Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 8854, del 10-07-2020 (2020/5457)

RESOLUCIÓ de 8 de juliol de 2020, de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, per la qual s'incoa expedient per a declarar la col·lecció Ulkes d'orfebreria antiga com a col.lecció de béns mobles d'interés cultural
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   8854

Data del DOGV
:   10-07-2020

Secció del DOGV
:   III. ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES

Número del document
:   2020/5457

CVE


Data del document
:   08-07-2020

Organisme emissor
:   Conselleria d'Educació, Cultura i Esport

Tipus de document
:   Resolució

Descriptors 

:   * [Conselleria d'Educació, Cultura i Esport](javascript:void(0))
    * [Conselleria d'Educació, Cultura i Esport](javascript:void(0))

RESOLUCIÓ de 8 de juliol de 2020, de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, per la qual s'incoa expedient per a declarar la col·lecció Ulkes d'orfebreria antiga com a col.lecció de béns mobles d'interés cultural   
 [2020/5457]  
Segons l'article 49 1. 5a de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana, la Generalitat té competència exclusiva sobre patrimoni històric, artístic, monumental, arquitectònic, arqueològic i científic, sense perjuí d'allò que disposa el número 28 de l'apartat 1 de l'article 149 de la Constitució Espanyola.   
Segons l'article 62 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana:  
1. La Generalitat, a través del Consell, podrà participar en l'acció exterior de l'Estat quan aquesta incidisca en l'àmbit de les seues competències; també haurà de ser escoltada en aquells casos en els quals, sense ser de la seua competència, puguen afectar-la directament o indirectament. En aquest sentit, d'acord amb el que determine la legislació espanyola i europea, podrà:  
e) Executar, en el seu propi àmbit territorial, els tractats i convenis internacionals, així com les resolucions i decisions de les organitzacions internacionals de les quals Espanya siga part, en tot allò que afecte les matèries que la Comunitat Valenciana tinga atribuïdes en aquest Estatut d'Autonomia.  
2. La Generalitat exercirà la seua acció exterior, en la mesura que siga més convenient a les seues competències i sempre que no comprometa jurídicament l'Estat en les relacions internacionals, ni supose una ingerència en els àmbits materials de les competències reservades a l'Estat, a través d'activitats de relleu internacional de les regions.  
  
L'article 1.2 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, estableix que:   
El patrimoni cultural valencià està constituït pels béns mobles i immobles de valor històric, artístic, arquitectònic, arqueològic, paleontològic, etnològic, documental, bibliogràfic, científic, tècnic, o de qualsevol altra naturalesa cultural, existents al territori de la Comunitat Valenciana. A l'efecte de tutela del Patrimoni Cultural Valencià, predomina doncs el criteri de la territorialitat sobre altres estatuts que puguen resultar d'aplicació.  
En data 23 de setembre de 2015 es va sol·licitar a instància de part la inscripció ?en l'Inventari de Béns Culturals que corresponga, o bé de la Comunitat Valenciana o bé del Ministeri de Cultura- com a béns mobles de l'antiga col·lecció Ulkes d'orfebreria antiga, i també expressament l'avaluació de la seua significació i rellevància patrimonial, de la qual el promotor de l'expedient, resident a Espanya, es manifestava propietari legítim invocant, com a títol adquisitiu, ser-ne legatari i, per tant, successor testamentari a títol particular de qui, pel que sembla, va ser-ne l'últim amo, més enllà de la simple tinença o possessió en l'àmbit de la Comunitat Valenciana d'aquells objectes dels quals es pretenia el reconeixement patrimonial. Amb independència de la causa manifestada davant de l'Administració de la Generalitat en promoure l'expedient d??inclusió en l'Inventari de Béns Culturals que corresponga, o bé de la Comunitat Valenciana o bé del Ministeri de Cultura?, l'interessat exterioritzava el domini que li corresponia sobre aquests béns per fets concloents, en pretendre disposar-ne per a engrossir l'aportació no dinerària al capital d'una mercantil.  
  
En data posterior i com a conseqüència de la instrucció de l'expedient, s'hi va personar qui es va acreditar com a hereu únic i successor en la universalitat dels béns, drets i accions de qui, pel que sembla, va ser-ne l'anterior titular amb base en el testament sota la vigència del qual aquest últim va morir.   
Posteriorment, de resultes de la contesa suscitada sobre la titularitat d'aquestes peces d'orfebreria es van obrir diligències prèvies tramitades amb el núm. 000123/2017 davant del Jutjat de Primera Instància i Instrucció núm. 2 de Benidorm, en les quals ha recaigut acord de sobreseïment provisional i arxivament, que ha sigut objecte d'impugnació davant de la instància judicial superior.  
La litigiositat dels béns que integren la col·lecció de joies sobre la base dels dubtes que suscita el títol adquisitiu de la propietat d'aquestes i, per tant, la precarietat a què estan sotmeses; que s'accentua, en tractar-se de béns mobles, la possessió o la tinença dels quals sempre podria ser objecte de cessió a tercers mitjançant el simple lliurament o desplaçament possessori, les més de les vegades sense subjecció a cap forma, la qual cosa podria suscitar una controvèrsia simplement civil sobre el millor dret a la possessió mitjançant l'exercici de la denominada acció publiciana i no reivindicatòria, que exigiria la possessió acreditada i anterior en el temps del demandant i la posterior privació d'aquesta per un tercer davant de la jurisdicció ordinària; no comporta obstacle ni impediment perquè s'avaluen els excepcionals valors que incorpora aquesta, propiciant-ne el reconeixement patrimonial al màxim nivell, en haver-se expertitzat les peces que la integren, la majoria com a autèntiques de l'antiguitat grega i una part molt xicoteta d'aquesta com a falsificacions d'altíssim nivell, pel que sembla, reunides en un afany de col·leccionisme d'antiguitats que abundava sense cap control temps pretèrits, i garantir-ne la conservació i tutela. A això se suma la circumstància que la transmissió dels títols representatius del capital social de la mercantil a la qual es pretén transmetre la col·lecció en propietat com a aportació no dinerària, amb subjecció a l'àgil llei de circulació d'aquests últims, propiciaria amb facilitat el seu desplaçament i deslocalització i faria il·lusòria l'efectivitat dels drets legals d'adquisició preferent que incumbeixen a les administracions publiques sobre els béns culturals.  
  
Sense perjudici de la restitució dels béns culturals que puga, si és el cas, resultar procedent, és procedent reconéixer aquesta col·lecció com a bé cultural al màxim nivell als efectes que preveu la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià  
Vista la sol·licitud formulada i l'informe dels Serveis Tècnics d'aquesta Direcció General favorable a la incoació d'expedient per a declarar la col·lecció Ulkes d'orfebreria antiga com a col.lecció de béns mobles d'interés cultural mitjançant la inventariació i descripció detallada dels objectes preciosos que la integren i la determinació dels valors que incorpora aquesta.  
Considerant el que disposen els articles 49.1.5a i 62.1.d) de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana, els articles 27 i 28 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, aquesta Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, en el que és matèria de la seua competència, ha resolt:  
  
Primer  
Incoar expedient per a declarar la col·lecció Ulkes d'orfebreria antiga com a col.lecció de béns mobles d'interés cultural, i encomanar-ne la tramitació a la Direcció General de Cultura i Patrimoni d'aquesta conselleria.  
  
