Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV – Disposició
=================

Compartir

Compartir

Tornar

Guardar el document Descarregar les metadades en format XML

Sumari del DOGV 6215, del 26-02-2010 (2010/1291)

Notificació de la sentència dictada en el judici ordinari número 337/2008.
--------------------------------------------------------------------------

### Dades del document

Número de DOGV
:   6215

Data del DOGV
:   26-02-2010

Secció del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓ DE JUSTÍCIA

Número del document
:   2010/1291

CVE


Data del document
:   11-11-2009

Organisme emissor
:   Jutjat de Primera Instància Número 19 de València

Tipus de document
:   Edicte

Notificació de la sentència dictada en el judici ordinari número 337/2008. [2010/1291]  
Judici ordinari 000337/2008   
Demandant: Institut Geriàtric Valencià, SL.  
Procuradora: Catherine Biasoli Lopez.   
Demandada: Rosa (defensor judicial Catalina Roda Sánchez) Sánchez Alcaide. Procurador: Carlos Eduardo Solsona Espriu   
María Teresa Puig Picazo, secretària del Jutjat de Primera Instància número 19 de València, faig saber:   
Que en aquest Jutjat se segueix procediment de judici ordinari 000337/2008, a instàncies d'Institut Geriàtric Valencià, SL contra l'herència jacent de Rosa Sánchez Alcaide.   
En el judici a què es fa referència s'ha dictat la resolució que té el text que literalment és com segueix:   
«Sentència número 214/2009   
València, 13 d'octubre de 2009   
Jesús L. Rojo Olalla, magistrat jutge del Jutjat de Primera Instància número 19 dels de València, he vist aquestes actuacions de judici ordinari seguides davant d'aquest tribunal amb el número 337/2008, a instàncies de l'entitat mercantil Institut Geriàtric Valencià, SL, en acrònim IGV, amb CIF B96/830492, estant representada per procuradora dels tribunals en la persona de Catherine Biasoli López i assistida de lletrat en la persona de Juan Ignacio Solé Andreu; contra l'herència jacent de Rosa Sánchez Alcaide, en situació de rebel·lia. S'exerceix una acció per a complir l'obligació contractual d'abonament de preu d'arrendament de servei; resulta,   
Antecedents de fet   
Primer. En data 3 de març del 2008 va ser presentada la demanda de judici ordinari l'àmbit subjectiu i la naturalesa d'acció exercida del qual apareixen descrits en l'encapçalament, i se sol·licita en la pètita la condemna de la demandada a pagar a IGV la suma de 24.323,22 euros més els interessos des de la presentació de la demanda i costes.   
Respecte d'això el procurador d'IGV va manifestar que la seua representada és titular d'una residència geriàtrica a València; al gener de 2000 la demandada va contractar els serveis d'IGV per a ingressar-hi com a resident; davant del seu progressiu deteriorament, en març de 2006 l'IGV va donar compte de la possible incapacitat sobrevinguda de la senyora Sánchez Alcaide. En maig de 2007 es va iniciar expedient d'incapacitat amb el número 197/07 al Jutjat d'Instància 13 de València, del qual va dir ignorar el resultat.   
Des d'octubre de 2006 fins a febrer del 2008, tant la senyora Sánchez Alcaide com els seus familiars han deixat d'atendre els costos d'estada de la senyora Sánchez a la residència. El 19 de febrer de 2008 els familiars de la senyora Sánchez la van traslladar a una altra residència, i van firmar la liquidació de deute per import del principal que ara és objecte de reclamació i sense que s'haja atés després ni s'haja formulat cap disconformitat respecte d'això.   
En el cos de fonaments de dret es va remetre a les normes generals de les obligacions i contractes.   
Segon. Una vegada admesa a tràmit la demanda, de manera prèvia es va demanar estat del procés en el Jutjat d'Incapacitats qui va donar compte de la situació d'incapacitat de la senyora Sánchez Alcaide, de la falta de nomenament de tutor i de la designació de defensor judicial en la persona de la seua filla Catalina Roda Sánchez.   
Tercer. La demandada va ser citada en la persona de Catalina Roda Sánchez qui amb aquest fi hi va comparéixer i va contestar en escrit presentat en actuacions en data 12 de juny del 2008, en assistència a sa mare en les aquestes actuacions i amb plantejament d'oposició.   
Respecte d'això va sostindre que l'IGV sí que ha intervingut en l'expedient d'incapacitat de sa mare; va manifestar que totes les despeses de la residència apareixen pagades fins a gener de 2007, inclòs; després la senyora Sánchez Alcaide tenia problemes econòmics i així ho va fer veure la defensora judicial a IGV; la defensora va tractar d'obtindre ajuda econòmica per al finançament d'estada de sa mare en residència de tercera edat per a l'exercici de 2007; però va ser IGV qui va obstaculitzar l'obtenció de l'ajuda no complint la seua obligació de tindre empadronada la senyora Sánchez Alcaide i va impedir que aquest auxili econòmic es començara a rebre en febrer de 2007.   
