y educativo destinados a la ejecución de las medidas judiciales de internamiento y permanencia de fines de semana en la Ley orgánica 5/2000, de 12 de enero, reguladora de la responsabilidad penal de los menores. Son centros específicos para personas menores de edad en conflicto con la ley.

2. Las residencias socioeducativas terapéuticas son centros de carácter residencial y educativo destinados a la ejecución de medidas judiciales de internamiento terapéutico en régimen abierto, semiabierto y cerrado, según lo previsto Ley orgánica 5/2000, de 12 de enero.

3. Los centros socioeducativos tienen como finalidad la consecución de una convivencia ordenada, que haga posible tanto la promoción y el proceso educativo de los adolescentes y jóvenes, como el desarrollo de los diferentes programas individualizados de ejecución de las medidas y el ejercicio de las funciones de su guarda y custodia. A tal efecto, el reglamento de régimen interior hará confluir protección y ejecución de las medidas.

4. Estos centros dispondrán de servicios escolares y sanitarios, lo que no impedirá la implantación de programas para el uso gradual de los servicios del sistema educativo y sanitario ordinario, de acuerdo con la evolución del proceso educativo y rehabilitador de la persona menor de edad ingresada.

5. La organización y funcionamiento de estos centros se regirá por los principios de actuación del artículo 160 de la Ley 26/2018 de derechos y garantías de la infancia y la adolescencia.

*Artículo 49. Centros de servicios sociales de carácter complementarios*

1. Son centros complementarios aquellos que atienden a personas usuarias del mismo ámbito de actuación en servicios sociales, aunque con características, necesidades y perfiles distintos, por lo que están adscritos a diferentes niveles funcionales o presentan modalidades distintas de atención. Sus instalaciones podrán compartir las áreas correspondientes a los servicios generales (lavandería, cocina, limpieza...), pero deberán conservar espacios propios para el desarrollo de sus programas funcionales.

2. Para su autorización, deberán reunir los requisitos exigidos a cada uno de los centros de acuerdo con su tipología y disponer, además de:

a) Una memoria justificativa en la que se detallen los motivos por los que se solicita la autorización de este tipo de centro.

b) Un proyecto de utilización de espacios que describa las dependencias e instalaciones destinadas a cada uno de los centros que lo integran, con indicación de los medios previstos para mantener comunicados los espacios compartidos e incomunicados los no compartidos.

c) Un proyecto de gestión en el que se detallen los servicios propios de cada centro y los          compartidos.

3. La inscripción registral de los centros complementarios se efectuará de forma simultánea dos inscripciones distintas cada uno en su nivel funcional correspondiente. Aunque se hará constar en cada una de las inscripciones su centro complementario.

*Artículo 50. Centros con servicios deslocalizados*

1. Cuando las características geográficas o sociodemográficas de un área o departamento dificulten el acceso de las personas usuarias a un centro, o la contratación de personal trabajador para la prestación del servicio, o no haya personas usuarias suficientes para cubrir las plazas, un mismo centro podrá proveer sus servicios en puntos de atención situados en distintas poblaciones. Los centros que dispongan de servicios deslocalizados deberán reunir para su autorización los requisitos exigibles en función de su tipología y disponer, además de:

a) Una memoria justificativa en la que se detallen los motivos por los que se solicita la autorización de este tipo de centro.

b) Un proyecto de utilización de espacios que describa las dependencias e instalaciones del centro y de cada uno de los puntos de atención.

c) Un proyecto de gestión en el que se detallen los servicios propios del centro y de cada punto de atención, y los medios previstos para proveerlos.

2. En la inscripción registral del centro, que deberá realizarse en el nivel funcional y la tipología correspondiente, se hará constar dicha circunstancia.

*Artículo 51. Centros de tipología mixta*

1. Son centros de tipología mixta aquellos que reúnen en unas mismas instalaciones dos o más centros de atención a personas usuarias de diferentes ámbitos de actuación en servicios sociales. El proyecto global de intervención social de estos centros será adecuado para cada grupo de personas usuarias y deberá garantizar su compatibilidad.

2. No tendrán la consideración de centros de tipología mixta aquellos que reúnan en unas mismas instalaciones dos o más centros de atención a personas usuarias del mismo ámbito de actuación, en cuyo caso se considerarán centros complementarios de los previstos en el artículo 49 de este decreto.

3. Los centros de tipología mixtos tendrán carácter excepcional y solo se justificarán en la existencia de zonas geográficas cuya baja densidad de población, alta dispersión geográfica y riesgo elevado de despoblación dificulta la creación de centros de otras tipologías.

4. Para la autorización de un centro mixto será preceptivo, además de lo establecido en el Decreto 59/2019, presentar ante el órgano administrativo competente:

a) Un proyecto global que justifique la necesidad de autorizar cada uno de los centros que van a formar parte del centro de tipología mixta y detalle las prestaciones y servicios que va a proveer cada uno de ellos, así como la metodología a emplear. El proyecto incluirá, para cada uno de ellos, las plantillas de personal, concretando las figuras profesionales y su ratio, así como los programas, protocolos y registros de los que dispondrá.

b) Un proyecto de utilización de espacios que describa las dependencias e instalaciones destinadas a cada uno de los centros, con indicación de los medios previstos para mantener comunicados los espacios compartidos e incomunicados los no compartidos.

c) Un proyecto de gestión en el que se detallen los servicios propios de cada centro y los compartidos.

*Artículo 52. Centros de carácter experimental o innovador*

1. Son centros de servicios sociales de carácter experimental o innovador aquellos que desarrollan modalidades alternativas o innovadoras de atención, distintas a los que se encuentran reguladas en este decreto.

2. Para acogerse a esta modalidad de servicio o centro se requiere, además de lo establecido en el Decreto 59/2019, presentar ante el órgano administrativo competente:

a) Un proyecto global justificativo de su necesidad que detalle el perfil de las personas usuarias, las prestaciones y servicios que prevé desarrollar y la metodología que va a emplear. El proyecto incluirá una propuesta organizativa, la plantilla de personal especificando las figuras profesionales y sus ratios, así como los programas, protocolos y registros de los que dispondrá.

b) Un proyecto de gestión y viabilidad que exponga las fuentes de financiación en que se va a sustentar.

c) Un proyecto de evaluación con indicadores que permitan una evaluación continua y otra final.

3. De conformidad con el párrafo segundo del apartado 4 de la disposición adicional cuarta del Decreto 59/2019, la evaluación cualitativa prevista en el mismo será realizada por el centro directivo de la conselleria de servicios sociales con competencias en la materia sobre la que va a actuar el centro; el órgano administrativo previsto en el artículo 125 de la Ley 3/2019 u órgano que lo sustituya y el órgano administrativo encargado de la función inspectora, pudiéndose recabar pronunciamiento a la oficina técnica de proyectos y obras.

4. Al autorizar estos centros se adscribirán al nivel funcional correspondiente de acuerdo con el objeto del centro, el ámbito de actuación y el perfil de las personas usuarias y se ubicarán en la correspondiente demarcación territorial.

*Artículo 53. Viviendas colaborativas*

De conformidad con el artículo 36.1.w) de la Ley 3/2019, las viviendas colaborativas son centros dotados de equipamiento de carácter colectivo que pueden integrarse en un edificio de viviendas o en un edificio singular, dirigido a personas con buen nivel de autonomía personal que deciden vivir de forma conjunta. Se basa en un modelo de convivencia que conjuga la autopromoción y la autogestión con espacios a compartir y tareas y actividades comunes. Las personas usuarias de estas viviendas podrán solicitar y obtener las prestaciones que les correspondan para la preservación de la autonomía personal.

TITULO II

DE LA ATENCIÓN PRIMARIA

CAPÍTULO I

La atención primaria

*Artículo 54. La atención primaria*

1. La atención primaria es el nivel y ámbito de intervención profesional de los servicios sociales orientado a garantizar una atención de carácter integral a las personas en sus contextos convivenciales y comunitarios, con el objeto de salvaguardar sus derechos sociales, promover la mayor autonomía y desarrollo personal posible, prevenir y remover las causas que puedan obstaculizar o vulnerar esta autonomía, atender las situaciones de necesidad y fomentar la convivencia, la cohesión y la inclusión social. El fin último de este nivel de atención es, pues, mantener a las personas en sus entornos sociofamiliares, promocionando sus capacidades personales y asistiendo las situaciones de vulnerabilidad o necesidad.

2. Los servicios de atención primaria se caracterizan por su cercanía y accesibilidad a la ciudadanía, flexibilidad y plasticidad en su organización y polivalencia de sus prestaciones. Tienen carácter universal, un enfoque comunitario y son el primer referente en las funciones de información, asesoramiento, prevención, diagnóstico e intervención, entendidas como los ejes estructuradores de este nivel de atención.

3. La atención primaria se constituye en un nivel de atención dentro del cual se distinguen dos niveles de actuación: la atención primaria de carácter básico y la atención primaria de carácter específico. Cada nivel tiene características propias, si bien son complementarios e interdependientes y forman una unidad sistémica en su funcionamiento.

*Artículo 55. Articulación y coordinación de la intervención social en los dos niveles de actuación de la atención primaria*

1. La intervención social tiene un carácter esencialmente integral y, por ello, interdisciplinar. Se diseñará según los principios recogidos en el artículo 68 de la Ley 3/2019, desde un enfoque centrado en la persona a lo largo de su ciclo vital, a partir de una valoración integral de las necesidades, una evaluación conjunta de las actuaciones, previendo la simultaneidad con otros sistemas de protección social y garantizando la participación de la persona en el proceso de intervención.

2. La intervención social se hará sobre el principio de la unidad de acción de manera que las diferentes personas profesionales que intervengan sean del mismo o de distinto nivel de actuación, lo harán sobre un mismo planteamiento y unos mismos instrumentos técnicos, que permitan la coherencia de los procesos y la trazabilidad de las decisiones.

3. Con carácter general, el inicio de cualquier intervención se propone, se planifica y se realiza en la atención primaria de carácter básico, siendo en este nivel de actuación donde se diseña el PPIS inicial. La persona profesional de referencia prevista en el artículo 69 de la Ley 3/2019, formará parte del equipo de intervención social y será la encargada de la coordinación, seguimiento y evaluación de todas las actuaciones profesionales que conlleve el PPIS.

4. Si desde la atención primaria de carácter básico se valora que la intervención planificada requiere el refuerzo de algún servicio de la atención primaria de carácter específico, se derivará a este nivel de actuación, con indicación expresa de los objetivos a alcanzar, con independencia de que la atención primaria de carácter específico establezca los suyos propios.

5. Cuando la intervención se bifurque entre la atención primaria de carácter básico y la atención primaria de carácter específico se considerará como una intervención simultánea e interprofesional y, necesariamente, coordinada. No obstante, el primer nivel de actuación supervisará y velará el cumplimiento de los objetivos del PPIS, que podrán ser modificados a partir de esta intervención conjunta. Cuando el acceso al sistema no sea a través de la atención primaria de carácter básico, el recurso de acceso tendrá que efectuar las correspondientes notificaciones al EIS de la zona y establecer la oportuna coordinación con el mismo, de acuerdo con la normativa que se desarrolle al respecto.

6. Para garantizar la coordinación de la intervención interprofesional entre los niveles de actuación básica y específica, se utilizarán los mismos instrumentos técnicos, de manera que existirá una historia social única y un único PPIS, de conformidad con lo establecido en los artículos 73 a 78 de la Ley 3/2019.

*Artículo 56. Servicios de atención primaria*

1. Los servicios de atención primaria despliegan y desarrollan las prestaciones previstas en el catálogo de prestaciones del SPVSS y aquellas que puedan desarrollarse mediante decreto del Consell. Se distinguen:

a) Servicios de naturaleza básica: tienen un carácter universal, generalista y polivalente y constituyen el nivel de atención primaria básica.

b) Servicios de naturaleza específica: se caracterizan por la singularidad de la atención e intervención requeridas y constituyen el nivel de atención primaria específica.

CAPITULO II

La atención primaria de carácter básico.

Centros, servicios y programas

*Artículo 57. La atención primaria de carácter básico*

1. La atención primaria de carácter básico garantiza:

a) El acceso universal al SPVSS en condiciones de igualdad.

b) La información, orientación y asesoramiento a toda la población, así como la valoración y diagnóstico de la persona, familia o unidad de convivencia y del entorno comunitario.

c) La detección y prevención de las causas de vulnerabilidad social.

d) La designación de la persona profesional de referencia.

e) La apertura de la historia social única.

f) El diseño y primera propuesta del PPIS, así como su implementación, coordinación, seguimiento y evaluación.

g) Las posibles derivaciones hacia otros niveles de actuación o atención.

h) La intervención profesional, tanto centrada en las personas, sus entornos y contextos relacionales, así como de carácter comunitario.

2. El equipo de profesionales de la atención primaria básica constituye el núcleo de intervención del SPVSS. Está compuesto por un Equipo de Intervención Social (EIS) y por unidades de igualdad, de apoyo jurídico y de apoyo administrativo. Los EIS son los garantes de la continuidad y coherencia de los PPIS, de manera que cualquier derivación de los servicios de atención primaria de carácter básico a los servicios de la atención primaria de carácter específico o atención secundaria tendrá siempre carácter de intervención interprofesional.

3. El EIS de la atención primaria de carácter básico es una unidad funcional que se organiza en razón del objeto de la intervención y la cualificación de las personas profesionales que lo integran.

*Artículo 58. Servicios de atención primaria de carácter básico*

1. De acuerdo con el artículo 18.1 de la Ley 3/2019, la atención primaria de carácter básico se organiza en los siguientes servicios:

a) Servicio de acogida y atención ante situaciones de necesidad social

b) Servicio de Promoción de la autonomía Personal

c) Servicio de inclusión social

d) Servicio de prevención e intervención con las familias

e) Servicio de acción comunitaria

f) Servicio de asesoría técnica específica

g) Unidades de igualdad

2. Los servicios de atención primaria de carácter básico conforman una red articulada e integrada funcionalmente, por lo que no constituyen unidades administrativas, ni pueden organizarse de forma aislada. Estos servicios y espacios de intervención se organizarán de acuerdo con las funciones que establece el artículo 18 de la Ley 3/2019 y las prestaciones recogidas en el catálogo previsto en el artículo 35 de la misma.

