L'Ajuntament de Sagunt homenatja el general Vicente Rojo
01 d’abril 2019

![Imagen 1](/media/nhshuzwx/97-img_1070_cuerpo.jpg)![Imagen 2](/media/roxfk4h4/97-img_1271_cuerpo.jpg)

![](/media/wjahclqz/97-img_1074_cuerpo.jpg)  
  

L'Ajuntament de Sagunt juntament amb la ciutadania van homenatjar divendres passat 29 de març el general Vicente Rojo Lluch. Este acte, organitzat per l'associació l’Arxiu del Camp de Morvedre en col·laboració amb l'Ajuntament de Sagunt, commemorava els 25 anys de la declaració del general com a fill adoptiu de Sagunt i els 125 anys del seu naixement.

A l'acte va assistir l'alcalde de Sagunt, Quico Fernández; els regidors José Manuel Tarazona, Guillermo Sampedro i Enric Ariño; l'alcalde de la Font de la Figuera, Vicent Muñoz; i la diputada autonòmica, Teresa García, que van rebre el fill i el nét del general.

![](/media/2tblfwnt/97-img_1166_cuerpo.jpg)  

La jornada va començar a les 18.30 hores amb una visita a la recentment denominada plaça General Vicente Rojo, antigament coneguda com a plaça Xocainet. Posteriorment, a les 19 hores, va tindre lloc una xarrada en el saló d'actes del CEIP Cronista Chabret a càrrec del seu nét, José Andrés Rojo, escriptor del llibre _Vicente Rojo: retrato de un republicano_ i va comptar amb la presència en la taula de l'alcalde de Sagunt, Quico Fernández i de la periodista local i familiar del general, María José Gimeno.

Quico Fernández va agrair la presència de totes les persones que van acudir a l'acte en la plaça i va recordar que, des de fa uns mesos, “**l'ajuntament va decidir en un acte de justícia canviar una sèrie de noms, ja que la memòria històrica o democràtica ens obliga justament a esborrar tota la terminologia i els símbols que ens vinculaven amb el franquisme. No sempre estes decisions són absolutament compartides, però és una qüestió legal i que nosaltres fem gustosament**”.​ 

![](/media/mr4jose1/97-img_1219_cuerpo.jpg)  

L'alcalde de la Font de la Figuera, Vicent Muñoz, agraït per la invitació, va afirmar estar “**molt content de tornar a veure la família, ja que fa uns mesos vam tindre unes jornades de memòria democràtica. És important enaltir figures tan importants com les del general Rojo, per la qual ens agermanem hui, per a recordar la història i perquè no es torne a repetir**”.

Militar, catòlic i patriota. Amb estos termes es definia el general Rojo, nascut a la Font de la Figuera (València) en 1894. Va ser un militar espanyol i cap d'Estat Major de l'exèrcit republicà durant la Guerra Civil Espanyola. El seu compromís amb la República ha resultat per a molts historiadors un enigma. No obstant això, la seua gran dedicació al desafiament de guanyar la guerra al feixisme i la modernitat de moltes de les seues idees descobrixen un militar atípic que va participar del clima de renovació que es va iniciar a Espanya amb l'arribada de la República.​ 

![](/media/f0cnc3d5/97-img_1234_cuerpo.jpg)  

Quan les tropes franquistes es disposaven a prendre Madrid al novembre de 1936, Vicente Rojo va ser nomenat cap d'Estat Major de les forces militars de la defensa i encarregat, per tant, de dirigir la resistència d'una ciutat que es donava quasi per perduda. Madrid va resistir i, a partir de llavors, el seu paper en l'Exèrcit Popular va cobrar cada vegada major rellevància. Al maig de 1937, amb l'arribada de Negrín al poder, es va convertir en la figura més destacada de les tropes republicanes: les batalles de Brunete i Belchite, la presa de Terol o la maniobra de l'Ebre, entre d’altres, van ser algunes de les iniciatives que va posar en marxa amb la voluntat de frenar l'avanç de les forces de Franco.

Després de la campanya de Catalunya, va continuar ocupant-se de les tropes recloses a França en diferents camps de concentració. Quan anava a incorporar-se a la zona central, es va produir el colp de Casado, que va precipitar el final de la guerra. En finalitzar la guerra va estar exiliat a França, l'Argentina i Bolívia, i és en 1957 quan aconseguix tornar a Espanya. Va ser jutjat pels tribunals militars franquistes i condemnat a cadena perpètua per «auxili a la rebel·lió militar». Encara que va quedar indultat, va ser desposseït del seu càrrec. També va ser professor i és autor de diversos llibres sobre la Guerra Civil i la ciència militar. Finalment, va morir en 1966 al barri de Rosas Rías, a Madrid.

![](/media/ylrprdkz/97-img_1256_cuerpo.jpg)  
![](/media/lq4gp2p2/97-img_1275_cuerpo.jpg)  
![](/media/xegbexqg/97-img_1276_cuerpo.jpg)  
![](/media/v1bl03bk/97-img_1305_cuerpo.jpg)  
![](/media/51snq2yi/97-img_1314_cuerpo.jpg)  

*   [](http://www.facebook.com/sharer.php?u=https://aytosagunto.es/va/actualitat/l-ajuntament-de-sagunt-homenatja-el-general-vicente-rojo/ "Facebook")
*   [](http://twitter.com/share?url=https://aytosagunto.es/va/actualitat/l-ajuntament-de-sagunt-homenatja-el-general-vicente-rojo/ "Twitter")
*   [](https://www.linkedin.com/shareArticle?url=https://aytosagunto.es/va/actualitat/l-ajuntament-de-sagunt-homenatja-el-general-vicente-rojo/ "Linked In")
*   [](mailto:?body=https://aytosagunto.es/va/actualitat/l-ajuntament-de-sagunt-homenatja-el-general-vicente-rojo/)