Va al·legar també falta d'atenció a la senyora Sánchez Alcaide per part d'IGV, la qual cosa va originar la caiguda de la demandada a la residència el 6 de febrer de 2008, i que calguera traslladar-la a un centre hospitalari per a sutura de ferida al cap.   
Va acabar mostrant disconformitat amb l'exigibilitat del deute reconegut per la pròpia defensora judicial, disconformitat basada en els arguments abans exposats: pagament de residència fins a gener de 2007, i responsabilitat contractual d'IGV per no haver actuat de manera diligent en la tramitació administrativa d'empadronament i en l'atenció que requeria la senyora Sánchez Alcaide, fins al punt que arribara a patir un accident.   
Quart. Al tràmit d'audiència prèvia van acudir ambdues parts. La demandant va sostindre que allò que s'ha reclamat és la liquidació que adjunta amb la demanda perquè, va dir, sí que s'havien realitzat alguns ingressos a compte en el període d'octubre de 2006 a febrer de 2008; va rebutjar que l'empadronament de la senyora Sánchez Alcaide fóra de la seua competència.   
La part demandada va insistir en l'excepció de pagament entre octubre de 2006 i gener de 2007, i en l'excepció d'incompliment de les prestacions de contrari relatives al canvi d'empadronament de la senyora Sánchez Alcaide per part d'IGV, impedint amb això el cobrament de la prestació econòmica per a pagament de les despeses de la residència i que va ser sol·licitada el 30 de gener de 2007 davant d'instàncies oficials.   
Com a fets controvertits van quedar fixats els següents:   
1. La realitat de la baralla de la concreta deute que reclama l'actor.   
2. L'apreciació de si el canvi d'empadronament forma part del contingut de les prestacions que són exigibles a IGV respecte dels seus residents.   
3. Si la falta de canvi de l'empadronament ha suposat, de manera necessària, la pèrdua de l'auxili econòmic sol·licitat en instàncies oficials per a atendre la residència de la senyora Sánchez Alcaide en l'establiment d'IGV.   
4. I entitat econòmica que haguera suposat l'ajuda oficial.   
Com que ho van sol·licitar les parts es va acordar la recepció del procés a prova; a instàncies d'IGV es va practicar la documental per reproducció dels acompanyats amb la demanda consistents en:   
1. Acord de condicions econòmiques d'ingrés de la senyora Sánchez Alcaide en residència d'IGV, actuant Catalina Roda Sánchez, en representació de sa mare, i estant datat al gener de 2000, figurant com a annex la sol·licitud d'ingrés amb firma de la senyora Roda Sánchez com a representant.   
2. Comunicat de possible incapacitat, dirigit per IGV a la fiscalia del Tribunal Superior de Justícia de València, amb segell d'entrada el 7 de març del 2006.   
3. Cèdula de citació a termini dirigida a Rosa Sánchez Alcaide, amb residència en l'establiment d'IGV, i acordada en actuacions 197/2007 del Jutjat d'Instància número 13, de València.   
4. Reconeixement de deute firmat per Catalina Roda Sánchez davant d'IGV, de data 19 de febrer de 2008.   
No es va poder practicar l'interrogatori de la senyora Roda Sánchez, com a defensora judicial de sa mare, perquè al temps del judici va morir la senyora Sánchez Alcaide i la senyora Roda Sánchez va renunciar a l'herència de sa mare.   
A instàncies de la senyora Sánchez Alcaide, després herència jacent, es va practicar la documental per reproducció dels acompanyats amb la contestació relatius a:   
1. Provisions de dates 12 de novembre i 27 de desembre, ambdues de 2007, en actuacions 198/2007 de instància 13, de València.   
2. Factura d'1 de gener de 2007 d'IGV contra Rosa Sánchez Alcaide.   
3. Informe social de la treballadora social senyora Cuevas Clemente, d'IGV, sobre la senyora Sánchez Alcaide, de data 17 de gener de 2007.   
4. Resolució de la Direcció General de Serveis Socials, de la Conselleria de Benestar Social, de data 30 de novembre del 2007.   
5. Part d'assistència de la senyora Sánchez Alcaide en el servei d'urgències de l'Hospital Clínic.   
6. Informe mèdic sobre la senyora Sánchez Alcaide, de data 19 de febrer de 2008, emés per la residència Xàvia.   
No es van poder practicar l'interrogatori del legal representant d'IGV ni les testificals de Patricia Martínez López, María de la Llum Ruiz Vázquez i Sara Cuevas Pérez, com a conseqüència de la situació que hi ha entre l'audiència prèvia i la celebració del judici: la defunció de la senyora Sánchez Alcaide el 13 de novembre de 2008, i falta de personació dels seus quatre fills, José, Carmen, Catalina i Rosa Roda Sánchez, a través d'escriptura de repudi d'herència efectuades en instrument públic atorgat en dates 23 d'abril de 2009, davant d'Alberto Domingo Puchol, notari del col·legi de València amb residència en aquesta ciutat, causant el número 846 del seu protocol, i 14 de maig del 2009, davant de Pedro Martínez Pertusa, notari del col·legi de Múrcia amb residència en aquesta ciutat, causant el número 1283 del seu protocol, que va generar el pas a situació de rebel·lia de l'herència jacent.   
Practicada la prova en la forma exposada i evacuat el tràmit de conclusions, va quedar el procés vist per a sentència.   