3. La definición de estos servicios y la determinación de sus prestaciones y funciones se desarrollan en el anexo I de este decreto.

4. Los servicios de atención primaria de carácter básico son de competencia local propia y se implantarán y desarrollarán mediante la modalidad de gestión directa.

5. El ejercicio y la provisión de las funciones y prestaciones de los servicios de atención primaria de carácter básico corresponde a las personas profesionales de los EIS y de las unidades de igualdad, de apoyo jurídico y administrativo, conforme a lo previsto en los artículos 64 y 65 de la Ley 3/2019 y en el capítulo II del título III del Decreto 38/2020.

*Artículo 59. Programas en la atención primaria de carácter básico*

Las entidades públicas y privadas de iniciativa social o mercantil podrán promover la creación de programas instrumentales de atención primaria de carácter básico para proveer prestaciones propias de este nivel funcional, conforme a lo dispuesto en el anexo I y IV de este decreto. Dichos programas deberán vincularse a servicios y programas estructurales de carácter básico, con los que deberán coordinarse, y tendrán que ser inscritos en el registro, autorizados, y acreditados en su caso, de acuerdo con lo dispuesto en el capítulo IV del título I de este decreto.

*Artículo 60. Implantación territorial de los servicios de atención primaria básica*

Cada zona básica de servicios sociales establecida en el Decreto Mapa de servicios sociales de la Comunitat Valenciana, implantará, desarrollará y garantizará los servicios de este nivel funcional.

De conformidad con el artículo 59 de este decreto, las funciones y prestaciones del conjunto de servicios se desplegarán y organizarán de manera flexible, teniendo en cuenta la composición de los equipos de intervención social, así como las características territoriales y sociodemográficas de la zona básica y la planificación estratégica de carácter zonal.

*Artículo 61. Coordinación de los servicios de atención primaria de carácter básico*

La dirección, gestión y coordinación de los servicios de atención primaria de carácter básico corresponde a la entidad local que gestiona la zona básica de servicios sociales, que deberá designar a una persona del equipo de intervención social para el desempeño de las funciones de dirección, conforme a lo previsto en los artículos 30 y 31 del Decreto 38/2020. La persona titular de la dirección del equipo de profesionales de la zona básica, en el ejercicio de sus funciones de coordinación técnica, deberá observar preceptivamente los acuerdos adoptados por las comisiones previstas en el artículo 38 del Decreto 38/2020.

*Artículo 62. Comisiones de coordinación técnica*

1. Los servicios sociales de atención primaria de carácter básico deben disponer, como mínimo, de tres comisiones de coordinación técnica: una comisión organizativa, una comisión de valoración y seguimiento de prestaciones económicas y una comisión de intervención social, conforme a lo previsto en el Decreto 38/2020.

2. Las comisiones de coordinación técnica serán de naturaleza interdisciplinar. En ellas se adoptarán decisiones relevantes en la aplicación de la normativa, el funcionamiento del propio EIS, así como en lo que respecta a la funcionalidad de la atención primaria de carácter básico, con la atención primaria de carácter específico y con la atención secundaria.

3. La composición y funciones de las comisiones de coordinación técnica se regulan en el Decreto 38/2020.

*Artículo 63. Centros de atención primaria de carácter básico*

1. Son centros de atención primaria de carácter básico los centros sociales.

2. Las entidades locales podrán promover la creación de estos centros conforme a lo dispuesto en el anexo I de este decreto.

CAPÍTULO III

La atención primaria de carácter específico.

Centros, servicios y programas

*Artículo 64. La atención primaria de carácter específico*

1. La atención primaria de carácter específico se caracteriza por la singularidad de la atención e intervención requeridas. Tiene un carácter instrumental respecto de la funcionalidad de la atención primaria de carácter básico, considerándose toda la atención primaria como una unidad sistémica.

2. La finalidad de este nivel de actuación es promover la autonomía y desarrollo personal para mantener a las personas en sus entornos sociofamiliares y favorecer su inclusión social.

3. En este nivel de actuación se desarrolla una intervención profesional más especializada o de mayor intensidad, subordinada a los objetivos del PPIS elaborado por los servicios de la atención primaria de carácter básico, sin perjuicio de aquellos otros objetivos que de manera consensuada incorporen a este plan las personas profesionales de este nivel específico.

4. La intervención de la atención primaria de carácter específico exige una actuación previa de la atención primaria de carácter básico, que podrá requerir su participación en los siguientes casos:

a) Si el plan de intervención requiere un acercamiento más especializado, bien por la naturaleza de la situación, bien porque exige una mayor intensidad o sistematización.

b) Cuando la estrategia de la intervención no haya alcanzado los resultados previstos.

c) Si se precisan recursos para ampliar o completar los itinerarios que posibiliten continuar la intervención en el medio convivencial y comunitario de la persona a través de una respuesta ambulatoria, periódica, crónica o permanente e incluso habitacional, con el fin de prevenir o retrasar la derivación a la atención secundaria.

d) Cuando se requiera un centro que asegure la atención integral y la eficacia de la intervención, adecuándose a las necesidades y circunstancias de la persona mediante una organización flexible en horarios y formas de permanencia.

5. La intervención en la atención primaria de carácter específico requiere de las siguientes condiciones metodológicas:

a) Objetivos y estrategias específicas con técnicas y recursos profesionales o centros especializados.

b) Promoción y apoyo de sus capacidades personales y sociales para que las personas afronten y gestionen sus situaciones vitales y los factores que inciden en su vulnerabilidad con mayor garantía de éxito.

c) Planificación de estrategias de empoderamiento y desarrollo personal o comunitario para favorecer la normalización y la inclusión social. A tal efecto, diseñará e implantará procesos educativos, terapéuticos o rehabilitadores a través de ofertas formativas, ocupacionales, habitacionales e incluso asistenciales, si con ello se previene o retrasa la derivación a recursos propios de la atención secundaria.

d) Elaboración e implantación de proyectos, programas y actuaciones que favorezcan la inclusión social y la prevención de la discriminación de grupos o colectivos específicos.

*Artículo 65. Servicios de atención primaria de carácter específico*

1. De acuerdo con el artículo 18.2 de la Ley 3/2019, la atención primaria de carácter específico se organiza en los siguientes servicios:

a) Servicio de infancia y adolescencia

b) Servicio de atención a las personas con diversidad funcional o discapacidad y específico de personas con problemas crónicos de salud mental

c) Servicio de atención diurna y nocturna

d) Servicio de atención ambulatoria

e) Servicio de alojamiento alternativo

f) Servicio de violencia de género y machista

2. La definición de estos servicios y la determinación de sus prestaciones y funciones se desarrollan en el anexo II de este decreto.

3. Los servicios de infancia y adolescencia, de atención a personas con diversidad funcional o discapacidad y específico de personas con problemas de salud mental crónicos son de competencia local propia y sus programas se implantarán y desarrollarán mediante la modalidad de gestión directa, salvo que en el desarrollo del programa se indique otra modalidad.

4. Los servicios de atención diurna y nocturna, de atención ambulatoria y alojamiento alternativo son competencia de la Generalitat, sin perjuicio de la delegación que, en su caso, pueda efectuarse a las entidades locales, según lo previsto en el artículo 28.1.h) de la Ley 3/2019, y de acuerdo con lo establecido en la Ley 27/2013, de 27 de diciembre, de racionalización y sostenibilidad de la administración local.

5. Los servicios de atención primaria de carácter específico tienen un carácter instrumental respecto a la intervención diseñada por los servicios de atención primaria de carácter básico. Esto implica:

a) El acceso a los servicios de atención primaria de carácter específico se realizará mediante derivación de los servicios de atención primaria de carácter básico, excepto aquellos centros o servicios que permitan un acceso directo, o se trate de excepciones que deberán ser motivadas, sin perjuicio de los procedimientos establecidos por la Ley 39/2006 y su desarrollo reglamentario tanto estatal como autonómico para acceder a los servicios del catálogo para personas en situación de dependencia.

b) La derivación a un servicio de atención primaria de carácter específico se realizará siempre con indicación de sus objetivos y de los plazos previstos para su consecución, que deberán incorporarse al PPIS a fin de preservar la unidad de acción con los servicios de atención primaria de carácter básico. En estos casos, la intervención de ambos niveles de actuación se entenderá simultánea e interprofesional, con independencia de que la intervención de los servicios de atención primaria de carácter específico adquiera mayor intensidad en momentos determinados del proceso.

c) Los servicios de atención primaria de carácter específico deberán coordinarse con los servicios de atención primaria de carácter básico para la planificación de programas destinados a prevenir situaciones de vulnerabilidad o exclusión social y favorecer la inclusión de los grupos vulnerables.

6. Los servicios de atención primaria de carácter específico son compatibles entre sí, de manera que una misma persona usuaria o unidad de convivencia puede ser beneficiaria de prestaciones provistas simultáneamente por diferentes centros, servicios o programas.

*Artículo 66. Articulación de la unidad sistémica desde la atención primaria específica*

Los niveles de actuación básica y específica de la atención primaria forman parte de una misma unidad sistémica, que se articulará de la siguiente manera:

1. La persona profesional de referencia valorará la necesidad de la derivación y la propondrá a la atención primaria específica, con indicación expresa de los objetivos que se pretenden alcanzar.

A solicitud de la persona profesional de referencia, del equipo de intervención social o de la persona que ostente la dirección de zona, la derivación a la atención primaria de carácter específico será acordada por la comisión técnica de intervención social. La referida comisión también evaluará el caso cuando haya desacuerdo entre la prescripción profesional y la persona usuaria o su curador/a.

Esta derivación dará lugar a una intervención interprofesional simultánea, conforme al principio de unidad de acción, y no constituirá en ningún caso una delegación.

En los casos de violencia de género y machista, la derivación a los alojamientos alternativos de la atención primaria de carácter específico podrá realizarla el servicio de violencia de género o machista que lo comunicará posteriormente a la profesional de referencia y se inicia o ajustará la historia social única de acuerdo con la normativa que la desarrolle.

2. La atención primaria de carácter básico participará en la elaboración de la estrategia de intervención de la atención primaria de carácter específico y realizará el seguimiento de sus actuaciones a través de procedimientos de coordinación eficaces y un uso consecuente de las redes sociales y sistémicas disponibles.

3. El servicio o centro receptor asumirá la derivación de forma explícita, con el compromiso de mantener actualizada la historia social única de la persona usuaria. Se acordarán y determinarán los dispositivos y técnicas de coordinación, así como los formatos para el traslado de información.

4. Las personas profesionales de la atención primaria de carácter específico reelaborarán el PPIS de la persona usuaria en colaboración con la propia persona, la persona profesional de referencia de la atención primaria de carácter básico o, en su caso, con la persona profesional designada por la comisión de intervención social.

5. La reelaboración del PPIS exigirá revisar sus objetivos y acordar sus estrategias de intervención, por lo que las personas profesionales de la atención primaria de carácter específico, en colaboración con las personas profesionales de la atención primaria de carácter básico, deberán realizar una nueva valoración de la situación de la persona usuaria, actualizando, en su caso, el diagnóstico.

6. Cuando la intervención de la atención primaria de carácter específico se desarrolle en el núcleo familiar o unidad de convivencia de la persona usuaria, la reelaboración del PPIS se realizará de manera conjunta y complementaria con la atención primaria de carácter básico.

7. En la planificación de la intervención se fijarán objetivos claros y una estrategia que detalle los instrumentos y técnicas profesionales a implementar, así como la concurrencia, en su caso, de otras estrategias de intervención, buscando el máximo de sinergias posibles.

8. Tanto en la planificación como en la implementación de las estrategias, se dispondrá de la red de recursos del área, así como de la red intersistémica.

9. Tras el diseño de la intervención, las personas profesionales del recurso de la atención primaria de carácter específico procederán a su implantación. Se planificará una valoración continua de la intervención, así como un reajuste constante de la estrategia, de lo que se irá informando a la persona profesional de referencia de la atención primaria de carácter básico.

10. Los objetivos, estrategia, instrumentos y técnicas de la intervención serán evaluados de forma conjunta con la atención primaria de carácter básico.

11. En concordancia con lo establecido en el artículo 77 del presente decreto, la atención primaria de carácter específico podrá proveer a las personas usuarias de los centros residenciales de la atención secundaria de las prestaciones complementarias previstas para los centros, servicios o programas con el objetivo de favorecer el retorno de la persona usuaria a su entorno sociofamiliar o conseguir su inserción e inclusión social, de acuerdo con lo previsto en su PPIS. Estas medidas deberán ser adoptadas en coordinación con los servicios correspondientes de la atención primaria de carácter básico y, en todo caso, con la persona profesional de referencia.

*Artículo 67. Implantación territorial de los servicios de atención primaria de carácter específico*

1. Cada área de servicios sociales establecidas en el Mapa de servicios sociales de la Comunitat Valenciana, implantará, desarrollará y garantizará los servicios de este nivel funcional.

2. Sobre la base de la zonificación y de la mapificación realizadas por la conselleria competente en materia de servicios sociales, según lo dispuesto en los capítulos II y IV respectivamente del Decreto Mapa, se determinará la correcta implantación de los servicios de atención primaria de carácter específico en todo el territorio, teniendo en cuenta las características territoriales y sociodemográficas del área y la planificación estratégica de ámbito autonómico.

*Artículo 68. Coordinación de los servicios de atención primaria de carácter específico*

1. La dirección, gestión y coordinación técnica de los servicios de atención primaria de carácter específico del área se realizará conforme a lo establecido en el artículo 11 del Decreto Mapa.

2. La persona supervisora del departamento contará con la colaboración de las personas directoras de las áreas de su demarcación para el desempeño de las tareas de supervisión.

