Valencià: En data 2 de maig de 2002, el senyor Roberto García Mínguez, en nom i representació de la mercantil Caolines Lapiedra, SL, va interposar recurs d'alçada contra el citat acord adduint que la recurrent era titular de la concessió minera d'explotació ?Santa Aurelia- núm. 2118, juntament amb un primer permís d'investigació en ?La Losilla- i en tràmit un segon permís d'investigació en ?La Romerosa?, per la qual cosa posseïa drets consolidats per a l'explotació sobre els recursos minerals existents en la demarcació d'aquelles; que les arenes caoliníferes, d'acord amb el Reial Decret 3427/2000, tenia la qualificació legal de matèria primera mineral prioritària; que l'Ajuntament d'Aras de los Olmos havia iniciat la tramitació del Pla General d'Ordenació Urbana i classificava el sòl on es troba la concessió minera com a sòl no urbanitzable i, amb la prohibició d'ús d'activitats mineres, amb la intenció de privar a esta dels seus legítims drets miners, i omet la comunicació a la COPUT de la sentència del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, de 12 de gener de 2001, que li reconeixia el dret a la recurrent que s'admetera a tràmit tant la sol·licitud de llicència d'activitat, com l'ocupació temporal del mont públic, on es desenvolupa la dita extracció, i invoca, per tot això, la sentència del Tribunal Constitucional 64/1982, de 4 de novembre, que reconeix que, si bé la imposició d'una càrrega addicional per a la protecció del medi ambient no és en si mateixa contrària a la Constitució ni a l'Estatut, sí que ho és la prohibició amb caràcter general de les activitats extractives de les seccions C i D.
Español: , interpuso recurso de alzada contra el citado acuerdo aduciendo que la recurrente era titular de la concesión minera de explotación ?Santa Aurelia- nº 2118, junto con un primer permiso de investigación en ?La Losilla- y en trámite un segundo permiso de investigación en ?La Romerosa?, por lo que poseía derechos consolidados para la explotación sobre los recursos minerales existentes en la demarcación de aquellas; que las arenas caoliníferas, de acuerdo con el Real Decreto 3427/2000, tenía la calificación legal de materia prima mineral prioritaria; que el Ayuntamiento de Aras de los Olmos había iniciado la tramitación del Plan General de Ordenación Urbana, clasificando el suelo donde se encuentra la concesión minera como suelo no urbanizable y, con la prohibición de uso de actividades mineras, con la intención de privar a la misma de sus legítimos derechos mineros, omitiendo la Comunicación a la COPUT de la sentencia Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, de fecha 12 de enero de 2.001, que le reconocía el derecho a la recurrente a que se admitiera a trámite tanto la solicitud de licencia de actividad, como la ocupación temporal del monte público, donde se desarrolla dicha extracción, invocando, por todo ello, la sentencia del Tribunal Constitucional 64/1982 de 4 de noviembre, que viene a reconocer que, si bien la imposición de una carga adicional para la protección del medio ambiente no es en sí misma contraria a la Constitución ni al estatuto, sí lo es la prohibición con carácter general de las actividades extractivas de las secciones C y D.