Fonaments de dret   
Primer. Pluspetició.   
En actuacions no ha sigut posada en dubte la prestació de serveis de geriatria per l'entitat IGV; la pretensió de la demandant es remet a una liquidació de deute firmat per Catalina Roda Sánchez, almenys en representació de sa mare i concorrent-hi la condició de defensor judicial de la senyora Sánchez Alcaide en el procés d'incapacitat previ a aquesta liquidació, i liquidació en què admet l'existència del deute que ara reclama IGV, reconeixement que es fa coincidir amb el temps en què la senyora Sánchez Alcaide deixa de tindre la condició de resident en l'establiment d'IGV i la realitat i firma de la qual per la senyora Roda Sánchez no ha sigut posada en dubte. El reconeixement de deute gaudeix de la presumpció de veracitat en funció de la posició que respecte d'això manté la jurisprudència i de la que, a títol d'exemple, cal reproduir l'elaborada pel Tribunal Suprem, Sala Primera Civil, de data 31 de març del 2005, recurs d'apel·lació 4149/1998, literalment com segueix:   
«El document de què es tracta, si fóra vàlid (que no ho és, perquè el Tribunal a quo l'ha declarat nul, i aquesta decisió ha esdevingt ferma), es presenta al plet com un document de "reconeixement de deute", i amb valor exclusivament probatori respecte al preu del contracte que es discuteix. Aquesta institució està escassament regulada en el dret comú espanyol, però ha sigut prou explicada per la doctrina científica, i arreplega en la jurisprudència, i entre les legislacions pròximes, pot citar-se la Compilació Foral de Navarra, o Fur Nou, que la regula en les seues lleis 494, 510 o 533. El corrent jurisprudencial d'aquesta Sala, per fer un resum conciliable amb l'escassa resposta que mereix el plantejament d'aquest motiu, entronca aquest "reconeixement", amb valor jurídic, en l'article 1277 cc, com a "presumpció de l'existència de causa" en el contracte, encara que no es fixe expressament en ell (sentències d'aquesta sala, de 30.05.1992, 20.11.1992, 11.03.1993, 30.09.1993, 27.07.1994, 24.10.1994, 22.07.1996, 05.05.1998, 29.06.1998, 28.09.1998, 0.06.1999, 29.06.1998 i 23.12.1999), a banda d'existir altres criteris doctrinals que, més tímidament, ho entronquen amb el denominat, si és el cas, "contracte reproductiu", o amb el de "fixació jurídica", conforme a l'article 1224 cc, per la seua relació amb allò que s'ha acordat en un altre contracte anterior, si se li dóna caràcter contractual, a tot estirar (sentències de 06.06.1969, per al primer cas, i de 19.11.1974, 05.02.1981, 23.06.1983 i 30.04.1999, per al segon). Però en definitiva, la jurisprudència li dóna el valor de document de prova, com "mig idoni mitjançant el que es patentitze i advere l'existència efectiva d'un deute pendent" (sentències de 30.05.1992 i 30.09.1993, i en la més recent, de 24.06.2004), dient-se, a més en aquestes sentències que "els estats negocia'ls de reconeixement de deute, són vàlids i lícits tant en el seu aspecte de facilitar a l'altra part un mitjà de prova, com a donar per existent una situació de dèbit contra el qual la reconeix, quedant vinculat a la mateixa, que aconsegueix efectes constitutius, si s'expressa la seua causa justificativa"; entroncant així amb la Llei 494 del Fur Navarro, que li dóna el valor de "cobrament documentat", i amb la 533, que exigeix, arreplegant així, com a precepte legal, dins del seu àmbit territorial d'aplicació, aqueixa tendència jurisprudencial, l'exigibilitat del que s'ha documentat a aquest efecte, excepte la càrrega de la prova, que es trasllada a l'altra part (és a dir, al firmant), de la seua impugnació, amb vista a la seua inexistència».   
Des d'ací, l'oposició manifestada en les actuacions per la demandada ha sigut la pluspetició per tindre ja pagada una part del deute que es reclama i que el reconeixement de deute fa coincidir entre octubre del 2006 i febrer del 2008; es tractaria del període que hi ha entre octubre de 2006 i gener de 2007; per a això la demandada va incorporar a actuacions la factura de l'estada en l'establiment al gener de 2007; enfront d'això, la demandant va al·legar en l'audiència prèvia que la liquidació firmada el 19 de febrer del 2008 ja observava alguns pagaments parcials.   
Doncs bé, per dates resulta indubtable que el reconeixement de deute és posterior a la factura de gener del 2007 i per tant situa a favor d'IGV un deute concret a 19 de febrer de 2008; cert que no es descriuen les partides que integren aquest reconeixement però la presumpció que és necessari acollir és la de la seua realitat per l'acceptació de la part demandada en el moment de la firma; i des de 19 de febrer del 2008 no consta acreditat que s'haguera realitzat cap pagament; la mera tinença de la factura de gener de 2007 podrà representar el pagament d'aquesta mensualitat però al no constar quan es va realitzar el pagament, en concret si va ser posterior al reconeixement de deute, i al no exigir de contrari la posada de manifest de les partides que integren aquest reconeixement de deute per a encaixar al seu si i almenys la mensualitat de gener del 2007, no fa viable destruir la presumpció de certesa de l'extensió del deute pendent i reflectida en el reconeixement, amb la consegüent confirmació de la procedència de la reclamació en el marc dels articles 1258 i 1544 del Codi Civil.   