Segon  
De conformitat amb el que disposa l'article 28 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, enumerar i inventariar les peces històriques que conformen la col·lecció Ulkes d'orfebreria antiga, determinar-ne els valors acreditats i singulars que justifiquen la seua declaració com a béns mobles d'interés cultural i descriure-les amb exhaustivitat per a la seua més perfecta identificació, en l'annex que s'acompanya a aquesta resolució.  
  
Tercer  
En compliment del que preceptua l'article 27.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, notificar aquesta resolució incoadora als interessats en el procediment, al MARQ, institució museística en la qual es troben depositats els béns, a l'Ajuntament de l'Alfàs del Pi, a l'Ajuntament de Benidorm, a la Direcció General de Belles Arts del Ministeri de Cultura i Esport, al Jutjat d'Instrucció núm. 2 de Benidorm, i fer-los saber l'íntegra aplicabilitat en relació amb els béns que formen la col·lecció del règim tutelar que articulen els articles 41 a 44 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, des del moment de la present incoació, de conformitat amb el que estableix l'article 27.4 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, sense perjudici, a més, de l'exigibilitat del règim general que resulta d'aplicació als béns culturals inventariats en els articles 18 i següents de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, i del que disposa la Llei 16/1985, de 25 de juny, de Patrimoni Històric Espanyol i normativa de desenvolupament.  
  
  
Quart  
De conformitat amb el que estableix l'article 56 de la Llei 39/2015, de 30 de desembre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, tenint en compte l'excepcional valor historicoartístic de la col·lecció de joies de l'antiguitat, l'interés públic de la conservació de la col·lecció com un tot acumulat en època pretèrita en la qual abundaven pròcers amb afició pel col·leccionisme d'objectes de l'antiguitat, la litigiositat d'aquesta, l'efectivitat de l'acció de restitució que, si és el cas, puga exercir un altre estat, la liquidació i exigibilitat a qui corresponga, si és el cas, del cost de les perícies o expertitzacions practicades, que s'han revelat com a imprescindibles per a calibrar la rellevància patrimonial de les peces únicament als efectes de conducta a la seua inclusió ?en l'inventari de béns culturals que corresponga?, és procedent com a mesura cautelar DECRETAR el depòsit provisional d'aquestes peces en el Museu Arqueològic Provincial d'Alacant, amb la particularitat que podran exhibir-se temporalment al públic, únicament en la seu del Museu, els béns que la integren, tenint en compte que abans d'extingir-se el present depòsit provisional caldria liquidar i satisfer, si és el cas, per qui corresponga l'import a què ascendeixen les perícies practicades per a calibrar-ne la rellevància patrimonial i, si és el cas, la plusvàlua o millora que han experimentat aquestes de resultes de la seua autenticació, i reintegrar-lo a la Generalitat i restaurar el desequilibri patrimonial que aquesta ha experimentat de resultes de la instrucció de l'expedient d'inclusió promogut a instància de part, a la qual es confereix per la present resolució tràmit d'audiència en relació amb la mesura cautelar esmentada.  
  
A això se suma com a motivació addicional la circumstància que la transmissió dels títols representatius del capital social de la mercantil a la qual es pretén transmetre la col·lecció en propietat com a aportació no dinerària, amb subjecció a l'àgil llei de circulació d'aquests últims, propiciaria amb facilitat el seu desplaçament i deslocalització i faria il·lusòria l'efectivitat dels drets legals d'adquisició preferent que incumbeixen a les administracions publiques sobre els béns culturals.  
  
  
Cinqué  
En compliment del que disposa l'article 27.3 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, notificar aquesta resolució al Registre General de Béns d'Interés Cultural, dependent de l'Administració general de l'Estat, per a la seua anotació preventiva.  
  
Sisé  
Publicar aquesta resolució amb els seus annexos en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana i en el Boletín Oficial del Estado.  
  
València, 8 de juliol de 2020.- El Conseller d'Educació, Cultura i Esport: Vicent Marzà i Ibáñez.  
  
  
  
ANNEX I  
RELACIÓ I DESCRIPCIÓ DE LES PECES DE LA COL·LECCIÓ ULKES I DETERMINACIÓ DELS VALORS SINGULARS QUE JUSTIFIQUEN LA SEUA DECLARACIÓ COM A BÉNS MOBLES D'INTERÉS CULTURAL  
  
Descripció i valoració cultural de la col·lecció  
La col·lecció Ulkes d'orfebreria antiga està integrada per trenta-cinc peces fabricades en aliatges de base or. En la descripció s'utilitza la numeració d'inventari assignada pel Departament de Col·leccions del Museu Arqueològic Provincial d'Alacant (MARQ).   
Les observacions amb lupa binocular i les anàlisis per fluorescència de raigs X de dispersió i amb microscòpia electrònica d'escombratge i microanàlisi efectuades per la doctora Alicia Perea Caveda amb el concurs del doctor David Juanes Barber, tècnic de l'Institut Valencià de Conservació, Restauració i Investigació, han permés a la doctora Perea concloure que dènou d'aquestes són peces originals, íntegrament autèntiques (núm. 1, 3, 4, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 25, 26, 27 i 29); set són peces originals que presenten lleugeres manipulacions i/o afegits de reintegració de parts que faltaven, que no impedeixen apuntar una possible procedència o context arqueològic (núm. 5, 6, 7, 28, 30, 31 i 32); sis són peces molt manipulades (pastitxos) que inclouen parts originals i afegits figuratius orientats a potenciar-ne el valor, a criteri del falsificador, però de les quals es pot apuntar una procedència o context arqueològic (núm. 2, 8, 9, 10, 22 i 24), una d'aquestes és sospitosa de ser íntegrament falsa (núm. 8); mentre que únicament tres són joies totalment falses (núm. 33, 34 i 35), que, per tant, no han sigut objecte de troballa arqueològica sinó fruit enterament del criteri del falsificador.  
Les peces íntegrament autèntiques i lleugerament manipulades configuren un subconjunt de vint-i-sis joies les característiques tipològiques, iconogràfiques i tècniques de les quals permet adscriure-les a diferents àmbits cronoculturals, a saber:  
- Les agulles responen als cànons grecs, però algunes presenten detalls compositius i iconogràfics d'inspiració escita, per la qual cosa són adscribibles a l'horitzó cultural grecoescita de la ribera nord del Mar Negre entre els segles IV i III aC.  
- El collaret de cadenes convergents i penjolls en forma de bellota o capoll és una tipologia de joieria grega freqüent en el Mediterrani oriental, el Pròxim Orient i les riberes del Mar Negre des del segle IV aC.  
  