*Artículo 69. Centros de atención primaria de carácter específico*

Son centros de atención primaria de carácter específico:

1. Centros diurnos de carácter preventivo y/o ambulatorio: centros de desarrollo infantil y atención temprana, puntos de encuentro familiar, centros mujer, centros de envejecimiento activo, centros de recuperación e inserción sociolaboral, centros de rehabilitación, autonomía personal y participación social.

2. Centros de día: centros de día de apoyo convivencial y educativo, centros de día para mayores dependientes, centros de día para personas con diversidad funcional o discapacidad, centros de día para personas con problemas de salud mental, centros ocupacionales y centros de día de inserción sociolaboral.

3. Centros nocturnos: alojamientos familiares temporales de estancias reducidas y albergues.

4. Centros residenciales de carácter convivencial: viviendas sin apoyo comunitarias; sin apoyo de transición para mujeres víctimas de violencia de género y machista; de apoyo limitado o intermitente para personas con diversidad funcional o discapacidad intelectual, para personas con problemas de salud mental; hogares de emancipación para jóvenes, para mujeres con autonomía, para personas en situación o riesgo de exclusión; viviendas de apoyo extenso para personas con diversidad funcional o discapacidad intelectual y para personas con problemas de salud mental.

*Artículo 70. Creación de programas y centros de iniciativa pública y privada en la atención primaria de carácter específico*

1. Todas las entidades, públicas o privadas, podrán promover el desarrollo de programas o la creación de centros de atención primaria de carácter específico para la provisión de prestaciones y funciones propias de este nivel funcional, de acuerdo con el anexo II de este decreto.

Dichos programas y centros deberán vincularse y coordinarse con servicios de atención primaria de carácter específico, y tendrán que ser autorizados o acreditados en el Registro general de titulares de actividades, de servicios y centros de servicios sociales de la Comunitat Valenciana, de acuerdo con el capítulo IV del título I de este decreto y con el Decreto 59/2019. Los programas que no requieran autorización por no tener un carácter regular o permanente deberán inscribirse igualmente en este mismo registro.

2. Los programas y centros de naturaleza específica deberán estar acreditados para poder formar parte o proveer prestaciones del catálogo de prestaciones del SPVSS, según el procedimiento y requisitos previstos en el Decreto 59/2019, así como en su normativa de desarrollo y en el presente decreto.

CAPÍTULO IV

Servicios para la Autonomía Personal

y la Atención a la Dependencia

*Artículo 71. Servicios para la Autonomía Personal y la Atención a la Dependencia*

1. De acuerdo con la normativa aplicable, el Sistema para la Autonomía Personal y Atención a la Dependencia está integrado por los siguientes servicios:

a) Servicio de prevención de las situaciones de dependencia y promoción de la autonomía personal

b) Servicio de teleasistencia

c) Servicio de ayuda a domicilio

d) Servicio de centro de día y de noche

e) Servicio de atención residencial

2. A efectos de lo dispuesto en este decreto, los servicios de prevención de las situaciones de dependencia y promoción de la autonomía personal, teleasistencia y ayuda a domicilio se adscribirán a la atención primaria de carácter básico y específico; el servicio de centro de día y de noche, a la atención primaria de carácter específico; y el servicio de atención residencial, a la atención secundaria.

TÍTULO III

DE LA ATENCIÓN SECUNDARIA

CAPÍTULO I

La atención secundaria

*Artículo 72. La atención secundaria*

1. La atención secundaria se configura como el segundo nivel de atención para la provisión de prestaciones y servicios especializados que refuercen la atención primaria, cuando la situación personal y/o social de la persona usuaria requiera una intervención integral de mayor intensidad que haga necesario distanciar a la persona de su núcleo vital de convivencia y de su contexto social. Tal intervención comporta atención profesional especializada en todos los ámbitos de la vida cotidiana sostenida en el tiempo.

2. La atención secundaria puede tener, también, un carácter de apoyo personal, como en el caso de las personas menores de edad o las mujeres víctimas de violencia de género o machista. La intervención, en estos supuestos, tendrá como objetivo el retorno de la persona usuaria a sus condiciones de vida normalizadas, por lo que tendrá un carácter temporal y requerirá, necesariamente, una estrecha coordinación con la atención primaria.

*Artículo 73. Objetivos de la intervención en la atención secundaria*

Son objetivos de la intervención en la atención secundaria:

1. Proveer una atención integral a través de servicios residenciales que, además de cubrir las necesidades de alojamiento y manutención, proporcione los apoyos físicos, psíquicos, educativos, terapéuticos, comunicativos y sociales para la inclusión, facilitando cualquier tipo de rehabilitación y, en su caso, atención sociosanitaria.

2. Propiciar el mayor grado de vida independiente, manteniendo, rehabilitando y promocionando las capacidades personales, así como su autonomía y desarrollo personal.

3. Mantener los vínculos de las personas usuarias con las personas de su familia o unidad de convivencia y con las personas allegadas de su entorno comunitario.

4. Garantizar el carácter interdisciplinar de las intervenciones mediante el trabajo en red con las personas profesionales del SPVSS y de otros sistemas de protección social.

5. Respetar la libre elección de la persona usuaria de entre los recursos existentes, teniendo en cuenta en todo caso la proximidad de su domicilio, salvo que exista una resolución judicial o se den condiciones educativas, psicológicas o sociales que lo desaconsejen.

*Artículo 74. Características de la atención secundaria*

1. La atención secundaria deberá preservar y fomentar la capacidad de decisión y elección de las personas usuarias, como expresión de su derecho a participar en la elaboración de los procesos de intervención social que les afecten.

2. Se protegerán y favorecerán los vínculos personales y sociales de las personas usuarias, promoviendo el contacto con personas familiares y allegadas, y fomentando su participación y la de sus familiares en la gestión de la convivencia.

3. Las condiciones de vida de las personas usuarias en los centros de atención secundaria tomarán como referencia su vida anterior, reduciendo al máximo los efectos negativos que el ingreso puede representar para ellas y sus familias. Tanto los servicios de atención especializada como los de alojamiento, restauración, limpieza de instalaciones o lavandería estarán sometidos a criterios de calidad.

4. La atención secundaria tendrá una orientación preventiva, rehabilitadora, terapéutica y educativa, de manera que su principal objetivo será la conservación o la rehabilitación de las capacidades de las personas usuarias con el fin de favorecer su regreso a los entornos familiares o convivenciales de procedencia o, en su caso, la consecución del mayor grado de autonomía posible en el contexto residencial.

5. La atención residencial se guiará por el principio de benevolencia, de manera que los esfuerzos irán dirigidos a procurar el bienestar de la persona usuaria y evitarle, en lo posible, el sufrimiento. Al mismo tiempo, se fomentarán las capacidades latentes de las personas para activar su propia iniciativa y responsabilidad. Cualquier actuación de apoyo, ayuda o asistencia a las personas usuarias deberá salvaguardar su dignidad.

*Artículo 75. Coordinación de la atención secundaria, complementariedad y colaboración entre niveles de atención*

La atención primaria y la atención secundaria son niveles de atención complementarios, de carácter continuo, integrado y sinérgico, tal y como establece el artículo 14 de la Ley 3/2019. De acuerdo con ello:

1. Ambos niveles son permeables, en función del proceso vital de la persona y de su PPIS. Sus prestaciones y servicios podrán ser complementarios.

2. Tendrá que asegurarse un trabajo de colaboración interprofesional e institucional entre los dos niveles de atención a través de reuniones técnicas y acuerdos conjuntos para cada caso concreto y en todo caso estableciendo una metodología de trabajo en red.

3. Cuando las personas tengan que volver a su contexto vital o tengan que rehacerlo, la atención primaria y la atención secundaria buscarán sinergias en su actuación. La persona profesional de referencia asegurará en estos casos que desde la atención primaria se prosiga la intervención social en el núcleo familiar o social de referencia, o se busquen alternativas residenciales para la vuelta de la persona usuaria, de forma que se asegure la trazabilidad.

4. Las personas usuarias podrán disponer de una persona profesional de referencia en el ámbito de la atención secundaria, será obligatoria su designación cuando no se prevea el retorno al contexto vital. Las personas de referencia en ambos niveles de atención actuarán de manera coordinada.

*Artículo 76. Funciones de la atención secundaria*

De acuerdo con el artículo 19 de la Ley 3/2019, son funciones de los servicios sociales de atención secundaria:

1. Valoración y diagnóstico especializado de la situación de la persona usuaria, en colaboración con la atención primaria.

2. Adaptación o, en su caso, elaboración del PPIS, en colaboración con la atención primaria, siempre que se considere necesario planificar estrategias conjuntas o complementarias y buscando, en todo caso, la sinergia en sus actuaciones. Cuando se contemple como objetivo el retorno de la persona usuaria con su familia o núcleo de convivencia, la atención secundaria deberá colaborar activamente en su consecución.

3. Actualización de la historia social única de la persona usuaria.

4. Provisión a la persona usuaria de una atención residencial integral.

5. Coordinación con la atención primaria mediante el contacto regular con la persona profesional de referencia.

6. Gestión, coordinación y valoración de las prestaciones de la atención secundaria, así como aquellas de atención primaria que sean compatibles.

CAPÍTULO II

Centros residenciales de atención secundaria

*Artículo 77. Centros residenciales de atención secundaria*

1. Los centros residenciales de atención secundaria son competencia de la Generalitat Valenciana.

2. Son centros residenciales de atención secundaria:

a) Los centros residenciales de carácter convivencial incluidos en el apartado 3 del presente artículo, no podrán tener más de ocho plazas, o más de diez cuando se trate de personas usuarias adultas con hijos e hijas.

b) Las residencias, que no podrán tener más de ciento veinte plazas.

c) Los centros residenciales de carácter singular. Los centros de emergencia para mujeres víctimas de violencia de género o machista no podrán tener más de 15 plazas. Las residencias de recepción de niños, niñas y adolescentes no podrán tener más de 30 plazas.

3. Son centros residenciales de carácter convivencial, las viviendas de intervención para mujeres víctimas de violencia de género y machista, viviendas para mujeres víctimas de trata y prostitución, y los hogares de acogimiento general para niños, niñas y adolescentes.

4. Son residencias, los centros de recuperación integral para mujeres víctimas de violencia de género y machista, las residencias de acogimiento general para niños, niñas y adolescentes, las residencias de acogimiento específicas para adolescentes y jóvenes con problemas graves de conducta, las residencias socioeducativas para personas menores de edad en conflicto con la ley, las residencias para personas con problemas de salud mental, las residencias para personas con diversidad funcional intelectual, las residencias para personas con diversidad funcional física y las residencias para personas mayores.

5. Son centros residenciales de carácter singular, los centros de emergencia para mujeres víctimas de violencia de género o machista y los centros de recepción de niños, niñas y adolescentes.

6. La definición de cada uno de estos centros y la determinación de sus funciones y prestaciones se desarrollan en el anexo III del presente decreto.

*Artículo 78. Creación de centros de atención secundaria*

1. Las entidades públicas y privadas, de iniciativa social o mercantil, podrán promover la creación de centros para proveer prestaciones de los servicios sociales de atención secundaria, de acuerdo con las indicaciones contenidas en el anexo III de este decreto. Estos centros deberán ser autorizados e inscritos en el registro general de titulares de actividades, de servicios y centros de servicios sociales de la Comunitat Valenciana, de acuerdo con lo dispuesto en el capítulo VI del título I de este decreto, y en el Decreto 59/2019, así como en su normativa de desarrollo o aquella que la sustituya.

2. Los centros de atención secundaria de iniciativa privada deberán estar acreditados para poder formar parte o proveer prestaciones del catálogo de prestaciones del SPVSS, según el procedimiento y requisitos previstos en el Decreto 59/2019 y en el presente decreto.

*Artículo 79. Implantación territorial de los centros de atención secundaria*

1. El departamento de servicios sociales es la demarcación territorial a la que se adscriben todos los centros de atención secundaria, a excepción de los centros residenciales de carácter singular y los centros socioeducativos, cuyo ámbito es la dirección territorial, y aquellos que explícitamente se nombre en el presente decreto.

2. La implantación territorial de los centros de atención secundaria se llevará a cabo de acuerdo con las normas de zonificación y mapificación adoptadas por la conselleria competente en materia de servicios sociales, conforme a lo dispuesto en el Decreto Mapa.

*Artículo 80. Coordinación de los centros de atención secundaria*

La coordinación de las entidades que gestionen centros y de los centros de iniciativa social con los centros públicos del departamento corresponde a las Direcciones Territoriales de la conselleria competente en materia de servicios sociales, a través de la figura del supervisor o supervisora del departamento. Este deberá garantizar el cumplimiento de las funciones de la atención secundaria previstas en el artículo 19 de la Ley 3/2019, además de coordinar la actividad de las áreas y los centros de atención secundaria de su departamento.

CAPÍTULO III

Acceso a la atención secundaria

*Artículo 81. Formas de acceso a la atención secundaria*

El acceso de una persona usuaria a un centro de atención secundaria podrá efectuarse:

a) Por derivación de la atención primaria

b) Mediante su acceso directo al centro, sin la intervención previa de los servicios sociales de atención primaria.

c) Por orden judicial.

*Artículo 82. Acceso a la atención secundaria por derivación de la atención primaria*

1. El acceso de una persona a un centro residencial de atención secundaria se producirá como consecuencia de su derivación desde la atención primaria de carácter básico, distinguiéndose dos modalidades:

a) Mediante solicitud de la persona interesada de una plaza en un centro residencial, en cuyo caso se valorará la necesidad e idoneidad del ingreso en ese tipo de centro, para lo que se requerirá una evaluación y diagnóstico de su situación personal y sociofamiliar. En estos casos, la solicitud de plaza dará inicio a la intervención de la atención primaria de carácter básico y se procederá conforme a lo previsto en el apartado siguiente.

b) Por decisión del profesional de referencia de la atención primaria de carácter básico, cuando la evolución de la situación aconseja una intervención integral de mayor intensidad y sostenida en el tiempo. En este caso, la derivación se hará conforme a la normativa aplicable, teniendo en cuenta el colectivo o perfil de la persona usuaria.