Segon. Falta de diligència d'IGV en la prestació del servei de geriatria.   
En aquest sentit el plantejament de la demandada va ser doble; d'una banda la falta de canvi d'empadronament de la senyora Sánchez Alcaide que va motivar la pèrdua de la possibilitat d'obtindre una ajuda econòmica des d'instàncies oficials per a atendre el pagament de la quota per la permanència de la demandada en l'establiment de l'actora; i d'una altra l'accident patit per la senyora Sánchez Alcaide a les dependències d'IGV i que va provocar la necessitat assistència hospitalària.   
En la mesura que el plantejament de la defensa va ser el d'obtindre l'exempció del pagament; és a dir, l'al·legació de contracte no complit o de compliment tan defectuós que impedisca cap aprofitament de la prestació (exceptio non adimpleti contractus), és necessari la prova de tan greus incompliments amb el reflex de l'absència de prestació susceptible de cap d'aprofitament.   
En relació al primer punt, no consta en les actuacions del procés que la tramitació de l'empadronament de la demandada haja de ser realitzat per l'entitat IGV; no existeix cap prova en les actuacions per la qual IGV passara a assumir davant de la resident la condició d'entitat tutora i gestora de tots els seus interessos patrimonials; no està transferida aquesta condició, en especial en l'aspecte econòmic; i, tampoc consta que sense més i com a element consuetudinari de la relació entre establiment geriàtric i els seus interns, aquell tinga assignat la comesa de compliment de tots els aspectes que siguen d'interés per al resident a fi d'acollir-se a qualsevol tipus d'ajudes relacionades amb possibles prestacions per a sufragar les seues estades, sent així que a d'acord amb l'article 1.3 del Codi Civil la prova de la relació consuetudinària competeix a qui ho pretenguera sostindre.   
Respecte del contratemps, en efecte podria ser atribuïda una responsabilitat contractual a IGV si hi haguera cap negligència en l'atenció de la resident en un moment concret, però aquesta falta d'atenció no ha suposat que IGV no haja prestat el servei de residència geriàtrica durant un llarg període a què correspon el deute que es reclama i que d'aquest servei s'haja beneficiat la senyora Sánchez Alcaide, de manera que l'accident representa un fet aïllat, amb més o menys repercussió econòmica que es poguera compensar en el supòsit d'acreditar falta de diligència del personal d'IGV, però que de cap manera desvirtua la realitat del servei d'estada i residència de la senyora Sánchez Alcaide en dependències d'IGV, el seu aprofitament per la interna, i el gaudi d'aquesta assistència molt més enllà d'un concret dia i moment en què la demandada va patir una possible caiguda.   
Tercer. De l'article 394 de la Llei d'Enjudiciament Civil, resulta la condemna a costes de la demandada.   
Dispositiva  
Estime de forma íntegra la demanda interposada per Catherine Biasoli López, procuradora dels tribunals, actuant en nom i representació de l'entitat Institut Geriàtric Valencià SL, contra l'herència jacent de Rosa Sánchez Alcaide:   
1. He de condemnar i condemne l'herència jacent de Rosa Sánchez Alcaide a pagar a l'entitat IGV la suma de vint-i-quatre mil tres-cents vint-i-tres euros amb vint-i-dos cèntims més interessos legals des de la presentació de la demanda.   
2. I condemne l'herència jacent de Rosa Sánchez Alcaide al pagament de les costes originades en la instància a l'entitat IGV   
Notifiqueu aquesta resolució a les parts i feu-los saber que no és ferma i que s'hi pot interposar un recurs d'apel·lació davant de l'Audiència Provincial de València, disposant amb aquest objecte del termini de cinc dies des que es reba, les quals podran plantejar-lo mitjançant un escrit de forma deguda adreçat al Jutjat, on es manifeste la intenció d'impugnació, amb la indicació expressa que es tracta d'aquesta resolució i dels pronunciaments que són objecte de recurs.   
Que el secretari expedisca una testimoniança d'aquesta resolució, perquè s'unisca a les actuacions en què es va dictar, i que es porte l'original al llibre de sentències (de conformitat amb el que estableix l'article 265 de la LOPJ).   
Aquesta és la meua sentència, dictada en primera instància, que pronuncie, mane I firme; En done fe».   
I perquè valga de notificació de forma deguda, amb l'advertiment dels recursos indicats en la resolució esmentada a la part demandada, que està en parador ignorat, herència jacent de Rosa Sánchez Alcaide, de conformitat amb el que disposa l'article 164 de la Llei d'Enjudiciament Civil, expedisc aquest edicte.  
València, 11 de novembre de 2009.- La secretària judicial: María Teresa Puig Picazo.



