Valencià: , també és cert que es pot enquadrar en el supòsit establit en l'article 262.5 de la Llei de Societats Anònimes, al qual es remetia l'article 30 de la Llei de Societats de Responsabilitat Limitada de 25 de juliol de 1989, i que actualment reproduïx l'article 105.5 de la Llei 2/1995, en virtut del qual respondran solidàriament dels deutes socials els administradors que incomplisquen l'obligació de convocar la Junta General perquè adopte si escau l'acord tendent a la pertinent modificació del capital social, o l'acord de dissolució quan hi haja causa legal per a això, responsabilitat esta que té una naturalesa distinta a l'establida en els articles 134 i 135 de la Llei de Societats Anònimes, ja que ni es tracta d'una responsabilitat per danys, ni, a diferència d'aquella, exigix per això la concurrència de culpa o negligència en l'actuació de l'administrador, ni tan sols requerix que la societat es trobe en una situació d'insolvència patrimonial, sinó que constituïx una pena civil a l'incompliment d'un deure del càrrec, que té com a fonament evitar el costum tan generalitzat com perjudicial per als interessos socials i d'altri, que en aquells supòsits en què per les pèrdues acumulades o la concurrència d'una altra causa legal, es dissol de facto la societat, i els administradors cessen sense procedir-ne a la liquidació ni a adoptar cap mesura tendent a evitar perjuís a altri (en este sentit, sentència de l'Audiència Provincial de Pontevedra de 23 de maig de 1997 i sentència de l'Audiència Provincial de Terol de 22 de desembre de 1998).
Español: , es lo cierto que resulta encuadrable en el supuesto previsto en el artículo 262.5 de la Ley de Sociedades Anónimas, al que se remitía el artículo 30 de la Ley de Sociedades de Responsabilidad Limitada de 25 de julio de 1989, y que actualmente reproduce el artículo 105.5 de la Ley 2/1995, en virtud del cual responderán solidariamente de las deudas sociales los administradores que incumplan la obligación de convocar la Junta General para que adopte en su caso el acuerdo tendente a la pertinente modificación del capital social, o el acuerdo de disolución cuando exista causa legal para ello, responsabilidad esta que tiene una naturaleza distinta a la establecida en los artículos 134 y 135 de la Ley de Sociedades Anónimas, pues ni se trata de una responsabilidad por daños, ni, a diferencia de aquélla, exige por ello la concurrencia de culpa o negligencia en la actuación del administrador, ni siquiera requiere que la sociedad se encuentre en una situación de insolvencia patrimonial, sino que constituye una pena civil al incumplimiento de un deber del cargo, que tiene por fundamento el evitar la costumbre tan generalizada como dañina para los intereses sociales y de terceros, de que en aquellos supuestos en que por las pérdidas acumuladas o la concurrencia de otra causa legal, se disuelve de facto la sociedad, cesando los administradores sin proceder a la liquidación de la misma ni adoptar ninguna medida tendente a evitar perjuicios a terceros (en este sentido, sentencia de la Audiencia Provincial de Pontevedra de 23 de mayo de 1997 y sentencia de la Audiencia Provincial de Teruel de 22 de diciembre de 1998).