2. La derivación a un recurso de la atención secundaria no supondrá el cese de la intervención desde la atención primaria, que deberá reformular sus objetivos y estrategias. La atención secundaria reforzará y complementará la intervención de la atención primaria. A este fin, se normalizará la interconsulta y unas relaciones amplias, eficientes y coordinadas entre ambos niveles, con protocolos conjuntos y actuaciones secuenciales. Esta derivación será el resultado de una serie de decisiones técnicas adoptadas por el profesional de referencia responsable de la intervención, de acuerdo con los objetivos del PPIS. En este proceso participarán las personas profesionales tanto de la atención primaria de carácter básico como de la atención primaria de carácter específico y, en su caso, las personas profesionales del centro de atención secundaria.

3. La persona profesional de referencia, valorará la necesidad de la derivación y propondrá la asignación de una plaza en un centro de atención secundaria, con indicación expresa de los objetivos que se pretenden alcanzar.

A solicitud de la persona profesional de referencia, el equipo de intervención social o la persona que ostente la dirección de zona, la comisión técnica de intervención social evaluará la derivación a la atención secundaria. La comisión técnica de intervención social también evaluará la derivación en los casos que haya desacuerdo entre la prescripción profesional y la persona usuaria o su curado/a.

La persona profesional de referencia del centro de atención secundaria se coordinará con la persona profesional de referencia de la atención primaria, informando de la intervención realizada, el seguimiento y resultados de la misma. En las estancias temporales en la atención secundaria se mantendrá una comunicación regular entre la persona profesional de referencia y el personal técnico del departamento.

4. Sin perjuicio de los criterios, requisitos y condiciones previstos en la normativa aplicable en cada ámbito de actuación en servicios sociales, las derivaciones deberán tener en cuenta, en todo caso, las siguientes circunstancias:

- Grado de atención asistencial que se precisa.

- Grado de afectación funcional en las actividades básicas e instrumentales de la vida diaria.

- Circunstancias personales, familiares o sociales de carácter determinante, entre las que pueden enumerarse la urgencia social, la urgencia sociosanitaria, el desamparo, la vulnerabilidad o riesgo, la exclusión social y la reinserción.

*Artículo 83. Acceso directo a la atención secundaria*

1. Se podrá acceder de modo directo a los centros de atención secundaria, sin derivación por la atención primaria, por razones de urgencia o necesidad que se realizarán a través de una derivación de la Dirección Territorial correspondiente, con la participación de la persona supervisora de Departamento.

2. El acceso a la atención secundaria también podrá ser a través de los centros residenciales de carácter singular.

3. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado anterior, el acceso a un centro residencial de servicios sociales de atención secundaria podrá realizarse a solicitud de la persona usuaria, tramitada por esta o por su familia de manera directa con la entidad responsable del centro cuando la tipología de centro lo permita.

4. En aplicación del principio de atención integral, las personas que accedan de manera directa a un centro de atención secundaria tendrán derecho a recibir atención social y a requerir cualquier tipo de prestación propia de los servicios sociales. En estos casos, se establecerá comunicación con el equipo de intervención social de la zona básica en la que se ubica el centro para la designación de un profesional de referencia y se valorará la conveniencia de realizar una intervención conjunta con ese mismo equipo o con el de la zona básica de procedencia.

*Artículo 84. Acceso por orden judicial*

El acceso a un centro de atención secundaria podrá producirse en cumplimiento de una resolución judicial, en los casos de minoría de edad o por necesidad de medidas judiciales de apoyo. Estos casos pueden incluir la actuación instrumental de los Cuerpos y Fuerzas de Seguridad, que pueden intervenir ante una situación de urgencia, la Dirección Territorial se responsabilizará de la coordinación con la atención primaria básica.

*Artículo 85. Obligaciones de los centros de atención secundaria*

Los centros de atención secundaria, de titularidad pública o privada, están obligados al cumplimiento de las funciones propias de este nivel de atención que, de manera general prevé el artículo 19 de la Ley 3/2019. Con el fin de garantizar la integración de las intervenciones y la complementariedad entre la atención primaria y la secundaria, así como la sinergia entre el SPVSS y el resto de los sistemas públicos de protección social, estos centros estarán obligados a realizar las siguientes actuaciones de forma regular:

1. Iniciar la elaboración o reelaborar el PPIS y comunicarse con la persona profesional de referencia y, en su caso, con las personas profesionales de la atención primaria de carácter específico.

2. Iniciar o actualizar la historia social única.

3.Trasladar a la atención primaria de carácter básico y al departamento, a través de los mecanismos y dispositivos que se establezcan, la información que se les requiera y aquella que estimen conveniente comunicar en interés de la persona usuaria.

4.Coordinarse con otros sistemas de protección social en función de las necesidades de las personas usuarias.

TÍTULO IV

Condiciones materiales y funcionales básicas

de los centros, servicios y programas

CAPÍTULO I

De las condiciones generales de los centros, servicios y programas

*Artículo 86. Ubicación e identificación*

1. Ubicación y condiciones urbanísticas.

a) Los centros, servicios y programas de servicios sociales desarrollarán su actividad en locales emplazados en suelo urbano, en zonas que no supongan peligro para la integridad física y psíquica de las personas usuarias. El emplazamiento deberá ser accesible en vehículo y a pie y estar ubicado en zonas de actividad sociocomunitaria, que permitan la utilización de cualquier servicio general que pueda requerir la persona usuaria, tanto de transporte público como de carácter sanitario, educativo, ocupacional, laboral, cultural, con el fin de favorecer su inclusión social. Salvo que por el proyecto o actividad que se desarrolle en el centro se considere más adecuado otra ubicación, en función del objeto, del recurso y del perfil de las personas usuarias.

b) La ubicación, calificación, edificabilidad y dotación de servicios de infraestructuras mínimas se ajustará a lo que determine el planeamiento urbanístico del municipio donde se ubique el edificio.

c) Cuando no exista en el municipio suelo urbano disponible, se podrá recurrir a la Declaración de Interés Comunitario (DIC) según la Ley 5/2014, de 25 de julio, de Ordenación del Territorio, Urbanismo y Paisaje, de la Comunitat Valenciana, siempre que la superficie de este suelo se ubique en el entorno del casco urbano y alejado de zona insalubre o peligrosa, y que no existan próximas infraestructuras incompatibles con el objeto del centro que puedan herir la sensibilidad de  las personas usuarias. Todo ello deberá contar con la aprobación del órgano competente en materia de autorización de centros y servicios de la conselleria competente en servicios sociales.

2. Identificación. Los espacios físicos destinados a proveer prestaciones de servicios sociales se identificarán conforme a lo establecido en la disposición adicional sexta del Decreto 59/2019. Esta identificación contendrá, en cualquier caso, la denominación y el tipo de centro, servicio o programa.

*Artículo 87. Funcionalidad básica*

1. Los centros, servicios y programas de servicios sociales, con independencia de si forman parte o no del SPVSS, no deben ser considerados como unidades organizativas aisladas, sino como parte de un conjunto articulado y organizado que responda a las necesidades de las personas, familias o unidades de convivencia, mediante la implantación y desarrollo de distintas prestaciones.**2**

2. De acuerdo con lo dispuesto en el apartado anterior, deberán:

a) Ofrecer las prestaciones teniendo en cuenta la iniciativa y participación de las personas usuarias y profesionales implicadas, favoreciendo, en su caso, el empleo de nuevas tecnologías y recursos que garanticen su acceso a la comunicación e información.

b) Mantener una coordinación con los centros, servicios y programas desde los que se haya derivado a la persona usuaria y con aquellos a los que pueda ser derivada posteriormente, de forma que se mantenga la trazabilidad del proceso.

c) Mantener un intercambio de información constante y sistemático y una coordinación operativa con los órganos responsables de cada nivel de atención de las distintas demarcaciones territoriales.

d)  Practicar una política informativa que privilegie la transparencia.

e) Disponer de un sistema de valoración de la eficiencia y la eficacia basado en criterios y estándares objetivados que aseguren la calidad y la profesionalidad en la implantación y desarrollo de las prestaciones.

f) Organizar un plan de formación continua para todos sus trabajadores. En cuanto al número de horas se estará en lo regulado en el artículo 23.3 del Estatuto de los Trabajadores. La formación será congruente con el objeto, objetivos y metodología de trabajo del centro, servicio o programa, así como con los puestos de trabajo concretos que se desempeñen. Además de la formación específica, el plan incluirá en cualquier caso formación en modelos de atención centrados en la persona, formación en los derechos de las personas usuarias y práctica profesional segura y ética o prevención de riesgos laborales. Así mismo contará con formación de acogida para el personal de nueva incorporación. **3**

g) Disponer del personal y de las categorías laborales que se establezca en las ratios globales y sectoriales estipuladas en las características concretas del centro, servicio o programa que se relacionan en los anexos I, II y III, así como, el anexo VIII de categorías y cualificaciones profesionales, titulaciones o requisitos del presente decreto. Dichas ratios se mantendrán a lo largo de todo el año y en cualquier circunstancia, y solo se tendrá en cuenta para su cálculo el personal en activo, con independencia de las bajas por incapacidad temporal, los permisos o las vacaciones. El personal se organizará en turnos en función de las necesidades de las personas usuarias, su perfil y los objetivos del centro, servicio o programa, y tendrán que respetarse las ratios mínimas de cada turno o presenciales, si así se especifica en las indicaciones contenidas en el correspondiente anexo de este decreto.

h) Ajustar los salarios y las condiciones laborales del personal de los centros, servicios y programas a los convenios colectivos aplicables a cada ámbito de actuación. **4**

i) [Suprimido]**5**

j) Los centros de la Generalitat Valenciana, incluidas las gestiones integrales, prestarán preferentemente con recursos propios los servicios de limpieza, cocina y gestión administrativa. En los centros con contrato o concierto social para la provisión de plazas al Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales, se contemplará en los baremos de acceso, la prestación de estos servicios con medios propios como un valor en el correspondiente procedimiento de concurrencia pública. En cualquier caso, las personas que se contraten en el servicio externalizado tendrán que acogerse al mismo convenio que el personal del centro.

3. Se limitará la acumulación en un mismo centro y en una misma persona trabajadora el ejercicio de distintos roles profesionales cuando haya incompatibilidad entre ellos. Se entenderá que hay incompatibilidad, cuando el ejercicio del rol conlleve contraposición de intereses con la persona usuaria o manejo de información sensible que afecta a la privacidad e intimidad de las personas usuarias.

4. En aquellos centros con un número de plazas inferior a treinta, la figura del director será compatible con cualquiera de las figuras profesionales técnicas del centro, previa autorización de la conselleria competente en servicios sociales.

5. La fijación de las ratios mínimas de presencialidad del personal de atención directa nocturna, para cada una de las tipologías de centros con alojamiento residencial, se realizará en función del número de personas usuarias, y el número de espacios, plantas, y edificios en los que se encuentren distribuidas las habitaciones.

6. Todos los centros, servicios y programas de servicios sociales establecerán procedimientos de coordinación con los equipos de intervención social de la atención primaria de carácter básico y con la persona supervisora del departamento prevista en el Decreto Mapa.

*Artículo 88. Reglas y criterios para el cálculo de las plantillas*

1. Las plantillas previstas y las ratios correspondientes a los diferentes tipos de centro fijadas en el presente decreto se consideran como plantilla y ratio mínima.

2. La fijación de las plantillas de forma general para los diferentes tipos centros, así como de su ratio general y la ratio de atención directa, se realizarán sobre el número máximo de plazas autorizadas, siempre y cuando se tengan ocupadas más del 85 % de éstas.  En el caso de que no lleguen a este porcentaje de ocupación se tendrá en cuenta las plazas realmente ocupadas.

3. A efectos del presente decreto, se entiende por ratio de personal el cociente resultante de dividir el número de profesionales por el número de personas usuaria máxima del centro. Así, para el cálculo del número total de profesionales de un centro, y también de su número de profesionales de atención directa, se deberán multiplicaren, cada caso, las ratios fijadas para cada figura profesional en el decreto por el número máximo de plazas autorizadas, siempre y cuando se tengan ocupadas más del 85 % de éstas, o en el caso de que no lleguen a este porcentaje de su ocupación se tendrá en cuenta las plazas realmente ocupadas.

4. El establecimiento y cálculo de la ratio general incluye, además del personal de atención directa, al personal de servicios y la dirección.

5. Las ratios de personal que se reflejan en los anexos al presente decreto están calculadas para cada plaza.

6. Para la figura de dirección, el criterio general de aplicación de ratio será el de 0,5 de jornada laboral en los centros que cuenten con un número igual o inferior de 29 plazas autorizadas, y de 1 jornada laboral completa en centros que cuenten con 30 o más plazas.

7. En cuanto al personal de servicios se indica de forma particular en cada uno de los centros, el número de todas las figuras profesionales, en jornadas laborales completas. Entre ella se incluye necesariamente la coordinación de servicios generales, recepción, mantenimiento, limpieza, lavandería y cocina. En relación con el puesto de trabajo de cocinero/a se considerará que tiene que haber una persona para centros de día y centros convivenciales de carácter residencial y dos para las residencias.

*Artículo 89. Documentación de centros, servicios y programas*

1. Los centros, servicios y programas de servicios sociales deberán disponer de la documentación que se exige en los artículos 54 y 55 del Decreto 59/2019 y en el anexo VI del presente decreto, en función del tipo de centro o programa del que se trate.

2. La elaboración de los programas de intervención de los centros y los programas de servicios sociales, deberá contar, al menos, con los siguientes apartados:

a) Definición y justificación: descripción del programa y la necesidad de su implementación.

b) Objetivos: generales y específicos, para la consecución de las metas propuestas.

c) Contenidos: distribuidos en una relación de módulos y submódulos temáticos en torno al contenido global del programa.

d) Metodología: técnicas, estrategias, número de sesiones (individuales y grupales), características, número de participantes (con un máximo de 10), que definirán la intervención a desarrollar para lograr los objetivos propuestos.

e) Evaluación: relación de los indicadores que permitirán valorar la consecución de los objetivos.