Descarregar el document amb format PDF

Descarregar les metadades en format XML

Diari Oficial de la Generalitat Valenciana




DOGV - Disposición
==================

Comparte

Comparte

Volver

Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML

Sumario DOGV 6215, del 26-02-2010 (2010/1291)

Notificación de la sentencia dictada en el juicio ordinario número 337/2008.
----------------------------------------------------------------------------

### Datos del documento

Número DOGV
:   6215

Fecha DOGV
:   26-02-2010

Sección del DOGV
:   IV. ADMINISTRACIÓN DE JUSTICIA

Número del documento
:   2010/1291

CVE


Fecha del documento
:   11-11-2009

Organismo emisor
:   Juzgado de Primera Instancia Número 19 de València

Tipo de documento
:   Edicto

Notificación de la sentencia dictada en el juicio ordinario número 337/2008. [2010/1291]  
Juicio ordinario 000337/2008   
Demandante: Instituto Geriátrico Valenciano, SL.  
Procuradora: Catherine Biasoli Lopez.   
Demandada: Rosa (defensor judicial Catalina Roda Sánchez) Sánchez Alcaide. Procurador: Carlos Eduardo Solsona Espriu   
María Teresa Puig Picazo, secretario del Juzgado de Primera Instancia número 19 de Valencia, hace saber:   
Que en este Juzgado se sigue procedimiento de juicio ordinario 000337/2008, a instancia de Instituto Geriátrico Valenciano, SL contra herencia yacente de Rosa Sánchez Alcaide.   
En el juicio referenciado se ha dictado la resolución cuyo texto literal es el siguiente:   
«Sentencia número 214/2009   
Valencia, 13 de octubre de 2009   
Vistos por Jesús L. Rojo Olalla, magistrado juez del Juzgado de Primera Instancia número 19 de los de Valencia, los presentes autos de juicio ordinario seguidos ante este tribunal bajo el número 337/2008 a instancia de la entidad mercantil Instituto Geriátrico Valenciano, SL, en acrónimo IGV, provista de CIF B96/830492, estando representada por procuradora de los tribunales en la persona de Catherine Biasoli López y asistida de letrado en la persona de Juan Ignacio Solé Andreu; contra la herencia yacente de Rosa Sánchez Alcaide, en situación de rebeldía; siendo ejercida acción para cumplimiento de obligación contractual de abono de precio de arrendamiento de servicio; resulta,   
Antecedentes de hecho   
Primero. En fecha 3 de marzo de 2008 fue presentada la demanda de juicio ordinario cuyo ámbito subjetivo y naturaleza de acción ejercida aparece descrito en el encabezamiento, siendo solicitado en el suplico la condena de la demandada a abonar a IGV la suma de 24.323,22 euros más intereses desde la presentación de la demanda y costas.   
Al respecto el procurador de IGV manifestó que su representada es titular de una residencia geriátrica en Valencia; en enero de 2000 la demandada contrató los servicios de IGV para su ingreso como residente; ante su progresivo deterioro, en marzo de 2006 IGV dio cuenta de la posible incapacidad sobrevenida de la señora Sánchez Alcaide. En mayo de 2007 se inició expediente de incapacidad bajo el número 197/07 en sede del Juzgado de Instancia 13 de Valencia, del que dijo ignorar resultado.   
Desde octubre de 2006 hasta febrero de 2008, tanto la señora Sánchez Alcaide como sus familiares han dejado de atender los costes de estancia de la señora Sánchez en la residencia. El 19 de febrero de 2008 los familiares de la señora Sánchez la trasladaron a otra residencia, firmando liquidación de deuda por importe del principal que ahora es objeto de reclamación y sin que se haya atendido luego ni formulado disconformidad alguna al respecto.   
En el cuerpo de fundamentos de derecho se remitió a las normas generales de las obligaciones y contratos.   
Segundo. Admitida a trámite la demanda, de manera previa se recabó estado del proceso en el Juzgado de Incapacidades quién dio cuenta de la situación de incapacidad de la señora Sánchez Alcaide, de la falta de nombramiento de tutor y de la designación de defensor judicial en la persona de su hija Catalina Roda Sánchez.   
Tercero. La demandada fue emplazada en la persona de Catalina Roda Sánchez quién a tal fin compareció y contestó en escrito presentado en autos en fecha 12 de junio de 2008, en asistencia a su madre en los presentes autos y con planteamiento de oposición.   
Al respecto sostuvo que IGV sí ha venido interviniendo en el expediente de incapacidad de su madre; manifestó que todos los gastos de la residencia aparecen pagados hasta enero de 2007, incluido; luego la señora Sánchez Alcaide tenía problemas económicos y así lo hizo ver la defensora judicial a IGV; la defensora trató de obtener ayuda económica para la financiación de estancia de su madre en residencia de tercera edad para el ejercicio de 2007; pero fue IGV quién obstaculizó la obtención de la ayuda al no cumplir su obligación de tener empadronada a la señora Sánchez Alcaide e impidió que ese auxilio económico se comenzara a recibir en febrero de 2007.   