- El parell d'arracades rematades per corona egípcia tipus Atef, corresponent a models de l'Egipte ptolemaic, va estar de moda al Mediterrani oriental i les riberes del Mar Negre entre els segles III i II aC.  
Les joies originals íntegrament autèntiques, les joies originals lleugerament manipulades i les parts originals de les peces falsificades presenten un extraordinari valor com a testimoniatge de l'obra d'orfebres que dominaven les més avançades tècniques d'orfebreria de l'època, cas de la filigrana i de la granulació.  
Les vint-i-nou agulles ornamentals ?dènou d'originals íntegrament autèntiques, quatre d'originals lleugerament manipulades, i sis pastitxos que incorporen parts originals- constitueixen un conjunt de joies extraordinari i infreqüent, pel nombre, homogeneïtat i raresa d'aquesta mena de conjunts de joieria arqueològica (sense perjudici que un dels pastitxos siga sospitós de ser una falsificació completa).  
  
Els sis pastitxos que incorporen fragments de joies antigues originals i les tres peces enterament falses (per ser íntegrament de nova factura) presenten un gran interés, des de l'òptica de l'estudi de la producció de falsa joieria arqueològica, ja que l'estil, el maneig de la iconografia de referència i les tècniques aplicades contribueixen a la identificació de sofisticats tallers de falsificació.  
  
Inventari descriptiu  
1. Agulla d'una sola peça, formada per una tija de secció circular, treballada a la part superior fins a formar una llengüeta que es doblega en bucle. L'extrem treballat s'afina fins a formar un fil que s'enrotlla per a tancar. Té restes de terra roja als intersticis.  
2. Agulla de capitell. Està formada per una tija de secció circular i un cap en forma de capitell amb roleus de filigrana. Sobre aquest, un cilindre laminar en què reposen dos ocells enfrontats. Probablement aquestes figures són afegits moderns. Lleugera rubefacció a la superfície. Restes de terra roja als intersticis i concrecions blanquinoses.  
3. Agulla formada per una tija i un cap en forma de con invertit sobre el qual descansa una esfera. La tija té secció quadrada torçada sobre si mateixa. L'estructura del cap és buida i presenta ornamentació de rosetes amb pètals balmats i rematades en filigrana. A la part superior de l'esfera, petit granat encastat, envoltat de línia de grànuls. Restes de terra roja als intersticis i concrecions calcàries.  
  
4. Agulla de cap circular plana i tija de secció circular. El cap presenta una decoració pels dos costats de cinc rosetes de dos pisos amb pètals balmats i filigrana. La vora es remata amb una sanefa de roleus i diverses línies de fils de diferent configuració disposats en paral·lel. Concrecions vermelloses a la superfície.  
5. Agulla amb tija de secció circular. El remat del cap es compon de dues parts, una gemma esfèrica, translúcida i de color melós, que està perforada per a allotjar l'extrem superior de la tija. D'una plataforma circular sorgeix la figura d'Hermes amb tots els seus atributs. Falta una ala del pètasus, probablement per fallada del buidatge a la cera perduda. Al pol inferior de la gemma, remat esfèric amb ornamentació de roseta en filigrana. Restes de terra grossa i vermellosa als intersticis.  
  
6. Agulla amb tija buida de secció quadrangular torçada sobre si mateixa. El cap és pla i s'adapta a la forma d'una doble làmina repujada amb el cap d'un cavall pels dos costats. Les marques de llimat que apareixen a les vores i la seua tipologia atípica fan dubtar de la seua autenticitat total o parcial. Restes de terra roja als intersticis i brutícia.  
  
7. Agulla amb tija de secció circular. El cap es remata en dues parts, una gemma de perfil angular, color ataronjat amb vetes fosques, translúcida i perforada; es remata dalt i baix amb sengles discos, ornamentat l'inferior amb un motiu de triangles en filigrana i granulat. Sobre el disc superior, figura d'Eros amb els seus atributs. La figura està buidada a la cera perduda, i les ales es van afegir mitjançant soldadura. La corda de l'arc és un fil afegit amb posterioritat a la fosa. Tota la superfície presenta marques d'ús, inclosa la gemma que apareix bastant rodada i amb un petit clevill. Restes de terra grossa i vermellosa als intersticis.  
  
8. Agulla amb tija buida de secció circular. El cap es compon d'una estructura buida formada per tres esferes, de major a menor, rematades per una àguila esplaiada. Els detalls tècnics de la filigrana són atípics, com també la iconografia del conjunt, i el color de l'aliatge, raons per les quals pensem que es tracta d'un fals total o parcial. Lleugeres taques superficials que no cobreix els intersticis.  
9. Pastitx format per una agulla de capitell original i una figura moderna afegida damunt. Els elements originals són: tija de secció circular; remat de xanglots de raïm i fulles d'acant en filigrana i granulat; seient de la figura; part posterior del cànter. Els elements moderns són: estructura de roleus del capitell; coll i anses del cànter; figura femenina sedent amb cànter. El modelatge de la figura és molt semblant al de la figura de la peça núm. 10 i 22. S'ha observat cola que fixa alguns dels elements descrits entre la base del seient i l'estructura del capitell. Terra vermellosa als intersticis.  
10. Pastitx format per una agulla original amb remat cònic sobre el qual es va afegir una figura de sàtir que porta una àmfora. Els elements originals són: tija de secció circular; cap en forma de con invertit, buit, amb decoració de filigrana. Els elements moderns són: figura de sàtir assegut sobre escambell, amb àmfora. El modelatge de la figura és molt semblant al de la figura de la peça núm. 9 i 22. Terra vermellosa als intersticis.  
11. Agulla amb tija de secció quadrangular i cap format per una esfera gallonada sobre la qual s'assenta una estructura en caixa cilíndrica. Els laterals del cilindre es decoren amb arcuació de filigrana i sobre el cercle superior una roseta de quatre pisos amb pètals quadrats i brots de filigrana. Rubefacció i restes de terra als intersticis.  
  
12. Agulla formada per una tija de secció quadrangular torçada sobre si mateixa i rematada a la part superior amb un fil enrotllat. Sobre aquest fil es va soldar una anella on s'enganxa una arracada tipus nezem. Restes de terra vermellosa i concrecions blanquinoses.  
13. Agulla formada per una tija de secció quadrangular i cap en forma de brot de fulles allargades. Aquest remat és molt complex i es compon d'un capoll interior de quatre fulles i un altre més gran exterior, que el cobreix quasi per complet, tots decorats amb filigrana. Rematant l'àpex, un tercer capoll més xicotet. Rubefacció en tota la superfície i concrecions vermelloses a l'interior del capoll.  
14. Agulla de capitell amb tija de secció quadrangular torçada sobre si mateixa. El cap adopta la forma d'un capitell amb volutes de cordó de fil i decoració de rosetes de tres pisos i fulles d'acant. Descansa sobre una petita esfera ornamentada que serveix d'unió amb la tija. Sobre el capitell, una esfera rematada en roseta. Rubefacció a la superfície i concrecions vermelloses.  
15. Agulla amb tija de secció quadrangular i cap format per tres esferes gallonades sobre les quals s'assenta una estructura en caixa cilíndrica. Els laterals del cilindre es decoren amb arcuació de filigrana i sobre el cercle superior, una roseta de quatre pisos amb pètals quadrats i brots de filigrana. Rubefacció i restes de terra als intersticis.  
  
