“La mujer más fea del mundo” i la força del teatre culminen la programació del 8M
2025-07-24

Sens dubte, les Arts Escèniques i el seu poder comunicador han tingut un pes significatiu en la programació elaborada per la Regidoria d’Igualtat i Feminisme de l’Ajuntament de Burjassot, dirigida per Yolanda Andrés, per a commemorar el Dia Internacional de la Dona. Un teatre matinal i divulgatiu en matèria d’igualtat, orientat a l’alumnat dels instituts locals, va donar pas al teatre amateur, també compromés i consolidat a Burjassot gràcies a l’Associació Paraules i Dos que, en 2025, ha presentat “Un grito en la osucridad”.

I del teatre “per amor a l’art” al teatre professional amb què Burjassot culmina la seua particular reivindicació de la igualtat a través de l’escena de la mà de La mujer más fea del mundo, una obra que arriba a Burjassot el pròxim 13 de març i que tindrà lloc, en el Centre Cultura Tívoli, a les 19.30 h. La Penúltima Teatre i Dacsa Produccions presenten, sota la direcció i autoria de Manuel Valls, esta història real que, amb algunes llicències, ens parla del que pot arribar a fer un ésser humà amb la condició d’aconseguir els seus objectius.

Lucía Aibar, Juan Carlos Garés/ Pep Sellés i Manuel Valls, també en escena, interpreten este fascinant i descarnat relat que, en part, és la història de Theodore Lent, un explotador d’éssers humans que durant el segle XIX es va aprofitar al costat del seu mentor, P.T. Barnum, de les desgràcies d’un munt de persones que van ser conegudes en l’època com a fenòmens de fira. Però, sobretot, és la història de Julia Pastrana, una dona amb hipertricosi sobre la qual es va dur a terme una de les atrocitats més brutals que es recorden en la història del que més avant passaria a ser el món del circ.

Es tracta doncs d’una crua història que va succeir no fa molt temps i que parla de l’abús de poder, de la manipulació i de coses que poden semblar alienes a la societat actual, però que, per desgràcia, no queden tan lluny.