Alegó también falta de atención a la señora Sánchez Alcaide por parte de IGV, lo que originó la caída de la demandada en la residencia en fecha 6 de febrero de 2008, precisando traslado a centro hospitalario para sutura de herida en la cabeza.   
Terminó mostrando disconformidad con la exigibilidad de la deuda reconocida por la propia defensora judicial, disconformidad basada en los argumentos antes expuestos: pago de residencia hasta enero de 2007, y responsabilidad contractual de IGV al no actuar de manera diligente en la tramitación administrativa de empadronamiento y en el cuidado que precisaba la señora Sánchez Alcaide, al punto de que llegara a sufrir un accidente.   
Cuarto. Al trámite de audiencia previa acudieron ambas partes. La demandante sostuvo que lo reclamado es el finiquito que adjunta con la demanda por que, dijo, sí se habían realizado algunos ingresos a cuenta en el periodo de octubre de 2006 a febrero de 2008; rechazó que el empadronamiento de la señora Sánchez Alcaide fuese de su competencia.   
La parte demandada insistió en la excepción de pago entre octubre de 2006 y enero de 2007, y en la excepción de incumplimiento de las prestaciones de contrario relativas al cambio de empadronamiento de la señora Sánchez Alcaide por parte de IGV, impidiendo con ello el cobro de la prestación económica para pago de los gastos de la residencia y que fue solicitada el 30 de enero de 2007 ante instancias oficiales.   
Como hechos controvertidos quedaron fijados los siguientes:   
1. La realidad de la pendencia de la concreta deuda que reclama el actor.   
2. La apreciación de si el cambio de empadronamiento forma parte del contenido de las prestaciones que son exigibles a IGV respecto de sus residentes.   
3. Si la falta de cambio del empadronamiento ha supuesto, de manera necesaria, la pérdida del auxilio económico interesado en instancias oficiales para atender la residencia de la señora Sánchez Alcaide en el establecimiento de IGV.   
4. Y entidad económica que hubiese supuesto la ayuda oficial.   
Por haberlo solicitado las partes fue acordado el recibimiento del proceso a prueba; a instancia de IGV se practicó la documental por reproducción de los acompañados con la demanda consistentes en:   
1. Acuerdo de condiciones económicas de ingreso de la señora Sánchez Alcaide en residencia de IGV, actuando Catalina Roda Sánchez en representación de su madre, y estando fechado en enero de 2000, figurando como anexo la solicitud de ingreso con firma de la señora Roda Sánchez como representante.   
2. Comunicado de posible incapacidad, dirigido por IGV a la fiscalía del Tribunal Superior de Justicia de Valencia, con sello de entrada el 7 de marzo de 2006.   
3. Cédula de emplazamiento dirigido a Rosa Sánchez Alcaide, con residencia en el establecimiento de IGV, y acordada en autos 197/2007 del Juzgado de Instancia número 13, de Valencia.   
4. Reconocimiento de deuda firmado por Catalina Roda Sánchez ante IGV, de fecha 19 de febrero de 2008.   
No se pudo practicar el interrogatorio de la señora Roda Sánchez, como defensora judicial de su madre, porque al tiempo del juicio falleció la señora Sánchez Alcaide y la señora Roda Sánchez renunció a la herencia de su madre.   
A instancia de la señora Sánchez Alcaide, luego herencia yacente, se practicó la documental por reproducción de los acompañados con la contestación relativos a:   
1. Proveídos de fechas 12 de noviembre y 27 de diciembre, ambos de 2007, en autos 198/2007 de instancia 13, de Valencia.   
2. Factura de 1 de enero de 2007 de IGV contra Rosa Sánchez Alcaide.   
3. Informe social de la trabajadora social señora Cuevas Clemente, de IGV, sobre la señora Sánchez Alcaide, de fecha 17 de enero de 2007.   
4. Resolución de la Dirección General de Servicios Sociales, de la Conselleria de Bienestar Social, de fecha 30 de noviembre de 2007.   
5. Parte de asistencia de la señora Sánchez Alcaide en el servicio de urgencias del Hospital Clínico.   
6. Informe médico sobre la señora Sánchez Alcaide, de fecha 19 de febrero de 2008, emitido por la residencia Xàvia.   
No se pudieron practicar el interrogatorio del legal representante de IGV ni las testificales de Patricia Martínez López, María de la Luz Ruiz Vázquez y Sara Cuevas Pérez, como consecuencia de la situación mediada entre la audiencia previa y la celebración del juicio: el fallecimiento de la señora Sánchez Alcaide en fecha 13 de noviembre de 2008, y falta de personación de sus cuatro hijos, José, Carmen, Catalina y Rosa Roda Sánchez, a través de escritura de repudio de herencia efectuadas en instrumento público otorgado en fechas 23 de abril de 2009, ante Alberto Domingo Puchol, notario del colegio de Valencia con residencia en esta ciudad, causando el número 846 de su protocolo, y 14 de mayo de 2009, ante Pedro Martínez Pertusa, notario del colegio de Murcia con residencia en esa ciudad, causando el número 1283 de su protocolo, que generó el paso a situación de rebeldía de la herencia yacente.   
Practicada la prueba en la forma expuesta y evacuado el trámite de conclusiones, quedó el proceso visto para sentencia.   