16. Agulla d'una sola peça, formada per una tija de secció circular l'extrem superior de la qual es va treballar per a aplanar-la i generar una llengüeta que s'enrotlla sobre si mateixa fins a formar un cilindre. L'anvers del cilindre s'ha decorat amb línies incises fent zig-zag. Restes de terra vermellosa als intersticis.  
17. Agulla d'una sola peça formada per una fina tija de secció circular l'extrem superior de la qual es doblega fins a tancar un trau.  
18. Agulla amb tija de secció quadrangular torçada fins a formar grans ones. El cap està format per un quars blanc, tallat en prisma troncocònic i perforat, lleugerament rodat a la superfície. La gemma es troba encastada en un element cilíndric i un altre esfèric a la part inferior, amb decoració de filigrana. La part superior es tanca amb una llamineta decorada amb aplicacions de rosetes. Aquesta zona s'ha netejat mitjançant algun producte abrasiu, operació que no s'ha realitzat a la zona inferior, on hi ha restes de terra.  
  
19. Agulla d'una sola peça formada per una fina tija de secció circular que s'enrotlla en espiral plana per a formar el cap. Concrecions vermelloses a la superfície.  
20. Agulla d'una sola peça, formada per una vareta de secció quadrangular la part superior de la qual es va treballar i dividir fins a formar dues volutes. La base de les volutes es va rematar amb fil enrotllat i una llàgrima de filigrana. Restes de terra roja als intersticis.  
21. Agulla d'una sola peça, formada per una vareta de secció circular la part superior de la qual es va enrotllar en molla fins a formar un cilindre transversal a l'eix de la peça. Restes de terra vermellosa als intersticis.  
22. Pastitx format per una agulla de capitell original, sobre la que es va afegir una figura d'Hermes. Els elements originals són: la tija de secció quadrangular torçada irregularment; el capitell troncocònic amb ornamentació de rosetes; esfera que descansa sobre el capitell. Els elements moderns són: figura d'Hermes, amb característiques molt similars a les figures que apareixen en les peces núm. 9 i 10. Restes de terra vermellosa.  
23. Agulla amb tija de secció quadrangular i cap format per tres esferes gallonades sobre les que s'assenta una estructura en caixa cilíndrica. Els laterals del cilindre es decoren amb arcuació de filigrana i sobre el cercle superior, una roseta de quatre pisos amb pètals quadrats i brots de filigrana que es troba lleugerament desplaçada del centre. Rubefacció i restes de terra als intersticis.  
24. Pastitx format per parts d'una agulla original a la qual han afegit certs elements ornamentals i una figura d'Atenea. Els elements originals són: tija de secció circular; peça cilíndrica sobre la qual descansa la figura. Els elements moderns són: figura d'Atenea amb els seus atributs, de característiques similars a les de les figures en les peces núm. 9, 10 i 22; element en forma de capoll de pètals allargats que sustenta el cilindre. Restes de terra roja als intersticis.  
  
25. Agulla d'una sola peça, formada per una tija de secció quadrangular torçada sobre si mateixa en un petit tram de la seua longitud. L'extrem superior es va doblegar per a formar un trau. Restes de terra vermellosa.  
26. Agulla amb tija de secció circular i cap en forma de con invertit rematat per una gran roseta de dos pisos el centre de les quals és un cercle de fil enroscat en molla i una piràmide de grànuls. El con s'ornamenta amb línies i triangles de filigrana i granulat. Lleugera rubefacció a la superfície.  
27. Agulla amb tija complexa composta per quatre varetes buides de secció circular, torçades juntament amb un fil de filigrana i treballades a la part inferior fins a formar un element apuntat únic. El cap, igualment complex, inclou un cos central amb tres bulbs, rematat per una caixa triangular, realitzada en fils de filigrana, que allotja a l'extrem superior un granat. La zona que separa el cap de la tija es resol amb elements cilíndrics filigranats i un anell de semiesferes. La peça presenta marques de desgast per ús en diferents zones. Restes de terra vermellosa als intersticis.  
28. Agulla amb tija de secció circular i cap amb gemma esfèrica, translúcida, de color melós, encastada mitjançant 10 arpes en forma de llàgrima. L'encast es remata dalt i baix amb sengles elements cònics ornamentats per rosetes de dos pisos. Concrecions vermelloses i blanquinoses.  
29. Agulla amb tija de secció circular i cap en forma de raqueta al centre de la qual apareix el rostre frontal repujat d'una dona, per anvers i per revers simètricament. S'adorna amb pentinat delineat per cordons, arracades i diadema de grànuls. A la zona inferior del coll, una roseta. La vora de la raqueta es remata amb sanefa de roleus, fils de filigrana en paral·lel i, finalment, línia de grànuls. Restes de terra vermellosa.  
  
30. Collaret amb cadenes convergents i capolls. Està format per una cinta de malla de la qual pengen cadenetes convergents rematades per bellotes o capolls formant un triangle de quatre nivells. En total es compten 34 bellotes distribuïdes en 12, 11, 6 i 5 exemplars per alineació. Les del nivell superior, més xicotetes, conserven restes d'esmalt a les fulles de la cúpula, i alterna el color verd i el blau. Les dels nivells inferiors, que van augmentant en grandària, s'ornamenten ressaltant les parts del fruit mitjançant cisellat, filigrana i granulat. Tots els encreuaments de cadenetes, dels quals pengen les bellotes, es cobreixen amb un disc o una roseta de dos pisos. Els extrems de la cinta de malla es rematen amb sengles peces ovalades ornamentades amb una palmeta de pètals apuntats i llàgrima d'esmalt verd; a l'extrem, una anella per a facilitar la subjecció. Concrecions blanquinoses a la superfície.  
  
31 i 32. Parella d'arracades amb corona Atef. Cada una es compon de dos cossos articulats mitjançant xarnera i pern. El cos superior forma la corona egípcia Atef, amb dues plomes d'àgata coronant el disc solar en pedra blava, tot això rematat per un caboixó circular de pedra verda, i roseta baix. El cos inferior té forma de llàgrima i allotja un granat cordiforme, envoltat de sanefa de fulles esmaltades que alternen el verd i el blau, molt perdut. Del vèrtex inferior penja una petita esfera de pedra ataronjada perforada amb remat inferior ovalat en or. El revers és de làmina llisa, i el sistema de suspensió en ganxo. Restes de terra vermellosa.  
33. Collaret format per una cadena tipus ?loop-in-loop- al centre del qual s'intercalen quatre penjolls en forma de cavall dels quals pengen cadenetes amb àmfores. En les interseccions dels penjolls se situen rosetes i palmetes de pètals allargats. Els extrems de la cadena es rematen amb pròtomes zoomorfes.  
34 i 35. Parell d'arracades amb el cos en forma de creixent del qual penja una parella de cavalls que sustenten al seu torn cadenetes i penjolls en forma d'àmfores. En les interseccions dels penjolls se situen rosetes i palmetes de pètals allargats.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 8854, del 10-07-2020 (2020/5457)