CAPÍTULO II

Condiciones materiales y funcionales de los servicios y programas

*Artículo 90. Condiciones materiales de los servicios y programas*

1. Accesibilidad. Los espacios físicos destinados a proveer prestaciones de servicios sociales tendrán su entrada principal accesible. Dispondrán de un itinerario accesible que comunique la vía pública con su interior a través de la entrada principal y un itinerario accesible que comunique la entrada principal con las zonas que presten servicios directos de uso público, como recepción, sala de atención, sala de uso común y aseo accesible. Todos los espacios garantizarán la accesibilidad cognitiva y la comunicación. Estarán ubicados siempre en planta baja, y también podrán ocupar otras plantas. En cualquier caso, el acceso será independiente del zaguán.

El acceso o entrada principal se debe promover a cota cero. No obstante, será admisible como máximo un desnivel menor o igual a 5 cm salvado con una pendiente que no exceda del 25 %. En el caso de desniveles mayores se deberán plantear rampas accesibles. Cuando exista más de una planta se dispondrá de ascensor accesible para su acceso.

Con el fin de limitar el riesgo de resbalamiento, los pavimentos garantizarán una resistencia al deslizamiento en función de su localización, ajustándose a las clases indicadas en la Tabla 1.2. del CTE DB SUA. No contendrán piezas ni elementos sueltos, tales como gravas o arenas. Los felpudos y moquetas estarán encastrados o fijados al suelo. Para permitir la circulación y arrastre de elementos pesados, como sillas de ruedas, los suelos serán resistentes a la deformación.

2. Seguridad general y contra incendios. Los espacios físicos donde se ubiquen los centros cumplirán con las exigencias básicas de seguridad contra incendios y de utilización recogidas en la normativa vigente según el uso que corresponda a los edificios. En cualquier caso, se tendrán en cuenta los avisos auditivos y visuales para casos de emergencias en función de su tipo de discapacidad. Las alertas sonoras o por megafonía tendrán que llegar directamente a los dispositivos personales de las personas usuarias, en el caso que dispongan de ellos, garantizando así la recepción de la alerta de manera accesible.

3. Salubridad y habitabilidad. Los espacios físicos destinados a la prestación de servicios y programas dispondrán de ventilación e iluminación de las estancias que presten servicios de atención directa al público, que será siempre natural y directa al exterior o a patio de luces de dimensiones legalmente establecidas. No obstante, podrán admitirse complementariamente sistemas alternativos a la ventilación natural, siempre que cumplan los requisitos establecidos en la normativa vigente aplicable.

4. Climatización y calefacción. Los espacios físicos destinados a la prestación de servicios y programas dispondrán de una instalación que garantice las condiciones de confort del ambiente, de acuerdo con el vigente Reglamento de instalaciones térmicas en los edificios. Estará prohibida la utilización de sistemas de calefacción que no sean fijos, que sean susceptibles de provocar llama o quemadura por contacto directo o proximidad.

Igualmente, garantizarán la calidad del aire interior, de acuerdo con el vigente Reglamento de instalaciones térmicas en los edificios.

5. Conexión a internet. Los espacios destinados a la prestación de servicios y programas dispondrán de conexión a internet con cobertura completa.

*Artículo 91. Condiciones funcionales de los servicios y programas*

1. Los servicios y los programas vertebrales de la atención primaria de carácter básico y específico que no requieran autorización, desarrollarán las funciones y proveerán las prestaciones contenidas en las fichas de los anexos I y II del presente decreto, y se ubicarán en los centros sociales o en los puntos de atención.

2. Los programas instrumentales deberán ser autorizados de acuerdo con las indicaciones contenidas en el anexo I y II del presente decreto.

3. Los programas de iniciativa privada de nueva creación se autorizarán de acuerdo con el proyecto global que presenten y se vincularán a un servicio de referencia con el que deberán coordinarse. La idoneidad y el equipamiento del local se valorarán en función del objeto y los objetivos y del perfil de las personas usuarias.

4. En caso de que el programa disponga de un diseño determinado en los anexos I y II del presente decreto, se tendrá que cumplir además con las indicaciones contenidas en los mismos.

5. Se adoptarán las medidas adecuadas para favorecer la accesibilidad cognitiva y sensorial, la orientación temporal, espacial y personal de las personas usuarias de los centros de servicios sociales.

*Artículos 92. Condiciones y características de los espacios, las instalaciones y los elementos*

1. Las condiciones materiales, funcionales y programáticas de los distintos tipos de centros son las que figuran en los anexos I, II y III de este decreto.

2. Las condiciones y características de los espacios, las instalaciones y los elementos de los centros serán los previstos en el anexo VII de este decreto.

CAPÍTULO III

Condiciones generales y materiales de los centros

*Artículo 93. Condiciones generales de los centros*

1. Se adoptarán las medidas adecuadas para favorecer la orientación temporal, espacial y personal de las personas usuarias de los centros de servicios sociales. Para ello, en los accesos, salidas y zonas comunes se colocarán, de forma visible, calendarios y relojes, así como información del horario general del centro y de sus actividades. La señalización de los espacios incluirá pictogramas y se utilizarán distintos colores para su diferenciación. Los dispositivos concretos que se utilicen tendrán siempre en cuenta el perfil de las personas usuarias y estarán adaptados a sus características.

2. Para garantizar la seguridad de las personas usuarias de los centros de servicios sociales, estos deberán:

a) Implantar el plan de autoprotección, mediante la señalización de recorridos y salidas de evacuación, la instalación de los elementos de protección congruentes con las características del local, el desarrollo de programas de formación del personal, la realización anual de un simulacro y la publicitación de las advertencias más importantes en caso de incendio.

b) Aplicar el plan anual de mantenimiento de los edificios, instalaciones y equipamiento, de forma que se mantengan las condiciones de habitabilidad, y la funcionalidad en condiciones de eficacia de uso sin que se vean mermadas las condiciones iniciales de uso del edificio.

Se dispondrá de manuales de manejo de las instalaciones y registro, comunicación y resolución de averías, cuyo plazo de resolución estará en función de la importancia de la avería y de su incidencia en el buen funcionamiento del centro.

c) Señalizar pasos, peldaños y rampas y advertir de la existencia de peligros tales como suelo deslizante, utilización de máquinas o aparatos peligrosos, e instalaciones peligrosas, entre otros. La señalización se realizará teniendo en cuenta el perfil de las personas usuarias.

d) Disponer de protocolos de limpieza diaria, semanal o mensual, según el caso.

e) Disponer de los permisos sanitarios correspondientes de los servicios de cocina o cáterin y de los permisos exigidos por otras administraciones públicas para el resto de las instalaciones.

3. La decoración proporcionará un entorno cálido, amigable, familiar y confortable que recree las condiciones de la vida cotidiana, evitando los ambientes institucionalizados, prestando especial atención al respeto a la edad de la persona usuaria, contando con su participación activa en la conformación de los espacios.

4. Los locales procurarán una estimulación sensorial adecuada, evitando tanto un exceso de estimulación como el defecto o ausencia de la misma.

5.  Se ofrecerá alimentación saludable y de proximidad

Los objetivos que deben cumplir los planes alimentarios en aras de conseguir una alimentación adecuada van encaminados a garantizar tanto la salud física y emocional de las personas a las que se dirige, como la salud medioambiental, a través de una alimentación saludable, segura, satisfactoria y sostenible. Para ello, debe cumplir las siguientes características:

- Ser nutricionalmente completa, variada y equilibrada según el patrón de la dieta mediterránea.

- Tener una presentación atractiva, independientemente de que se precise adaptaciones terapéuticas a la dieta.

- Adaptarse a los gustos, preferencias y criterios socioculturales e ideológicos de las personas usuarias.

- Estar convenientemente elaborada, condimentada y servida.

- Adaptarse a la época del año y a la gastronomía local donde se destinan.

- Fomentar el consumo de frutas y hortalizas frescas y la compra de alimentos de proximidad y de producción ecológica.

- Limitar el consumo de alimentos ultraprocesados (bollería, galletas, bebidas azucaradas, precocinados, derivados cárnicos).

- Garantizar la salud y seguridad de las personas usuarias, mediante unas buenas prácticas de manipulación e higiene de los alimentos.

- Garantizar la satisfacción mediante la posibilidad de elección de platos, alimentos y bebidas por parte de las personas usuarias en todas las ingestas diarias.

*Artículo 94. Condiciones materiales generales de los centros*

1. Accesibilidad

Los centros estarán adaptados de acuerdo con los requisitos del Decreto 65/2019, de 26 de abril, del Consell, de regulación de la accesibilidad en la edificación y en los espacios públicos, o norma que lo sustituya. El acceso exterior desde la vía pública deberá realizarse a través de un itinerario peatonal accesible.

2. Condiciones arquitectónicas

a) Cada tipo de centro constituirá una unidad independiente y diferenciada, incluso cuando se comparta el edificio, como es el caso de los centros complementarios, por lo que deberá disponer de un acceso exclusivo e independiente desde el exterior o vía pública. En el caso de los centros mixtos, se valorará la viabilidad de su ubicación en un mismo edificio, de acuerdo con los requisitos establecidos en la disposición adicional cuarta del Decreto 59/2019 para este tipo de centros.

b) Las superficies de los espacios de todos los centros de servicios sociales deberán ser siempre superficies útiles, en metros cuadrados, entendiéndose como tal la superficie del suelo delimitado por el perímetro definido por la cara interior de los cerramientos externos de un edificio, fachadas y medianeras, no contabilizándose la ocupada por los cerramientos interiores fijos, por los elementos estructurales verticales, conducciones u otros elementos materiales análogos. A efectos del presente decreto, no se computará como útil la superficie de los espacios construidos abiertos, tales como terrazas, balcones, tendederos, porches, voladizos y otros análogos.

c) Los centros se situarán preferentemente en la planta baja del inmueble, salvo que en la regulación específica de cada tipo de centro se amplíe tal posibilidad. En los centros diurnos en los que se admita la distribución en más de una planta, con continuidad en altura la superficie de la planta baja será como mínimo del 50 % de la superficie total. En las residencias, la planta baja pertenecerá al centro, siempre que éste se ubique sobre la misma.

En el caso de centros diurnos ubicados en parcelas con un terreno inclinado, donde no sea viable la nivelación de este, podrá plantearse dos alturas (planta baja y primera), tenido en cuenta lo indicado en el apartado anterior y el apartado b) del punto 4 de este artículo.

d) En el supuesto de que se permitan centros en altura, la cota máxima destinada a personas usuarias será de 15 metros, equivalente a planta baja más cuatro alturas, medida entre la rasante y la parte superior del pavimento del forjado más alto. Esta altura afecta al uso del edificio por parte de los usuarios y por tanto a sus condiciones de seguridad. Podrá sobrepasarse esta altura siempre que el espacio se dedique para el uso de servicios del edificio.

En el caso de centros residenciales de carácter convivencial la altura máxima destinada a personas usuarias será de 14 metros, incluida la planta baja y medida entre la rasante y la parte superior del pavimento del forjado más alto.

e) En las residencias, incluidos los centros residenciales de carácter singular, se separará la zona de habitaciones de los espacios comunes y de los servicios generales, de forma que se defina una estructura espacial con dimensión y ambiente de hogar formando núcleos convivenciales, compuestos por los espacios establecidos en el anexo III de este decreto, en los que convive un grupo de personas con el objetivo de promover su autonomía, independencia e inclusión social. Los espacios con funciones semejantes se agruparán, evitando distribuciones que produzcan confusión y desorientación.

f) Cuando una parcela por su edificabilidad admita la posibilidad de realizar más de un recurso residencial, estos deberán estar separados de tal modo que se identifiquen claramente, configurándose a partir de la cota cero como dos edificios independientes. Solo podrán compartir ambos recursos residenciales parte de los servicios generales; cocina, espacio de basuras y residuos orgánicos, lavandería, vestuario de personal y almacén general.

g) En todos aquellos centros donde se atiendan a niños y niñas de hasta 12 años:

Las puertas dispondrán de un sistema antiatrapadedos, al menos, hasta una altura de 1,20 m. tanto en los lados de las bisagras como en el lado de la manilla.

Se recomiendan las ventanas correderas y oscilobatientes. Las ventanas y balcones tendrán cierre de seguridad. Se acotará la apertura para que en el uso ordinario no quepa un cuerpo por la apertura aplicable. Solo podrá abrirse en su totalidad para limpieza o mantenimiento.

Los mecanismos eléctricos se situarán fuera del alcance de los niños, por encima de 160 cm. del suelo.

En el caso de instalaciones de calefacción por radiadores de agua la instalación se hará de forma que se eviten los riesgos por quemaduras. Los modelos de emisores de calor para calefacción no tendrán cantos afilados.

En la zona de baño habrá un grifo termostático para control de presión y temperatura del agua, con llave de paso empotrable. Irá situado a 1,60 m. de altura, para que sea manipulable sólo por los adultos.

Los vidrios deberán ser de seguridad (con lámina de butiral intermedia): 4+4 mm. en el interior y 5+5 mm. en el exterior. Los espejos también deberán ser laminados de seguridad 3+3 mm.

h) A excepción de los centros residenciales de carácter convivencial, las residencias, incluidos los centros residenciales de carácter singular de nueva creación, dispondrán de jardines exteriores con zona de paseo, de al menos 3 m² útiles por cada persona usuaria del centro, equipado adecuadamente para el uso y esparcimiento de las personas residentes.

En el caso de centros en los que se incluyan terrazas en sus unidades convivenciales, la superficie destinada a dichas terrazas no computara para la obtención de la superficie total requerida para los jardines exteriores con zonas de paseo. La zona destinada a jardines exteriores con zonas de paseo se ubicará en planta baja o primera del edifico con acceso único desde zonas comunes. La terraza de unidades convivenciales será de uso exclusivo de los usuarios de la unidad convivencial en las que se sitúa, con acceso exclusivo desde la misma.

En el caso de centros residenciales ubicados dentro del casco urbano y en el que las condiciones urbanísticas de la parcela no permitan la creación de jardines exteriores con zonas de paseo, de al menos 3 m2 por usuario, podrá distribuirse tal superficie de la siguiente forma:

- Al menos el 50 % se situará en planta baja o primera.