Fundamentos de derecho   
Primero. Pluspetición.   
En autos no ha sido puesta en duda la prestación de servicios de geriatría por la entidad IGV; la pretensión de la demandante se remite a una liquidación de deuda firmada por Catalina Roda Sánchez, al menos en representación de su madre y concurriendo en ella la condición de defensor judicial de la señora Sánchez Alcaide en el proceso de incapacidad previo a esa liquidación, y liquidación en la que admite la existencia de la deuda que ahora reclama IGV, reconocimiento que se hace coincidir con el tiempo en que la señora Sánchez Alcaide deja de tener la condición de residente en el establecimiento de IGV y cuya realidad y firma por la señora Roda Sánchez no ha sido puesto en duda. El reconocimiento de deuda goza de la presunción de veracidad en función de la posición que al respecto mantiene la jurisprudencia y de la que, a título de ejemplo, cabe reproducir la elaborada por el Tribunal Supremo, Sala Primera de lo Civil, de fecha 31 de marzo de 2005, recurso de apelación 4149/1998, del siguiente tenor:   
«El documento de que se trata, de ser válido (que no lo es, pues el Tribunal a quo lo ha declarado nulo, y esta decisión ha quedado firme), se presenta al pleito como un documento de "reconocimiento de deuda", y con valor exclusivamente probatorio respecto al precio del contrato que se discute. Esta institución está escasamente regulada en el derecho común español, pero ha sido suficientemente explicada por la doctrina científica, y recogida en la jurisprudencia, y entre las legislaciones próximas, puede citarse la Compilación Foral de Navarra, o Fuero Nuevo, que la regula en sus leyes 494, 510 o 533. La corriente jurisprudencial de esta Sala, por hacer un resumen conciliable con la escasa respuesta que merece el planteamiento de este motivo, entronca este "reconocimiento", con valor jurídico, en el artículo 1277 cc, como "presunción de la existencia de causa" en el contrato, aunque no se fije expresamente en él (sentencias de esta sala, de 30.05.1992, 20.11.1992, 11.03.1993, 30.09.1993, 27.07.1994, 24.10.1994, 22.07.1996, 05.05.1998, 29.06.1998, 28.09.1998, 0.06.1999, 29.06.1998 y 23.12.1999), aparte de existir otros criterios doctrinales que, más tímidamente, lo entroncan con el llamado, en su caso, "contrato reproductivo", o con el de "fijación jurídica", conforme al artículo 1224 cc, por su relación con lo acordado en otro contrato anterior, si se le da carácter contractual, como sumo (sentencias de 06.06.1969, para el primer caso, y de 19.11.1974, 05.02.1981, 23.06.1983 y 30.04.1999, para el segundo). Pero en definitiva, la jurisprudencia le da el valor de documento de prueba, como "medio idóneo mediante el que se patentice y advere la existencia efectiva de una deuda pendiente" (sentencias de 30.05.1992 y 30.09.1993, y en la más reciente, de 24.06.2004), diciéndose, además en dichas sentencias que "los estados negociales de reconocimiento de deuda, son válidos y lícitos tanto en su aspecto de facilitar a la otra parte un medio de prueba, como a dar por existente una situación de débito contra el que la reconoce, quedando vinculado a la misma, que alcanza efectos constitutivos, si se expresa su causa justificativa"; entroncando así con la Ley 494 del Fuero Navarro, que le da el valor de "cobro documentado", y con la 533, que exige, recogiendo así, como precepto legal, dentro de su ámbito territorial de aplicación, esa tendencia jurisprudencial, la exigibilidad de lo al efecto documentado, salvo la carga de la prueba, que se traslada a la otra parte (es decir, al firmante), de su impugnación, en orden a su inexistencia».   
Desde ahí, la oposición manifestada en autos por la demandada ha sido la pluspetición por tener ya pagada una parte de la deuda que se reclama y que el reconocimiento de deuda hace coincidir entre octubre de 2006 y febrero de 2008; se trataría del periodo mediado entre octubre de 2006 y enero de 2007; para ello la demandada incorporó a autos la factura de la estancia en el establecimiento en enero de 2007; frente a ello, la demandante alegó en la audiencia previa que la liquidación firmada el 19 de febrero de 2008 ya contemplaba algunos pagos parciales.   
Pues bien, por fechas resulta indubitado que el reconocimiento de deuda es posterior a la factura de enero de 2007 y por tanto sitúa a favor de IGV una deuda concreta a 19 de febrero de 2008; cierto que no se describen las partidas que integran ese reconocimiento pero la presunción que es preciso acoger es la de su realidad por la aceptación de la parte demandada al tiempo de la firma; y desde el 19 de febrero de 2008 no consta acreditado que se hubiese realizado pago alguno; la mera tenencia de la factura de enero de 2007 podrá representar el pago de esa mensualidad pero al no constar cuándo se realizó el pago, en concreto si fue posterior al reconocimiento de deuda, y al no exigir de contrario la puesta de manifiesto de las partidas que integran ese reconocimiento de deuda para encajar en su seno y al menos la mensualidad de enero de 2007, no hace viable destruir la presunción de certeza de la extensión de la deuda pendiente y reflejada en el reconocimiento, con la consiguiente confirmación de la procedencia de la reclamación en el marco de los artículos 1258 y 1544 del Código Civil.   