RESOLUCIÓN de 8 de julio de 2020, de la Conselleria de Educación, Cultura y Deporte por la que se incoa expediente para declarar la colección Ulkes de orfebrería antigua como colección de bienes muebles de interés cultural
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   8854

Fecha DOGV
:   10-07-2020

Sección del DOGV
:   III. ACTOS ADMINISTRATIVOS - C) OTROS ASUNTOS

Número del documento
:   2020/5457

CVE


Fecha del documento
:   08-07-2020

Organismo emisor
:   Conselleria de Educación, Cultura y Deporte

Tipo de documento
:   Resolución

Descriptores 

:   * [Conselleria de Educación, Cultura y Deporte](javascript:void(0))
    * [Conselleria de Educación, Cultura y Deporte](javascript:void(0))

RESOLUCIÓN de 8 de julio de 2020, de la Conselleria de Educación, Cultura y Deporte por la que se incoa expediente para declarar la colección Ulkes de orfebrería antigua como colección de bienes muebles de interés cultural [2020/5457]  
Según el artículo 49 1. 5ª del Estatuto de Autonomía de la Comunitat Valenciana, la Generalitat tiene competencia exclusiva sobre patrimonio histórico, artístico, monumental, arquitectónico, arqueológico y científico, sin perjuicio de lo que dispone el número 28 del apartado 1 del artículo 149 de la Constitución Española.   
Según el artículo 62 del Estatuto de Autonomía de la Comunitat Valenciana:  
1. La Generalitat, a través del Consell, podrá participar en la acción exterior del Estado cuanto ésta incida en el ámbito de sus competencias; también deberá ser oída en aquellos casos en que, sin ser de su competencia, puedan afectarle directa o indirectamente. En este sentido, de acuerdo con lo que determine la legislación española y europea, podrá:  
  
e) Ejecutar, en su propio ámbito territorial, los tratados y convenios internacionales, así como las resoluciones y decisiones de las organizaciones internacionales de las que España sea parte, en todo aquello que afecte a las materias que la Comunitat Valenciana tenga atribuidas en este Estatuto de Autonomía.  
2. La Generalitat ejercerá su acción exterior, en la medida en que sea más conveniente a sus competencias y siempre que no comprometa jurídicamente al Estado en las relaciones internacionales, ni suponga una injerencia en los ámbitos materiales de las competencias reservadas al Estado, a través de actividades de relieve internacional de las regiones.  
El articulo 1.2 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano establece que:   
El patrimonio cultural valenciano está constituido por los bienes muebles e inmuebles de valor histórico, artístico, arquitectónico, arqueológico, paleontológico, etnológico, documental, bibliográfico, científico, técnico, o de cualquier otra naturaleza cultural, existentes en el territorio de la Comunitat Valenciana. A los efectos de tutela del Patrimonio Cultural Valenciano predomina pues el criterio de la territorialidad sobre otros estatutos que pudieran resultar de aplicación.  
En fecha 23 de septiembre de 2015 se solicito a instancia de parte la inscripción ?en el Inventario de Bienes Culturales que corresponda, o bien de la Comunidad Valenciana o bien del Ministerio de Cultura- como bienes muebles de la antigua Colección Ulkes de orfebrería antigua, interesando expresamente por lo mismo la evaluación de su significación y relevancia patrimonial, de la que el promotor del expediente, residente en España, se manifestaba legitimo propietario invocando como título adquisitivo, la de ser legatario y por tanto, sucesor testamentario a titulo particular del que, al parecer, fuera su último dueño, más allá de la simple tenencia o posesión en el ámbito de la Comunitat Valenciana de aquellos objetos de los que se pretendía su reconocimiento patrimonial. Con independencia de la causa manifestada ante la administración de la Generalitat al promover el expediente de ?inclusión en el Inventario de Bienes Culturales que corresponda, o bien de la Comunidad Valenciana o bien del Ministerio de Cultura?, el interesado exteriorizaba el dominio que le correspondía sobre estos bienes por hechos concluyentes, al pretender disponer de los mismos para engrosar la aportación no dineraria al capital de una mercantil.  
En fecha posterior y como consecuencia de la instrucción del expediente, se personó en el mismo quien se acreditó como heredero único y sucesor en la universalidad de los bienes, derechos y acciones del que, al parecer, fuera su anterior titular con base en el testamento bajo cuya vigencia este último falleció.   
Posteriormente, de resultas de la contienda suscitada sobre la titularidad de estas piezas de orfebrería se abrieron diligencias previas tramitadas bajo el n.º 000123/2017 ante el Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n.º 2 de Benidorm, en las que ha recaído acuerdo de sobreseimiento provisional y archivo, que ha sido objeto de impugnación ante la instancia judicial superior.  
La litigiosidad de los bienes que integran la colección de joyas sobre la base de las dudas que suscita el título adquisitivo de la propiedad de las mismas y por ende, la precariedad a que están sometidas; que se acentúa, al tratarse de bienes muebles, cuya posesión o tenencia siempre podría ser objeto de cesión a terceros mediante su simple entrega o desplazamiento posesorio, las mas de las veces sin sujeción a forma alguna, lo que podría suscitar una controversia simplemente civil sobre el mejor derecho a la posesión mediante el ejercicio de la denominada acción publiciana y no reivindicatoria, que exigiría la posesión acreditada y anterior en el tiempo del demandante y la posterior privación de esta por un tercero ante la jurisdicción ordinaria; no comporta obstáculo ni impedimento para que se evalúen los excepcionales valores que incorpora la misma, propiciando su reconocimiento patrimonial al máximo nivel, al haberse expertizado las piezas que la integran, en su mayoría, como autenticas de la antigüedad griega y una parte muy pequeña de la misma, como falsificaciones de altísimo nivel, al parecer reunidas en un afán de coleccionismo de antigüedades que abundaba sin control alguno tiempos pretéritos, garantizándose su conservación y tutela. A ello se suma la circunstancia de que la transmisión de los títulos representativos del capital social de la mercantil a la que se pretende transmitir la colección en propiedad como aportación no dineraria, con sujeción a la ágil ley de circulación de estos últimos, propiciaría con facilidad su desplazamiento y deslocalización y haría ilusoria la efectividad de los derechos legales de adquisición preferente que incumben a las Administraciones Publicas sobre los bienes culturales  
Si perjuicio de la restitución de los bienes culturales que pudiera en su caso resultar procedente, procede reconocer a esta colección como Bien Cultural al máximo nivel a los efectos que contempla la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano.  
Visto la solicitud formulada y el informe de los Servicios Técnicos de esta Dirección General favorable a la incoación de expediente para declarar la Colección Ulkes de Orfebrería antigua como colección de bienes muebles de interés cultural mediante la inventariación y descripción detallada de los objetos preciosos que la integran y la determinación de los valores que incorpora la misma  
Considerando lo que disponen los artículos 49.1.5ª y 62.1.d) del Estatuto de Autonomía de la Comunitat Valenciana, los artículos 27 y 28 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, esta Conselleria de Educación, Cultura y Deporte, en lo que es materia de su competencia, ha resuelto:  
  
Primero  
Incoar expediente para declarar la colección Ulkes de orfebrería antigua como colección de bienes muebles de interés cultural, encomendando su tramitación a la Dirección General de Cultura y Patrimonio de esta Conselleria.  
  