- No más del 50 % en la zona de cubierta.

La utilización de la planta de cubierta, plana transitable, del edificio hasta una altura de 19 m. requerirá que se cumpla las siguientes condiciones mínimas:

a) Formará parte del itinerario accesible. El encuentro entre el pavimento de los núcleos de escalera de acceso a la terraza y el pavimento de acabado de la terraza estará al mismo nivel.

b) La zona de terraza destinada a los usuarios estará separada y será una zona independiente de la zona o espacios de la cubierta reservados a la ubicación de instalaciones, además dicha zona no será paso obligado a la zona de la cubierta con instalaciones.

c) La superficie transitable por los usuarios de la cubierta será plana sin pendientes y deberá limitar el riesgo de caídas como consecuencia de traspiés o de tropiezos.

d) El pavimento transitable de la terraza será Clase 3, con una resistencia al deslizamiento Rd  = 45 según el valor PTV obtenido mediante el ensayo del péndulo descrito en la norma UNE 41901:2017 EX, o norma que la sustituya.

e) Se garantizará la seguridad del perímetro de la terraza de forma que se elimine todo riesgo de caída a distinto nivel de los usuarios. El elemento previsto para tal fin permitirá la visión del entorno a personas usuarias de silla de ruedas, no será escalable y dispondrá una altura mínima de 2 m.

f) Al menos el 50 % de la superficie dispondrá de sombra, siguiendo criterios bioclimáticos.

g) Se planteará desarrollo vegetal, tanto arbóreo, como arbustivo y herbáceo proporcionando vida, color y frescor a la terraza.

h) Dispondrá de un aseo accesible de servicios comunes por cada 25 o fracción de usuarios autorizados, con un mínimo de dos.

Estas condiciones mínimas serán aplicables para los casos en que se prevean jardines exteriores con zonas de circulación en planta baja o primera con cubiertas planas transitables.

i) En la conformación de los espacios de los centros de servicios sociales y en los elementos que se utilicen para la construcción se tendrá en cuenta el derecho a la privacidad y confidencialidad de las personas usuarias.

j) El mobiliario estará ausente de aristas vivas.

3. Seguridad general

Todos los centros, de acuerdo con su uso, cumplirán como mínimo con las exigencias básicas de seguridad recogidas en el Código Técnico de la Edificación o norma que lo sustituya. Si se trata de un edificio ya existente, se aportará justificación de que las condiciones estructurales del edificio son correctas y adecuadas al uso a que van a destinarse, según lo que establece la normativa que resulte de aplicación.

Para el caso de centros residenciales destinados a personas mayores dependientes y personas con diversidad funcional, en los que se aplica las condiciones específicas del uso Hospitalario, en relación con el cumpliendo del documento básico de seguridad contra incendios, se tendrá presente que el edificio será en su totalidad de dicho uso, limitándose la zona de hospitalización únicamente a las plantas de habitaciones y unidades de cuidados continuada.

Todos los centros de servicios sociales regulados en el presente decreto dispondrán de un sistema de detección y alarma de incendios. En el caso de centros residenciales de carácter convivencial se dispondrá de un detector térmico en la cocina u office y de un extintor, aunque no resulte de aplicación de acuerdo con las normas en vigor para este tipo de centros.

Además de lo establecido en la normativa vigente y de acuerdo con las características reguladas en dicha normativa, se dotará con alumbrado de emergencia a todos los centros. En el caso de centros residenciales de carácter convivencial se dispondrá de alumbrado de emergencia en la puerta de salida de la vivienda.

4. Salubridad y habitabilidad

a) Las plantas bajo rasante no podrán albergar estancias destinadas a las personas usuarias.

b) Las plantas semisótano que aparezcan como consecuencia de la nivelación de terrenos inclinados podrán albergar estancias destinadas a personas usuarias, excepto habitaciones, siempre y cuando sus ventanas al exterior puedan ubicarse como mínimo, ocupando la franja longitudinal del tercio central entre forjados de la citada planta.

c) La altura libre mínima en las zonas destinadas a personas usuarias será de 2,50 m., medida verticalmente entre el suelo y el techo de las estancias. Se admite una altura libre mínima de 2,30 m. en baños, aseos y pasillos. En el caso de viviendas, las condiciones de iluminación y ventilación se ajustarán a las exigencias de diseño y calidad contempladas en la normativa aplicable.

d) La ventilación e iluminación de las estancias destinadas a personas usuarias será siempre natural y directa al exterior o a patio de luces de dimensiones legalmente establecidas. No obstante, en los centros de atención diurna podrán admitirse complementariamente sistemas alternativos a la ventilación natural, siempre que cumplan los requisitos establecidos en la normativa vigente aplicable. En el caso de viviendas, las condiciones de iluminación y ventilación se ajustarán a las exigencias de diseño y calidad contempladas en la normativa aplicable.

5. Instalaciones

a) Electricidad: los centros cumplirán el vigente Reglamento Electrotécnico para Baja Tensión y las Instrucciones Técnicas Complementarias que les sean de aplicación, o norma que le sustituya. En las residencias, incluidos los centros residenciales de carácter singular, se instalará grupo electrógeno para suministro de socorro, según establece el artículo 10 del R.E.B.T y la ITCBT-28, cuando la ocupación sea mayor de 300 personas, calculando 1 persona por cada 0,8 m² de superficie útil, a excepción de pasillos, repartidores, vestíbulos y servicios.

b) Agua para consumo humano y agua caliente sanitaria: todos los centros dispondrán de suministro de agua para consumo humano de la red de distribución pública. Si el suministro no fuera de la red pública deberá autorizarse su empleo por la autoridad sanitaria competente. Todos los centros dispondrán así mismo de servicio de abastecimiento de agua caliente sanitaria en baños y aseos, así como en las cocinas, office, oficios y lavamanos para uso de profesionales, mediante un sistema general y centralizado. El agua de la instalación debe cumplir lo establecido en la legislación vigente sobre el agua para consumo humano.

c) Saneamiento: los centros cumplirán con la normativa vigente que sea de aplicación, o normas que las sustituyan. La red de saneamiento evacuará las aguas pluviales y las residuales del edificio mediante un sistema mixto o separativo. La instalación no debe utilizarse para la evacuación de otro tipo de residuos que no sean aguas residuales o pluviales. Deben disponerse cierres hidráulicos en la instalación que impidan el paso del aire contenido en ella a los locales ocupados, sin afectar al flujo de residuos. Se dispondrán sistemas de ventilación adecuados que permitan el funcionamiento de los cierres hidráulicos y la evacuación de gases mefíticos.

d) Gas: en aquellos municipios donde exista una red de distribución de gas natural que permita el suministro al centro se priorizará su utilización, cumpliendo con las normas vigentes que sean de aplicación o norma que la sustituya.

e) Climatización y calefacción: los centros dispondrán de una instalación que garantice la calidad térmica del ambiente, de acuerdo con el vigente Reglamento de Instalaciones Térmicas en los Edificios. Estará prohibida la utilización de sistemas de calefacción que sean susceptibles de provocar llama o quemaduras por contacto directo o proximidad. En baños, aseos y baños geriátricos se dispondrá de un sistema de calefacción independiente al de climatización, compuesto por focos de calor fijos, sin combustión directa ni posibilidad de quemaduras por contacto directo o proximidad.

Los centros cumplirán con la exigencia de calidad del aire interior, de acuerdo con el vigente Reglamento de Instalaciones Térmicas en los Edificios y la norma UNE-EN 1822-1:2020 para la eficiencia de filtración correspondiente al H13 como mínimo.

f) Conexión a internet: los centros dispondrán de conexión a internet de forma gratuita con cobertura completa en todo el edificio.

g) Automatización: en aquellos centros en los que residan personas usuarias con dependencia física que necesiten elementos para asumir las tareas diarias y ayudarles a conservar su independencia, se podrá disponer en sus habitaciones de asistentes virtuales que mejoren su calidad de vida.

En previsión de la necesidad de instalación de este tipo de elementos deberá preverse la compatibilidad para la automatización de todos aquellos elementos puedan ser conectados al asistente virtual, tales como persianas, televisión, temperatura, luces y teléfono, entre otros.

En cualquier caso, la instalación estará sometida a la voluntariedad de los usuarios, que tendrá que expresarse explícitamente a través del consentimiento informado.

h) Legionelosis: los sistemas de refrigeración y la red de abastecimiento y distribución de agua fría y caliente deberán proyectarse de acuerdo con la normativa vigente sobre prevención de brotes de legionela, previendo que sus instalaciones, desde la acometida a la persona usuaria, soporten el preceptivo choque térmico o cloración periódicos. Se procederá al mantenimiento y tratamiento periódico de las instalaciones de los edificios, según lo establecido en la normativa en vigor sobre prevención de la legionelosis.

6. Eficiencia energética

Los edificios en los que se ubiquen los centros deberán hacer un uso racional de la energía, reduciendo a límites sostenibles su consumo y conseguir, asimismo, que una parte de dicho consumo proceda de fuentes de energía renovables. Estos edificios dispondrán de la correspondiente calificación de la eficiencia energética de acuerdo con el Real decreto 390/2021, de 1 de junio, por el que se aprueba el procedimiento básico para la certificación de la eficiencia energética, o norma que lo sustituya.

DISPOSICIONES ADICIONALES

*Disposición adicional primera. Cálculo de ratios*

Las ratios globales y sectoriales estipuladas para cada servicio y centro han sido calculadas de acuerdo a los Convenios Colectivos aplicables en cada caso. Dado que este es un factor que puede modificarse en el tiempo en sus cláusulas concretas, las ratios determinadas en el presente decreto serán siempre una referencia de mínimos, de manera que si los cambios del Convenio Colectivo de aplicación varía a la baja en cuanto al cómputo anual de horas de una jornada completa, se mantendrán las ratios ya establecidas con los cálculos actuales mediante las medidas oportunas como pueden ser el incremento de contratos o la ampliación de los contratos que se tengan firmados a jornadas parciales. Asimismo, cualquier otra variación en estos Convenios Colectivos que de hecho supongan una minoración de la presencialidad de las personas profesionales de atención directa a los mínimos que se establecen en este decreto se mantendrán estos mediante las medidas oportunas.

*Disposición adicional segunda.* [Suprimida]**6**

*Disposición adicional tercera. Personal empleado público*

Las previsiones del presente decreto referidas a titulaciones, homologaciones, perfiles profesionales, condiciones de trabajo, régimen retributivo, acceso y ocupación de los puestos de trabajo, así como cualquier otro aspecto regulado por la normativa vigente en materia de función pública, no serán aplicables en los centros públicos de servicios sociales de gestión directa o por medios propios, ni al personal empleado público que preste servicios en ellos, que se regirán en estos aspectos por la normativa de función pública.

*Disposición adicional cuarta. Personal sanitario*

En los centros residenciales de titularidad pública, el personal sanitario podrá ser personal estatutario perteneciente al sistema de salud dentro del marco de los acuerdos que se alcancen entre la conselleria competente en materia de sanidad y la conselleria competente en materia de servicios sociales.

La atención sanitaria es responsabilidad del Sistema Nacional de Salud que garantizará, en todo caso, el mismo nivel de acceso a la cartera de servicios para las personas en situación de dependencia para el resto de la población, independientemente de que estas residan en domicilios particulares o colectivos.

Las administraciones públicas competentes establecerán instrumentos permanentes de coordinación sociosanitaria al objeto de garantizar la necesaria cooperación entre el ámbito social y sanitario para responder de forma integral, coordinada y eficiente a las necesidades de atención de las personas en situación de dependencia.

DISPOSICIONES TRANSITORIAS**7**

*Disposición transitoria primera. Equiparación de tipologías*

Todos los centros de servicios sociales autorizados, desde la entrada en vigor del presente decreto, se deberán adecuar, en cuanto a la tipología y denominación recogida en el mismo, de acuerdo con el perfil de las personas usuarias y el tipo de centro de que se trate. A tal fin, se establece la tabla de correspondencias del anexo IX, donde se indican las equivalencias para la equiparación.

Esta equiparación se efectuará de oficio y mediante resolución motivada por parte del órgano competente en materia de autorización y registro de servicios y centros de servicios sociales, que deberá ser notificada antes del 23 de septiembre de 2024.

*Disposición transitoria segunda. Identificación*

Los espacios físicos destinados a proveer prestaciones de servicios sociales que ya estén en funcionamiento desde la entrada en vigor del presente decreto se identificarán con la nomenclatura de las tipologías establecidas en este decreto, de acuerdo con la normativa en vigor al respecto y  lo establecido en el artículo 87.2, en un plazo no superior a los tres meses, contados a partir del día siguiente a la notificación de la resolución que el órgano competente en materia de autorización y registro de servicios y centros de servicios sociales, haya adoptado respecto a la equiparación del servicio o centro a la nueva tipología establecida en este decreto y de acuerdo al procedimiento establecido en la disposición transitoria primera.

*Disposición Transitoria tercera. Centros autorizados*

Los centros que dispongan de una autorización definitiva a la publicación del presente decreto conservarán las condiciones de autorización en lo relativo a la ubicación y al número de plazas. En cuanto al resto de condiciones de autorización, se actuará de acuerdo con las disposiciones transitorias del presente decreto. No obstante, aquellos centros que no estén ubicados en casco urbano o zonas de actividad sociocomunitaria, o alejados del mismo más de un kilómetro y no dispongan de acceso a transporte público,  deberán asegurar un medio de transporte para las personas usuarias, familiares y allegados, en un período no superior a los seis meses posteriores desde la entrada en vigor del presente decreto, y comunicarlo al órgano competente en materia de autorización de centros y servicios de la conselleria en materia servicios sociales.

*Disposición transitoria cuarta. Autorización de centros con procedimiento iniciado*

1. Los expedientes de autorización de centros iniciados con anterioridad a la entrada en vigor del presente Decreto se tramitarán de acuerdo con el Decreto 59/2019, de 12 de abril, del Consell, de ordenación del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales, en cuanto al procedimiento, y de acuerdo con la normativa que regula las condiciones materiales y funcionales del centro, según su tipología, vigente en el momento de iniciar el expediente. Todo ello sin menoscabo de que con posterioridad a su autorización deban proceder a su adaptación a los requisitos establecidos en este decreto, de acuerdo con los plazos y condiciones indicados en las disposiciones transitorias del mismo.