Segundo. Falta de diligencia de IGV en la prestación del servicio de geriatría.   
En este sentido el planteamiento de la demandada fue doble; por una parte la falta de cambio de empadronamiento de la señora Sánchez Alcaide que motivó la pérdida de la posibilidad de obtener una ayuda económica desde instancias oficiales para atender el pago de la cuota por la permanencia de la demandada en el establecimiento de la actora; y de otra el accidente sufrido por la señora Sánchez Alcaide en las dependencias de IGV y que provocó la necesidad de asistencia hospitalaria.   
En la medida en que el planteamiento de la defensa fue el de obtener la exención del pago, esto es la alegación de contrato no cumplido o de cumplimiento tan defectuoso que impida aprovechamiento alguno de la prestación (exceptio non adimpleti contractus), es preciso la prueba de tan graves incumplimientos con el reflejo de la ausencia de prestación susceptible de aprovechamiento alguno.   
En relación al primer punto, no consta en autos que la tramitación del empadronamiento de la demandada deba ser realizado por la entidad IGV; no existe prueba alguna en autos por la que IGV pasara a asumir ante la residente la condición de entidad tutora y gestora de todos sus intereses patrimoniales; no está transferida esa condición, en especial en el aspecto económico; y, tampoco consta que sin más y como elemento consuetudinario de la relación entre establecimiento geriátrico y sus internos, aquel tenga asignado el cometido de cumplimiento de cuantos extremos sean de interés para el residente a fin de acogerse a cualquier tipo de ayudas relacionadas con posibles prestaciones para sufragar sus estancias, siendo así que a tenor del artículo 1.3 del Código Civil la prueba de la relación consuetudinaria compete a quién lo pretendiese sostener.   
Respecto del percance, en efecto podría ser atribuida una responsabilidad contractual a IGV si mediara alguna negligencia en el cuidado de la residente en un momento concreto, pero esa falta de cuidado no ha supuesto que IGV no haya prestado el servicio de residencia geriátrica durante un largo periodo al que corresponde la deuda que se reclama y que de ese servicio se haya beneficiado la señora Sánchez Alcaide, de manera que el accidente representa un hecho aislado, con más o menos repercusión económica que se pudiera compensar en el supuesto de acreditar falta de diligencia del personal de IGV, pero que en modo alguno desvirtúa la realidad del servicio de estancia y residencia de la señora Sánchez Alcaide en dependencias de IGV, su aprovechamiento por la interna, y el disfrute de esa asistencia mucho más allá de un concreto día y momento en que la demandada sufrió una posible caída.   
Tercero. Del artículo 394 de la Ley de Enjuiciamiento Civil, resulta la condena en costas de la demandada.   
Fallo  
Estimando de forma íntegra la demanda interpuesta por Catherine Biasoli López, procuradora de los tribunales, actuando en nombre y representación de la entidad Instituto Geriátrico Valenciano SL, contra la herencia yacente de Rosa Sánchez Alcaide:   
1. Debo condenar y condeno a la herencia yacente de Rosa Sánchez Alcaide a abonar a la entidad IGV la suma de veinticuatro mil trescientos veintitrés euros con veintidós céntimos más intereses legales desde la presentación de la demanda.   
2. Y debo condenar y condeno a la herencia yacente de Rosa Sánchez Alcaide al pago de las costas originadas en la instancia a la entidad IGV   
Notifíquese la presente resolución a las partes haciéndoles saber que no es firme y que contra la misma cabe recurso de apelación ante la Audiencia Provincial de Valencia disponiendo a tal fin del plazo de cinco días desde su recepción y a plantear mediante escrito en forma dirigido al Juzgado anunciando la preparación de la impugnación con indicación expresa de tratarse de esta resolución y de los pronunciamientos que son objeto de recurso.   
Expídase testimonio de la presente resolución por el secretario, el cual se unirá a los autos en los que se dictó, llevando su original al libro de sentencias (conforme lo establecido en el artículo 265 de la LOPJ).   
Así por esta mi sentencia, dictada en primera instancia; lo pronuncia, manda y firma; doy fe».   
Y para que sirva de notificación en forma, con prevención de los recursos expresados en la citada resolución a la parte demandada que se encuentra en paradero desconocido herencia yacente de Rosa Sánchez Alcaide, conforme a lo dispuesto en el artículo 164 de la Ley de Enjuiciamiento Civil, se expide el presente.  
Valencia, 11 de noviembre de 2009.- La secretaria judicial: María Teresa Puig Picazo.



Descargar el documento en formato PDF

Descargar los metadatos en formato XML