Segundo  
De conformidad con lo dispuesto en el art. 28 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, enumerar e inventariar las piezas históricas que conforman la colección Ulkes de orfebrería antigua, determinar los valores acreditados y singulares de la misma que justifican su declaración como Bienes muebles de Interés Cultural y describir las mismas con exhaustividad para su más perfecta identificación, en el anexo que se acompaña a la presente resolución.  
  
Tercero  
En cumplimiento de lo preceptuado en el art. 27.3 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano notificar la presente resolución incoadora a los interesados en el procedimiento, al MARQ, Institución Museística en la que se hallan depositados los bienes, al Ayuntamiento de l'Alfàç del Pi, al Ayuntamiento de Benidorm, a la Dirección General de Bellas Artes del Ministerio de Cultura y Deporte, al Juzgado de Instrucción n.º 2 de Benidorm, y hacerles saber la integra aplicabilidad con relación a los bienes que integran la colección del régimen tutelar que articulan los artículos 41 a 44 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, desde el momento de la presente incoación, de conformidad con lo establecido en el artículo 27.4 de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, sin perjuicio además de la exigibilidad del régimen general que resulta de aplicación a los bienes culturales inventariados en los artículos 18 y siguientes de la Ley 4/98, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano y de lo que dispone la Ley 16/85, de 25 de junio, de Patrimonio Histórico Español y su normativa de desarrollo.  
  
Cuarto  
De conformidad con lo establecido 56 de la Ley 39/2015, de 30 de diciembre, del Procedimiento Administrativo Común de las Administraciones Públicas, habida cuenta el excepcional valor histórico-artístico de la colección de joyas de la antigüedad, el interés público de la conservación de la colección como un todo acumulado en época pretérita en la que abundaban próceres con afición hacia el coleccionismo de objetos de la antigüedad, la litigiosidad de la misma, la efectividad de la acción de restitución que en su caso pudiera ejercitarse por otro estado, la liquidación y exigibilidad a quien corresponda en su caso, del coste de las pericias o expertizaciones practicadas, que se han revelado como imprescindibles para calibrar la relevancia patrimonial de las piezas a los solos efectos de proceder a su inclusión ?en el Inventario de bienes culturales que corresponda?, procede como medida cautelar decretar el deposito provisional de estas piezas en el Museo Arqueológico Provincial de Alicante, con la particularidad de que podrán exhibirse temporalmente al publico, unicamente en la sede del Museo, los bienes que integran la misma, teniendo en cuenta que antes de extinguirse el presente depósito provisional, procedería liquidar y satisfacer en su caso por quien corresponda el importe a que ascienden las pericias practicadas para calibrar su relevancia patrimonial y en su caso, el plus-valor o mejora que han experimentado las mismas de resultas de su autentificación, reintegrando el mismo a la Generalitat y restaurando el desequilibrio patrimonial que esta ha experimentado de resultas de la instrucción del expediente de inclusión promovido a instancia de parte, confiriéndose por la presente trámite de audiencia con relación a la referida medida cautelar.  
A ello se suma como motivación adicional la circunstancia de que la transmisión de los títulos representativos del capital social de la mercantil a la que se pretende transmitir la colección en propiedad como aportación no dineraria, con sujeción a la ágil ley de circulación de estos últimos, propiciaría con facilidad su desplazamiento y deslocalización y haría ilusoria la efectividad de los derechos legales de adquisición preferente que incumben a las Administraciones Publicas sobre los bienes culturales.  
  
Quinto  
Que en cumplimiento de lo dispuesto en el art. 27.3 de la Ley se notifique la presente Resolución al Registro General de Bienes de Interés Cultural, dependiente de la Administración General del Estado, para su anotación preventiva.  
  
Sexto  
Que la presente Resolución con sus Anexos se publique en el Diario Oficial de la Generalitat Valenciana y en el Boletín Oficial del Estado.  
  
Valencia, 8 de julio de 2020.- El Conseller de Educación, Cultura y Deporte: Vicent Marzà i Ibañez.  
  
  
  
ANEXO I  
RELACIÓN Y DESCRIPCION DE LAS PIEZAS DE LA COLECCIÓN ULKES Y DETERMINACIÓN DE LOS VALORES SINGULARES QUE JUSTIFICAN SU DECLARACIÓN COMO BIENES MUEBLES DE INTERES CULTURAL  
  
Descripción y valoración cultural de la colección  
La colección Ulkes de orfebrería antigua está integrada por treinta y cinco piezas fabricadas en aleaciones de base oro. En su descripción se emplea la numeración de inventario asignada por el Departamento de Colecciones del Museo Arqueológico Provincial de Alicante (MARQ).   
Las observaciones con lupa binocular y los análisis por fluorescencia de rayos X de dispersión y con microscopía electrónica de barrido y microanálisis efectuados por la doctora Alicia Perea Caveda con el concurso del doctor David Juanes Barber, técnico del Institut Valencià de Conservació, Restauració i Investigació, han permitido a la doctora Perea concluir que diecinueve de ellas son piezas originales, íntegramente auténticas (núms. 1, 3, 4, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 25, 26, 27 y 29); siete son piezas originales que presentan ligeras manipulaciones y/o añadidos de reintegración de faltantes, que no impiden apuntar una posible procedencia o contexto arqueológico (núms. 5, 6, 7, 28, 30, 31 y 32); seis son piezas muy manipuladas (pastiches) que incluyen partes originales y añadidos figurativos orientados a potenciar su valor, a criterio del falsificador, pero de las que se puede apuntar una procedencia o contexto arqueológico (núms. 2, 8, 9, 10, 22 y 24), una de ellas es sospechosa de ser íntegramente falsa (núm. 8); mientras que únicamente tres son joyas enteramente falsas (núms. 33, 34 y 35), que, por tanto, no han sido objeto de hallazgo arqueológico sino fruto enteramente del criterio del falsificador.  
Las piezas íntegramente auténticas y ligeramente manipuladas configuran un subconjunto de veintiséis joyas cuyas características tipológicas, iconográficas y técnicas permite su adscripción a diferentes ámbitos crono-culturales, a saber:  
- Las agujas responden a los cánones griegos, pero algunas presentan detalles compositivos e iconográficos de inspiración escita, por lo que son adscribibles al horizonte cultural greco-escita de la ribera norte del Mar Negro entre los siglos IV y III a. C.  
- El collar de cadenas convergentes y colgantes en forma de bellota o capullo es una tipología de joyería griega frecuente en el Mediterráneo oriental, el Próximo Oriente y las riberas del Mar Negro desde el siglo IV a.C.  
- El par de pendientes rematados por corona egipcia tipo ?atef?, correspondiente a modelos del Egipto ptolemaico, estuvo de moda en el Mediterráneo oriental y riberas del Mar Negro entre los siglos III y II a.C.  
Las joyas originales íntegramente auténticas, las joyas originales ligeramente manipuladas, y las partes originales de las piezas falsificadas presentan un extraordinario valor, como testimonio de la obra de orfebres que dominaban las más avanzadas técnicas de orfebrería de la época, caso de la filigrana y de la granulación.  
Las veintinueve agujas ornamentales ?diecinueve originales íntegramente auténticas, cuatro originales ligeramente manipuladas, y seis pastiches que incorporan partes originales- constituyen un conjunto de joyas extraordinario e infrecuente, por su número, su homogeneidad y la rareza de este tipo de conjuntos de joyería arqueológica (sin perjuicio de que uno de los pastiches sea sospechoso de ser una completa falsificación).  
Los seis pastiches que incorporan fragmentos de joyas antiguas originales y las tres piezas enteramente falsas (por ser íntegramente de nueva factura) presentan un gran interés, desde la óptica del estudio de la producción de falsa joyería arqueológica, puesto que el estilo, el manejo de la iconografía de referencia y las técnicas aplicadas contribuyen a la identificación de sofisticados talleres de falsificación.  
  
