El burjassotenr Juan Álvarez Chuliá es penja el bronze en el Campionat d’Espanya de sambo
2025-07-24

La tornada de les competicions esportives ha arribat amb nous èxits per als esportistes de Burjassot. En aquesta ocasió, ha sigut el burjassoter Juan Álvarez Chuliá el que s’ha penjat una nova medalla en la disciplina de sambo, una modalitat de lluita russa que li està reportant grans alegries esportives.

En concret, Juan ha aconseguit el tercer lloc en el Campionat d’Espanya de sambo sènior en la seua categoria de -71 quilos, la qual cosa li ha suposat alçar-se amb la medalla de bronze.

En la competició, celebrada en San Agustín de Guadalix, a Madrid, Juan va guanyar dos combats per superioritat, amb huit punts de diferència respecte als seus contrincants però, en la semifinal, no va poder remuntar, quedant tercer del campionat.

L’esportista burjassotense està molt content del resultat obtingut ja que l’any passat va ser molt difícil per a ell, com per a la resta d’esportistes d’elit, poder realitzar els seus entrenaments per a no perdre la forma, “els entrenaments, amb la situació del la Covid-19, van ser tot un caos, nosaltres preparem les competicions durant tot l’any i el confinament va ser un trencament d’esquemes enorme, estàvem preparant competicions, entrenant a un nivell molt alt i de sobte ens trobem tancats a casa, sense material, i sense saber què era el que estava passant“, en paraules del propi esportista.

“Al principi“, ha assenyalat Juan, “ens ho prenem com un xicotet descans però prompte ens vam adonar que anava per a llarg i vam començar a entrenar a casa. El nostre entrenador ens feia videoconferències i entrenàvem dues vegades al dia, i alguna per compte propi per a matar l’avorriment, no teníem gens de material i Andrés i Nacho, els meus entrenadors, es van reinventar perquè tot ens valguera, una cadira, una garrafa d’aigua, el coixí, un cinturó…a tot calia buscar-li una funció“.

Juan tenia clar que mantindre la forma física era essencial i fins i tot, “per a fer judo, que és l’esport que jo practique encara que la medalla siga en sambo, ja que són esports molt semblants, a vegades agafava al meu pare que sempre està ací per a ajudar-me donar-me suport i tirar-me una mà, i intentava fer xicotetes coses ja que aquest esport és individual però sense un company és impossible entrenar“.

Tot esforç té sempre la seua recompensa i bon exemple d’això és la nova medalla que ja té a la seua casa i que li dona encara més ànims i més força per a continuar practicant la seua disciplina esportiva.