2. Lo dispuesto en el apartado anterior será igualmente aplicable a los expedientes que se hayan iniciado después de la fecha de entrada en vigor del presente decreto, pero que hayan obtenido antes de esta fecha el visado previo del proyecto técnico básico y de ejecución de las obras, o de la documentación técnica que corresponda.

*Disposición transitoria quinta. Autorización de centros públicos de atención primaria básica*

Los centros de servicios sociales de atención primaria básica en funcionamiento y sin la autorización pertinente, dispondrán de un periodo de 5 años desde la entrada en vigor del presente decreto para solicitar dicha autorización desde la entrada en vigor del presente decreto, en función de la normativa vigente en el momento de su construcción.

*Disposición transitoria sexta. Espacios*

La publicación del presente decreto no conllevará obligatoriamente la adaptación referida a las condiciones espaciales de los centros ya existentes, así como al uso de las habitaciones como individuales o dobles, salvo en la adecuación de espacios en los centros residenciales, referida a la estructuración en unidades convivenciales que deberá estar culminada antes del 31 de diciembre de 2029. No obstante, la conselleria competente en materia de autorización de centros de servicios sociales podrá expedir con carácter excepcional una autorización explícita para que aquellos centros que así lo soliciten y que acrediten, técnica y documentalmente la imposibilidad para realizar una reforma constructiva que permita la organización de los espacios en unidades de convivencia por razones arquitectónicas, no tengan que cumplir este requisito. No obstante, para conceder la referida autorización, será necesario también acreditar previamente la imposibilidad de organizar la totalidad o parte de los espacios del centro en unidades de convivencia con soluciones que no impliquen reforma constructiva significativa.

Dicha exención no afectará a la implementación de los programas en el centro, para lo cual el centro tendrá que diferenciar las personas usuarias creando grupos funcionales/convivenciales, que no podrán superar el número total de personas usuarias por unidad de convivencia, que se indique en cada tipo de centro.

Las adecuaciones que pudieran hacerse relativas a la funcionalidad de los espacios se regirán por la transitoria vigesimoprimera del presente decreto.

La conselleria competente en materia de servicios sociales, convocará subvenciones dirigidas a administraciones locales y centros de entidades sin ánimo de lucro, para la adaptación de las condiciones materiales y espaciales establecidas en el presente decreto de los centros que forme n parte del SPVSS.

*Disposición transitoria séptima. Instalaciones*

Todos los centros de servicios sociales autorizados, desde la entrada en vigor del presente Decreto deberán adaptar sus instalaciones a los requisitos establecidos en él, tanto de los fijados con carácter general, como los establecidos según su tipología, y de acuerdo con las características determinadas por estas instalaciones. La adaptación se hará antes del 23 de marzo de 2027. Quedará exento el sistema de climatización y calefacción referidos en el artículo 94.5.*e*, siempre que no afecte a cuestiones de seguridad y se garantice el confort térmico y la exigencia de calidad del aire interior.

*Disposición transitoria octava. Equipamiento, productos de apoyo y mobiliario*

Todos los centros de servicios sociales autorizados desde la entrada en vigor del presente decreto deberán disponer del equipamiento, de los productos de apoyo y del mobiliario según lo establecido en el acuerdo con la tipología concreta. En estos casos, se procederá de la siguiente manera:

Cuando el nuevo equipamiento, productos de apoyo o mobiliario previsto suponga una reposición completa respecto al que ya disponen los centros, se procederá gradualmente a esta reposición mediante un plan que asegure un tercio de la reposición total cada año, hasta un máximo de tres años.

Cuando el equipamiento, productos de apoyo o mobiliario previsto según la tipología del centro no fuera requisito en la normativa de aplicación anterior al presente decreto, se adquirirá en un plazo no superior a un año.

*Disposición transitoria novena. Plantillas de personal***8**

Con carácter general los servicios y centros de servicios sociales, de acuerdo con su tipología y capacidad, deberán contar, antes del 23 de marzo de 2026, con, las plantillas de personal establecidas en este, en cuanto a figuras profesionales, ratios de estas y titulaciones se refiriere.

Respecto al resto de requisitos establecidos para las plantillas de personal, como la vinculación a los convenios colectivos de aplicación o las medidas sobre turnos y presencialidad se adaptarán a las situaciones concretas de cada servicio o centro, también antes del 23 de marzo de 2026.

Con relación al programa de atención domiciliaria, la incorporación de la figura de terapeuta ocupacional se efectuará durante la vigencia del segundo contrato programa prevista para los ejercicios 2025 a 2028.

Esta ampliación será progresiva. y atenderá variables como la cantidad de población de la correspondiente demarcación territorial y/o la necesidad objetiva del programa en base al número de casos atendidos por el mismo.

En el caso concreto de las plantillas de personal en residencias para personas mayores sujetas a los criterios mínimos de autorización, se podrá realizar una incorporación progresiva de las plantillas hasta alcanzar las ratios de personal establecidas a continuación con los siguientes plazos máximos:

– En fecha 1 de marzo de 2025:

• 0,29 de ratio de auxiliares

• 0,35 de ratio de atención directa

• 0,45 de ratio general

– En fecha a 1 de marzo de 2026:

• 0,32 de ratio de auxiliares

• 0,40 de ratio de atención directa

• 0,50 de ratio general.

*Disposición transitoria décima. Titulaciones*

En cuanto al cumplimiento de los requisitos de titulación para las categorías profesionales de cada programa, servicio y centro establecidos en este decreto, y en atención a las personas que ya estuvieran trabajando desde la entrada en vigor del presente decreto sin cumplirlos, se procederá de la siguiente manera:

Desde la entrada en vigor del presente decreto, no podrá realizarse ninguna nueva contratación sin el requisito de las titulaciones establecidas.

En aquellos casos que, a la fecha de la entrada en vigor del presente decreto, la persona estuviera contratada en una categoría profesional y desempeñando las correspondientes funciones sin tener el requisito de titulación aquí establecido, podrá seguir en su puesto cuando:

1. Disponga de la titulación académica que se requería en el momento de su contratación. En estos casos, cuando se extinga la relación laboral por baja voluntaria, jubilación o alguna otra causa, esa plaza pasará a ser ocupada por una persona que disponga de la titulación aquí establecida. En el caso de interrupción del contrato por motivo que requiera su sustitución como excedencia o permiso, la persona sustituta cumplirá los requisitos de titulación aquí establecidos.

2. En el resto de los casos, podrán mantener su contrato de trabajo en una categoría profesional sin la titulación adecuada cuando a la publicación del presente decreto la persona trabajadora pueda demostrar una experiencia laboral en el puesto de trabajo de, al menos, tres años continuados o de cinco años alternos. En todo caso será condición que esté contratado en esa plaza en el momento de la entrada en vigor del presente decreto.

3. Respecto a la categoría profesional de auxiliar de control, además de la experiencia laboral en el puesto de trabajo, deberá acreditar en el plazo máximo de 6 años, contados desde la entrada en vigor del presente decreto, estar en posesión, como mínimo, de un título de técnico de ciclos formativos de la familia de servicios socioculturales y a la comunidad o título de técnico de promoción y desarrollo integral de la infancia y juventud en situación de vulnerabilidad social.

4. Cuando la persona trabajadora dispusiera de una titulación en grado universitario o categoría profesional, o de habilitación profesional equivalente, y estuviera contratada y ejerciendo la misma en el momento de la publicación del presente decreto, se le certificará tal condición por parte de la conselleria competente en materia de servicios sociales, que les permita desempeñar esta categoría profesional en todos los servicios sociales valencianos de gestión privada.

Asimismo, mientras perdure este personal a extinguir se podrán mantener los programas funcionales que estas figuras desarrollen en el programa o centro.

*Disposición transitoria decimoprimera. Carta de servicios*

Todos los centros autorizados desde la entrada en vigor del presente decreto deberán adaptar su carta de servicios a los establecidos en el mismo, según su tipología y de acuerdo con las características o peculiaridades que se especifiquen, en un plazo no superior a los seis meses desde la entrada en vigor del presente decreto.

El transporte adaptado, garantizado, gratuito y con acompañante señalado en la carta de servicios de los centros de día de diversidad funcional y de personas mayores, así como el transporte referido a los centros ocupacionales para personas con diversidad funcional, entrará en vigor de manera preceptiva el día 1 de enero de 2025.

*Disposición transitoria decimosegunda. Programas, protocolos y registros*

Todos los servicios y centros ya autorizados desde la entrada en vigor del presente decreto deberán adaptar sus programas, protocolos y registros a los que se establecen en el mismo, según su tipología, en un plazo no superior a los seis meses desde la entrada en vigor del presente decreto.

En el caso del preceptivo protocolo para la obtención, tratamiento y gestión de la información contenida en la historia social única establecido en el 34.4.c, se procederá según lo que establezca la norma que regule este instrumento.

*Disposición transitoria decimotercera. Documentación*

Todos los centros de servicios sociales autorizados desde la entrada en vigor del presente decreto deberán disponer de la documentación que en él se establece según su tipología, en un plazo no superior a los nueve meses desde la entrada en vigor del presente decreto, tanto la relativa a las personas usuarias como la relativa al centro, todo ello sin menoscabo de otra documentación que deban disponer con base a otras normativas.

En el caso de aquellos centros en cuyos reglamentos de régimen interno no figure lo estipulado en el apartado 2 del artículo 7 del presente decreto, deberán incluir y adaptarlo, de acuerdo con su respectiva tipología, en un plazo no superior de tres meses.

*Disposición transitoria decimocuarta. Estructura de participación.*

Para la constitución del Consejo de Centro, en los centros que no los tuvieran constituido, tal como se describe en el anexo V del presente decreto, se dispondrá de seis meses desde la entrada en vigor del presente decreto para la convocatoria de elecciones.

*Disposición transitoria decimoquinta. Centros privados, cuya titularidad la ostenten entidades de iniciativa privada acogidas a formas de colaboración con la administración pública.*

Las entidades de iniciativa privada que colaboren con la administración mediante alguna de las fórmulas previstas en el título IV de la Ley 3/2019, de 18 de febrero, deberán proceder a adaptar los centros de su titularidad a las nuevas condiciones previstas en este decreto, en las mismas condiciones y plazos indicados en las disposiciones transitorias, y de acuerdo con las tipologías previstas en el mismo, cuando esto no suponga un incremento del coste en virtud del cual les fue adjudicado el correspondiente contrato o acuerdo de acción concertada.

Cuando las adaptaciones al presente decreto supongan un incremento económico, respecto al momento en que se realizó la correspondiente convocatoria de acción concertada, firma del contrato programa o procedimiento de adjudicación de contrato, se establecerá en el primer caso el procedimiento de revisión, en el caso del contrato programa se iniciarán los procedimientos de adenda, previstos en los mismos y en el caso de los contratos a partir del fin de su vigencia sin prorrogas, siempre que se revalorice económicamente el contrato.

Los plazos indicados en las distintas transitorias se iniciarán a partir de la entrada en vigor de la correspondiente adenda, revisión o nuevo contrato.

*Disposición transitoria decimosexta.  Cambios en las fórmulas de gestión*

En aquellos programas en que se decreta un cambio en la fórmula de gestión comportando una reversión a la gestión pública, ésta se hará durante la vigencia del segundo contrato-programa prevista para los ejercicios anuales 2025 a 2028, ambos incluidos.

*Disposición transitoria decimoséptima. Criterios de implantación*

En aquellos programas en que se prevé una ampliación en su distribución territorial respecto al mapa de recursos actual, se hará durante la vigencia del segundo contrato programa prevista para los ejercicios 2025 a 2028. Esta ampliación será progresiva y atenderá variables como la cantidad de población de la correspondiente demarcación territorial y/o la necesidad objetiva del programa en base al número de casos atendidos por el mismo.

En lo referido a centros de la atención primaria específica y de la atención secundaria, y en aquellas tipologías que en el momento de la publicación de este decreto no cuenten con la implantación territorial señalada en este decreto, esta se desarrollará de acuerdo con lo establecido en el Plan de Infraestructuras de Servicios Sociales de la Conselleria de Igualdad y Políticas Inclusivas.

*Disposición transitoria decimoctava. Medidas judiciales en medio abierto*

La modificación en la forma de provisión del programa de medidas judiciales se efectuará progresivamente, de tal manera que la ejecución de las medidas judiciales en medio abierto correspondientes a las áreas que no hayan asumido el programa mediante los contratos programas con las entidades locales, se gestionarán en las mismas condiciones que los programas referidos en el anexo II en los apartados 2.1.3 a 2.1.7. del presente decreto.

*Disposición transitoria decimonovena. Centros ocupacionales***9**

En las entidades que dispongan de un centro ocupacional cuyas personas usuarias no se adecuen al perfil que determina el presente Decreto para el acceso al mismo, el equipo técnico del centro procederá a realizar una revisión de los expedientes de todas las personas usuarias, distinguiendo aquellas cuyo perfil se adecúa al centro ocupacional de aquellas otras cuyo perfil se adecúe al de acceso para centro de día de personas con discapacidad intelectual. Consecuentemente, efectuarán el ajuste que corresponda a los aspectos funcionales del centro y al número de plazas, si procede tras la revisión de los expedientes, sin que obligatoriamente se requiera una adaptación de los aspectos espaciales.

Se dispondrá hasta el día 1 de enero de 2026 para que con las personas usuarias cuyo perfil se ajuste al establecido para los centros de día de discapacidad intelectual se genere un nuevo centro de día. En esas circunstancias concretas, ambos centros serán considerados como centros complementarios.

En cuanto a la adecuación de las distintas condiciones exigibles para ellos, se estará a los plazos establecidos en las disposiciones transitorias al respecto, contados a partir de su constitución en centros complementarios y con la resolución actualizada del Programa Individual de Atención a las personas en situación de dependencia (PIA).

*Disposición transitoria vigésima. Centros de atención temporal a emergencias sociales*

Frente a situaciones de emergencia social y hasta que se desarrolle normativa específica al respecto, se podrá, por resolución de la persona titular de la conselleria con competencias en materia de servicios sociales, autorizar la apertura o habilitación como Centros de Atención Temporal a Emergencias (CATE) los siguientes espacios: centros de servicios sociales ya autorizados, centros autorizados para otros usos u otros centros con informe favorable de la oficina técnica que garantice las condiciones de seguridad general, salubridad, habitabilidad y climatización.

Las condiciones de los centros de acogida a personas que soliciten protección internacional atenderán a lo establecido reglamentariamente por el ministerio competente en la materia.

*Disposición transitoria vigesimoprimera. Adecuaciones al decreto*

Las adecuaciones al presente decreto relativas a: adaptación de la funcionalidad de los espacios, incluida la modulación, instalaciones, régimen de funcionamiento, requisitos profesionales, equipamiento, ayudas y mobiliario, no se considerarán modificación sustancial en los términos referidos en el artículo 34 del Decreto 59/2019, de 12 de abril, del Consell, de ordenación del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales.

A tal efecto, los centros tendrán que efectuar solicitud manifiesta, mediante declaración responsable, presentándola en cualquiera de las formas establecidas en el artículo 16.4 de la Ley 39/2015 del 1 de octubre, del procedimiento administrativo común de las administraciones públicas. Para las adecuaciones que impliquen obras, se procederá conforme al procedimiento de visado previo, regulado en la subsección tercera de la sección primera, del capítulo segundo del Decreto 59/2019, de 12 de abril, del Consell, de ordenación del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales.

*Disposición transitoria Vigesimosegunda. Plan de transición*

Los centros que con motivo del presente decreto deban realizar adecuaciones elaborarán un plan de transición con el fin de adaptarse al nuevo modelo, de acuerdo con las disposiciones transitorias del presente decreto y contando con la participación de las distintas partes interesadas. Este plan describirá el paquete de actuaciones y medidas a desarrollar hacia el modelo centrado en la persona, con enfoque comunitario y de proximidad. El plan desarrollará los itinerarios a seguir en el ámbito organizativo, del diseño ambiental, de la práctica profesional y de los procesos internos.

*Disposición transitoria vigesimotercera.* [Suprimida]**10**

DISPOSICIÓN DEROGATORIA

*Disposición derogatoria única*

1. Quedan derogadas cuantas normas de igual o inferior rango se opongan a lo dispuesto en este decreto.

2. En particular, desde la entrada en vigor del presente decreto quedarán derogadas las siguientes normas:

a) Decreto 182/2006, de 1 de diciembre, del Consell, por el que se establecen las condiciones y los requisitos específicos para la autorización de las viviendas tuteladas para personas con discapacidad o con problemas de salud mental crónicos.

b) Orden de 9 de abril de 1990, de la Conselleria de Trabajo y Asuntos Sociales por la que se desarrolla el Decreto 40/1990, de 26 de febrero, del Consell de la Generalitat Valenciana, sobre Registro, Autorización y Acreditación de los Servicios Sociales de la CV

c) Orden de 3 de febrero de 1997, de la Conselleria de Trabajo y Asuntos Sociales, por la cual se modifica la Orden de 9 de abril de 1990 (DOGV 1291) sobre registro, autorización y acreditación de los servicios sociales de la CV, con el fin de atender los nuevos servicios que se van a prestar a enfermos mentales crónicos en la CV (según redacción por Corrección de errores publicada en DOGV núm. 2937 de 24/02/1997)

d) Orden de 9 de mayo de 2006, de la Conselleria de Bienestar Social, por la que se modifica la Orden de 9 de abril de 1990, de la Conselleria de Trabajo y Seguridad Social, sobre registro, autorización y acreditación de los servicios sociales de la Comunidad Valenciana, en su redacción dada por la Orden de 3 de febrero de 1997, de la Conselleria de Trabajo y Asuntos Sociales.

e) Orden de 21 de septiembre de 2001, de la Conselleria de Bienestar Social, por la que se regulan las condiciones y requisitos de funcionamiento de los Centros de Estimulación Precoz.

f) Orden 1/2010, de 18 de febrero, de la Conselleria de Bienestar Social, de modificación de la Orden de 9 de abril de 1990, de la Conselleria de Trabajo y Seguridad Social, por la que se desarrolla el Decreto 40/1990, de 26 de febrero, del Consell de la Generalitat Valenciana, sobre Registro, Autorización y Acreditación de los Servicios Sociales de la CV del decreto.

g) Orden de 19 de junio de 2003, de la Conselleria de Bienestar Social, por la que se regula la tipología y condiciones materiales y de funcionamiento de los Centros de Protección de Menores, en la Comunidad Valenciana.

h) Orden de 17 de enero de 2008, de la Conselleria de Bienestar Social, por lo que se regula la organización y funcionamiento de los centros de protección y el acogimiento residencial y estancia de día de menores en la Comunidad Valenciana.

i) Orden de 4 de febrero de 2005, de la Conselleria de Bienestar Social, por la que se regula el régimen de autorización y funcionamiento de los centros de servicios sociales especializados para la atención de personas mayores.

j) Orden 8/2012 de 20 de febrero de la Conselleria de Justicia y Bienestar Social por la que se modifica la Orden de 4 de febrero de 2005, de la Conselleria de Bienestar Social, por la que se regula el régimen de autorización y funcionamiento de los centros de servicios sociales especializados para la atención de personas mayores.

k) Orden de 20 de diciembre de 2005, de la Conselleria de Bienestar Social, por la que se regula el Estatuto de los Usuarios de centros de servicios sociales especializados para la atención de personas mayores (DOGV 5174 de 11/01/2006), en lo referido al reglamento de régimen interior en los establecimientos públicos.

l) Orden de 17 de febrero de 2003, de la Conselleria de Bienestar Social, sobre condiciones y requisitos para la autorización de los Centros Especializados para mujeres en situación de riesgo social, por la que se desarrolla el Decreto 91/2002, de 30 de mayo, del Gobierno Valenciano, sobre Registro de los Titulares de Actividades de Acción Social, y de Registro y Autorización de Funcionamiento de los Servicios y Centros de Acción Social, en la Comunidad Valenciana, modificada por la Orden de 28 de enero de 2005, de la Conselleria de Bienestar Social, por la que se modifica la Orden de 17 de febrero de 2003.

ll) Orden de 22 de diciembre de 2003, de la Conselleria de Bienestar Social, sobre Funcionamiento General de los Centros Especializados para Mujeres en Situación de Riesgo Social.

DISPOSICIONES FINALES

*Disposición final primera. Modificaciones en el Decreto 59/2019, de 12 de abril, del Consell, de ordenación del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales*

1. Se modifica el apartado 2 del artículo 52 del Decreto 59/2019 de 12 de abril, del Consell, de ordenación del sistema público valenciano de servicios sociales, que pasa a tener la siguiente redacción:

"La declaración responsable sobre el cumplimiento de la normativa vigente deberá incluir necesariamente la mención al cumplimiento de los requisitos sobre los recursos humanos y materiales que se concreten en cada caso en la correspondiente norma reglamentaria, en función de la tipología de servicio de que se trate...".

2. Se modifica el apartado b) del artículo 3 del Decreto 59/2019 de 12 de abril, del Consell, de ordenación del sistema público valenciano de servicios sociales, que pasa a tener la siguiente redacción:

"Se entiende por programa en materia de servicios sociales el conjunto ordenado, planificado y metodológicamente orientado de actuaciones destinadas a intervenir ante situaciones específicas de necesidad de carácter individual, grupal, familiar o comunitario, con el fin de prevenir el riesgo de vulnerabilidad social, favorecer la inclusión social y garantizar el ejercicio de derechos sociales. Los programas podrán presentar diferentes modalidades, en función del objeto que persigan, con respecto a la población destinataria, la intensidad y duración o el tipo de prestación que articulen, y podrán proveerse también a través de centros."

3. Los servicios a los que se refiere la modificación anterior del apartado b) del artículo 3 Decreto 59/2019 de 12 de abril, del Consell, de ordenación del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales pasan a denominarse programas, conforme a lo dispuesto en esta modificación, salvo aquellos a los que se refiere el artículo 54.3.2.f, que pasan a denominarse "carta de servicios".

4. Se modifica el apartado segundo de la disposición adicional primera del Decreto 59/2019 de 12 de abril, del Consell, de ordenación del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales, que pasa a tener la siguiente redacción:

"La acreditación para la prestación de servicio o programas en materia de servicios sociales en el marco del Sistema para la Autonomía Personal y Atención a la Dependencia..."

5. Se modifica el apartado cuarto de la disposición adicional primera del Decreto 59/2019 de 12 de abril, del Consell, de ordenación del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales, que pasa a tener la siguiente redacción:

"... la acreditación a que se refiere el apartado 2 de este artículo implicará la declaración de que el programa o centro acreditado cumple con los requisitos establecidos...".

6. Se suprime al apartado d) del artículo 3 del Decreto 59/2019 de 12 de abril, del Consell, de ordenación del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales y el apartado e) de este mismo artículo pasa a ser el apartado d).

7. Se suprime el contenido total de la disposición adicional segunda del Decreto 59/2019, de 12 de abril, del Consell, de ordenación del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales, y se sustituye por el siguiente contenido:

"Segunda. Periodo de vigencia de las autorizaciones provisionales

Aquellos centros que conforme al Decreto 91/2002, de 30 de mayo, del Gobierno Valenciano sobre Registro de los titulares de actividades de acción social, y de registro y autorización de funcionamiento de los servicios y centros de acción social en la Comunitat Valenciana tuvieran concedida una autorización provisional a 13 de noviembre de 2022, mantendrán la vigencia de la misma si con anterioridad a dicha fecha obtienen el visado previo del proyecto o documentación técnica de las obras a realizar así como la aprobación por parte del órgano de autorización de centros de un compromiso de ejecutar las obras a las que se refiere dicho proyecto o documentación técnica en el plazo que a tal efecto establezca dicho órgano

*Disposición final segunda. Modificación en el Decreto 38/2020, de 20 de marzo, del Consell, de coordinación y financiación de la atención primaria de servicios sociales.*

Se modifica la disposición transitoria segunda añadiendo al final del punto 3 el siguiente contenido:

"En el caso de que, en el año 2023, algún municipio o municipios no se hubieran constituido como Mancomunidad o no se hubieran podido integran en alguna de las ya existentes, previo informe justificativo de los municipios de dicha imposibilidad y con la conformidad de la administración responsable de la financiación podrán continuar siendo financiados a través de otras formas diferentes al contrato programa de manera transitoria."

*Disposición final tercera. Desarrollo normativo*

Se faculta a la persona titular de la Conselleria con competencias en materia de servicios sociales para dictar cuantas disposiciones sean necesarias para el desarrollo de este decreto.

*Disposición final cuarta. Entrada en vigor*

Este decreto entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*.

ANEXOS

Anexo I. Centros, servicios y programas de los servicios sociales de atención primaria de carácter básico [páginas 17535 a 17573]

Anexo II. Centros, servicios y programas de los servicios sociales de atención primaria de carácter específico  [páginas 17573 a 17671]

Anexo III. Centros de servicios sociales de atención secundaria [páginas 17672 a 17742]

Anexo IV. Tabla de correspondencias entre prestaciones Sistema para la Autonomía y Atención a la Dependencia (SAAD) y Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales (SPVSS) [páginas 17743 a 17744]

Anexo V. Estructura organizativa mínima: órganos de gobierno y participación en los programas y centros de servicios sociales [páginas 17745 a 17756]

Anexo VI. Documentación exigible a los programas y centros de servicios sociales [páginas 17756 a 17793]

Anexo VII. Condiciones y características de los espacios, las instalaciones y los elementos [páginas 17794 a 17812]

Anexo VIII. Categorías, cualificaciones profesionales, titulaciones y requisitos [páginas 17813 a 17817]

Anexo IX. Correspondencia de tipologías entre centros anteriores y centros del actual decreto [páginas 17818 a 17821]

[**Ver anexos publicados en el DOGV núm. 9559 de 22.03.2023 (pdf)**](https://dogv.gva.es/datos/2023/03/22/pdf/2023_2822.pdf)

València, 10 de marzo de 2023

El president de la Generalitat

XIMO PUIG I FERRER

La vicepresidenta

y consellera de Igualdad y Políticas Inclusivas

AITANA JOANA MAS MAS

--------------------

1   El apartado 1 del artículo 25 se modifica por el artículo 87 de la[**Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html), de simplificación administrativa (DOGV núm. 10001 de 09.12.2024).

2   El apartado 1 del artículo 87 se modifica por el artículo 87 de la[**Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

3   La letra f) del apartado 2 del artículo se modifica por el artículo 87 de la[**Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

4   La letra h) del apartado 2 del artículo 87 se modifica por el artículo 87 de la[**Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

5   La letra i) del apartado 2 del artículo 87 se suprime por el artículo 87 de la[**Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

6   La disposición adicional segunda se suprime por el artículo 87 de la[**Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

7   Las disposiciones transitorias primera, cuarta, séptima y vigesimotercera se modifican en los términos del anexo I del[**Decreto 51/2024, de 29 de abril, del Consell**](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/d/2024/04/29/51/), por el que se modifica el Decreto 27/2023, de 10 de marzo, del Consell, por el que se regulan la tipología y el funcionamiento de los centros, servicios y programas de servicios sociales, y su ordenación dentro de la estructura funcional, territorial y competencial del Sistema Público Valenciano de Servicios Sociales (DOGV núm. 9841 de 03.05.2024).

8   La disposición transitoria novena se modifica por el artículo 87 de la[**Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

9   La disposición transitoria decimonovena se modifica por el artículo 87 de la[**Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).

10   La disposición transitoria vigesimotercera se suprime por el artículo 87 de la[**Ley 6/2024, de 5 de diciembre, de la Generalitat**](https://dogv.gva.es/es/eli/es-vc/l/2024/12/05/6/dof/spa/html).



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML

Copia Permalink ELI