Inventario descriptivo  
1. Aguja de una sola pieza, formada por un vástago de sección circular, trabajado en la parte superior hasta formar una lengüeta que se dobla en bucle. El extremo trabajado se afina hasta formar un hilo que se enrolla para cerrar. Tiene restos de tierra roja en los intersticios.  
2. Aguja de capitel. Está formada por un vástago de sección circular y una cabeza en forma de capitel con roleos de filigrana. Sobre él un cilindro laminar en el que reposan dos aves enfrentadas. Probablemente estas figuras sean añadidos modernos. Ligera rubefacción en la superficie. Restos de tierra roja en los intersticios y concreciones blanquecinas.  
3. Aguja formada por un vástago y una cabeza en forma de cono invertido sobre el que descansa una esfera. El vástago tiene sección cuadrada torsionada sobre sí misma. La estructura de la cabeza es hueca y presenta ornamentación de rosetas con pétalos ahuecados y remates en filigrana. En la parte superior de la esfera, pequeño granate engastado, rodeado de línea de gránulos. Restos de tierra roja en los intersticios y concreciones calcáreas.  
4. Aguja de cabeza circular plana y vástago de sección circular. La cabeza presenta una decoración por ambos lados de cinco rosetas de dos pisos con pétalos ahuecados y filigrana. El borde se remata con una cenefa de roleos y varias líneas de hilos de distinta configuración dispuestos en paralelo. Concreciones rojizas en superficie.  
5. Aguja con vástago de sección circular. El remate de la cabeza se compone de dos partes, una gema esférica, traslúcida y de color meloso, que está perforada para alojar el extremo superior del vástago. De una plataforma circular surge la figura de Hermes con todos sus atributos. Falta un ala del pétaso, probablemente por fallo del vaciado a la cera perdida. En el polo inferior de la gema, remate esférico con ornamentación de roseta en filigrana. Restos de tierra gruesa y rojiza en los intersticios.  
6. Aguja con vástago hueco de sección cuadrangular torsionada sobre sí misma. La cabeza es plana y se adapta a la forma de una doble lámina repujada con la cabeza de un caballo por ambos lados. Las huellas de limado que aparecen en los bordes y su tipología atípica hacen dudar de su autenticidad total o parcial. Restos de tierra roja en los intersticios y suciedad.  
7. Aguja con vástago de sección circular. La cabeza se remata en dos partes, una gema de perfil angular, color anaranjado con vetas oscuras, traslúcida y perforada; se remata arriba y abajo con sendos discos, ornamentado el inferior con un motivo de triángulos en filigrana y granulado. Sobre el disco superior figura de Eros, con sus atributos. La figura está vaciada a la cera perdida, y las alas se añadieron mediante soldadura. La cuerda del arco es un hilo añadido con posterioridad a la fundición. Toda la superficie presenta huellas de uso, incluida la gema que aparece bastante rodada y ha sufrido un pequeño desconchón. Restos de tierra gruesa y rojiza en los intersticios.  
8. Aguja con vástago hueco de sección circular. La cabeza se compone de una estructura hueca formada por tres esferas, de mayor a menor, rematadas por un águila explayada. Los detalles técnicos de la filigrana son atípicos, lo mismo que la iconografía del conjunto, y el color de la aleación, por lo que pensamos se trata de un falso total o parcial. Ligeras manchas superficiales que no cubre los intersticios.  
9. Pastiche formado por una aguja de capitel original y una figura moderna añadida sobre él. Los elementos originales son: vástago de sección circular; remate de racimos de uva y hojas de acanto en filigrana y granulado; asiento de la figura; parte trasera del cántaro. Los elementos modernos son: estructura de roleos del capitel; cuello y asas del cántaro; figura femenina sedente con cántaro. El modelado de la figura es muy semejante al de la figura de la pieza nº 10 y 22. Se ha observado pegamento fijando algunos de los elementos descritos entre la base del asiento y la estructura del capitel. Tierra rojiza en los intersticios.  
10. Pastiche formado por una aguja original con remate cónico sobre la que se añadió una figura de sátiro portando ánfora. Los elementos originales son: vástago de sección circular; cabeza en forma de cono invertido, hueca, con decoración de filigrana. Los elementos modernos son: figura de sátiro sentado sobre escabel, con ánfora. El modelado de la figura es muy semejante al de la figura de la pieza nº 9 y 22. Tierra rojiza en los intersticios.  
11. Aguja con vástago de sección cuadrangular y cabeza formada por una esfera agallonada sobre la que se asienta una estructura en caja cilíndrica. Los laterales del cilindro se decoran con arquería de filigrana y sobre el círculo superior una roseta de cuatro pisos con pétalos cuadrados y brotes de filigrana. Rubefacción y restos de tierra en los intersticios.  
12. Aguja formada por un vástago de sección cuadrangular torsionado sobre sí mismo y rematado en la parte superior con un hilo enrollado. Sobre este hilo se soldó una anilla en donde se engancha un arete tipo nezem. Restos de tierra rojiza y concreciones blanquecinas.  
13. Aguja formada por un vástago de sección cuadrangular y cabeza en forma de brote de hojas alargadas. Este remate es muy complejo y se compone de un capullo interior de cuatro hojas y otro más grande exterior, que lo cubre casi por completo, todos decorados con filigrana. Rematando el ápice un tercer capullo más pequeño. Rubefacción en toda la superficie y concreciones rojizas en el interior del capullo.  
14. Aguja de capitel con vástago de sección cuadrangular torsionada sobre sí misma. La cabeza adopta la forma de un capitel con volutas de cordón de hilo y decoración de rosetas de tres pisos y hojas de acanto. Descansa sobre una esferilla ornamentada que sirve de unión con el vástago. Sobre el capitel una esfera rematada en roseta. Rubefacción en superficie y concreciones rojizas.  
15. Aguja con vástago de sección cuadrangular y cabeza formada por tres esferas agallonadas sobre las que se asienta una estructura en caja cilíndrica. Los laterales del cilindro se decoran con arquería de filigrana y sobre el círculo superior una roseta de cuatro pisos con pétalos cuadrados y brotes de filigrana. Rubefacción y restos de tierra en los intersticios.  
16. Aguja de una sola pieza, formada por un vástago de sección circular cuyo extremo superior se trabajó para aplanarlo generando una lengüeta que se enrolla sobre sí misma hasta formar un cilindro. El anverso del cilindro se ha decorado con líneas incisas haciendo zig-zag. Restos de tierra rojiza en los intersticios.  
17. Aguja de una sola pieza formada por un fino vástago de sección circular cuyo extremo superior se dobla hasta cerrar un ojal.  
18. Aguja con vástago de sección cuadrangular torsionado hasta formar grandes ondas. La cabeza está formada por un cuarzo blanco, tallado en prisma troncocónico y perforado, ligeramente rodado en superficie. La gema se encuentra engastada en un elemento cilíndrico y otro esférico en la parte inferior, con decoración de filigrana. La parte superior se cierra con una laminita decorada con apliques de rosetas. Esta zona se ha limpiado mediante algún producto abrasivo, operación que no se ha realizado en la zona inferior, donde permanecen restos de tierra.  
19. Aguja de una sola pieza formada por un fino vástago de sección circular que se enrolla en espiral plana para formar la cabeza. Concreciones rojizas en superficie.  
20. Aguja de una sola pieza, formada por una varilla de sección cuadrangular cuya parte superior se trabajó y dividió hasta formar dos volutas. La base de las volutas se remató con hilo enrollado y una lágrima de filigrana. Restos de tierra roja en los intersticios.  
21. Aguja de una sola pieza, formada por una varilla de sección circular cuya parte superior se enrolló en muelle hasta formar un cilindro trasversal al eje de la pieza. Restos de tierra rojiza en los intersticios.  
22. Pastiche formado por una aguja de capitel original, sobre la que se añadió una figura de Hermes. Los elementos originales son: el vástago de sección cuadrangular torsionado irregularmente; el capitel troncocónico con ornamentación de rosetas; esfera que descansa sobre el capitel. Los elementos modernos son: figura de Hermes, con características muy similares a las figuras que aparecen en las piezas nº 9 y 10. Restos de tierra rojiza.  
  
23. Aguja con vástago de sección cuadrangular y cabeza formada por tres esferas agallonadas sobre las que se asienta una estructura en caja cilíndrica. Los laterales del cilindro se decoran con arquería de filigrana y sobre el círculo superior una roseta de cuatro pisos con pétalos cuadrados y brotes de filigrana que se encuentra ligeramente desplazada del centro. Rubefacción y restos de tierra en los intersticios.  
24. Pastiche formado por partes de una aguja original a la que han añadido ciertos elementos ornamentales y una figura de Atenea. Los elementos originales son: vástago de sección circular; pieza cilíndrica sobre la que descansa la figura. Los elementos modernos son: figura de Atenea con sus atributos, de características similares a las de las figuras en las piezas Nº 9, 10 y 22; elemento en forma de capullo de pétalos alargados que sustenta el cilindro. Restos de tierra roja en los intersticios.  
25. Aguja de una sola pieza, formada por un vástago de sección cuadrangular torsionado sobre sí mismo en un pequeño tramo de su longitud. El extremo superior se dobló para formar un ojal. Restos de tierra rojiza.  
26. Aguja con vástago de sección circular y cabeza en forma de cono invertido rematado por una gran roseta de dos pisos cuyo centro es un círculo de hilo enroscado en muelle y una pirámide de gránulos. El cono se ornamenta con líneas y triángulos de filigrana y granulado. Ligera rubefacción en superficie.  
27. Aguja con vástago complejo compuesto por cuatro varillas huecas de sección circular, torsionadas junto con un hilo de filigrana y trabajadas en la parte inferior hasta formar un elemento apuntado único. La cabeza, igualmente compleja, incluye un cuerpo central con tres bulbos, rematado por una caja triangular, realizada en hilos de filigrana, que aloja en su extremo superior un granate. La zona que separa la cabeza del vástago se resuelve con elementos cilíndricos afiligranados y un anillo de semiesferas. La pieza presenta huellas de desgaste por uso en distintas zonas. Restos de tierra rojiza en los intersticios.  
28. Aguja con vástago de sección circular y cabeza con gema esférica, traslúcida, de color meloso, engastada mediante 10 garras en forma de lágrima. El engaste se remata arriba y abajo con sendos elementos cónicos ornamentados por rosetas de dos pisos. Concreciones rojizas y blanquecinas.  
29. Aguja con vástago de sección circular y cabeza en forma de raqueta en cuyo centro aparece el rostro frontal repujado de una mujer, por anverso y por reverso simétricamente. Se adorna con peinado delineado por cordones, pendientes y diadema de gránulos. En la zona inferior del cuello una roseta. El borde de la raqueta se remata con cenefa de roleos, hilos de filigrana en paralelo y, finalmente, línea de gránulos. Restos de tierra rojiza.  
30. Collar con cadenas convergentes y capullos. Está formado por una cinta de malla de la que penden cadenillas convergentes rematadas por bellotas o capullos formando un triángulo de cuatro niveles. En total se cuentan 34 bellotas distribuidas en 12, 11, 6 y 5 ejemplares por alineación. Las del nivel superior, más pequeñas, conservan restos de esmalte en las hojas de la cúpula, alternando el color verde y el azul. Las de los niveles inferiores, que van aumentando en tamaño, se ornamentan resaltando las partes del fruto mediante cincelado, filigrana y granulado. Todos los cruces de cadenillas, de los que penden las bellotas, se cubren con un disco o una roseta de dos pisos. Los extremos de la cinta de malla se rematan con sendas piezas ovaladas ornamentadas con una palmeta de pétalos apuntados y lágrima de esmalte verde; en el extremo una anilla para facilitar la sujeción. Concreciones blanquecinas en superficie.  
31 y 32. Pareja de pendientes con corona Atef. Cada uno de ellos se compone de dos cuerpos articulados mediante charnela y perno. El cuerpo superior forma la corona egipcia Atef, con dos plumas de ágata coronando el disco solar en piedra azul, todo ello rematado por un cabujón circular de piedra verde, y roseta abajo. El cuerpo inferior tiene forma de lágrima y aloja un granate acorazonado, rodeado por cenefa de hojas esmaltadas alternando el verde y el azul, muy perdido. Del vértice inferior pende una esferilla de piedra anaranjada perforada con remate inferior ovalado en oro. El reverso es de lámina lisa, y el sistema de suspensión en gancho. Restos de tierra rojiza.  
33. Collar formado por una cadena tipo ?loop-in-loop- en cuyo centro se intercalan cuatro colgantes en forma de caballo de los que penden cadenillas con ánforas colgantes. En las intersecciones de los colgantes se sitúan rosetas y palmetas de pétalos alargados. Los extremos de la cadena se rematan con prótomos zoomorfos.  
34 y 35. Pareja de pendientes con el cuerpo en forma de creciente del que pende una pareja de caballos que sustentan a su vez cadenillas y colgantes en forma de ánforas. En las intersecciones de los colgantes se sitúan rosetas y palmetas de pétalos alargados.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML