gplsi/alia_multilingual_parallel_sentences huggingface dataset:
Valencià: En els tres casos es fa referència a les ordenances de Carles III per a la manera d'executar la pesca; aquestes reials ordenances de 1761 s'expedeixen per a «la conservació, règim i bon ús de l'Albufera de València, la seua Devesa i límits, cobrança del quint dels seus peixos», i constitueixen la primera regulació de la pesca en l'estany, i també de la resta d'activitats.
Español: En los tres casos, se hace referencia a las ordenanzas de Carlos III para el modo de ejecutar la pesca, dichas reales ordenanzas de 1761 se expiden para «la conservación, régimen y buen uso de la Albufera de Valencia, su Dehesa y límites, cobranza del quinto de sus pescados», y constituye la primera regulación de la pesca en el lago, y también del resto de actividades.
Valencià: En la cessió a l'Ajuntament de València en 1911 de l'estany de l'Albufera, que es fa definitivament en 1927, es diu que no hi haurà d'haver perjuí per als drets de propietaris i de concessions administratives atorgades, entre les quals ha d'estar la pesca.
Español: En la cesión del lago de la Albufera al Ayuntamiento de Valencia en 1911, que se entrega definitivamente en 1927, se cita que no deberá haber perjuicio a los derechos de propietarios y de concesiones administrativas otorgadas, entre las que debe estar la pesca.
Valencià: A partir de la cessió, les tres comunitats de pescadors del Palmar, Catarroja i Silla han pagat a l'Ajuntament de València les quotes fixes anuals, adaptades als temps, i que en 1959 van ser respectivament de 20.000, 3.500 i 350 pessetes.
Español: A partir de la cesión, las tres comunidades de pescadores de El Palmar, Catarroja y Silla han pagado al Ayuntamiento de Valencia las cuotas fijas anuales, adaptadas a los tiempos, y que en 1959 fueron respectivamente de 20.000, 3.500 y 350 pesetas.
Valencià: El funcionament actual de la Comunitat de Pescadors del Palmar s'organitza en la Junta Directiva, el Consell Assessor i la Junta General, que es reuneix anualment en la Junta de Capítols, Junta de Redolins i Junta de Comptes.
Español: El funcionamiento actual de la Comunidad de Pescadores de El Palmar se organiza en la Junta Directiva, Consell Asesor y Junta General, que se reúne anualmente en la Junta de Capítols, la Junta de Redolins i la Junta de Comptes.
Valencià: La Junta Directiva està integrada pel jurat primer i segon, el secretari primer i segon, el tresorer i sis vocals.
Español: La Junta Directiva está integrada por el jurado primero y segundo, el secretario primero y segundo, tesorero y seis vocales.
Valencià: El Consell Assessor el componen dotze pescadors d'entre els més vells, experts i prestigiosos.
Español: El Consell Asesor lo componen doce pescadores de entre los más ancianos, expertos y prestigiosos.
Valencià: Quant a la Comunitat de Pescadors de Catarroja, la direcció es compon d'un primer jurat, un segon jurat, secretari, depositari i huit o nou jurats o vocals, i disposa també d'un Consell Assessor de pescadors majors.
Español: En cuanto a la Comunidad de Pescadores de Catarroja, la dirección se compone de un primer jurado, un segundo jurado, secretario, depositario y ocho o nueve jurados o vocales, contando también con un Consejo Asesor de pescadores mayores.
Valencià: En el cas de la Comunitat de Pescadors de Silla, són onze membres, incloent-hi jurat primer, segon, secretari i depositari. 2.6.1.3.
Español: En el caso de la Comunidad de Pescadores de Silla, son once miembros, incluyendo jurado primero, segundo, secretario y depositario. 2.6.1.3.
Valencià: Arts de pesca: la forma de pesca i les arts permeses han anat evolucionant al llarg dels anys.
Español: Artes de pesca: la forma de pesca y las artes permitidas, ha ido evolucionando a lo largo de los años.
Valencià: La primera referència als aparells de pesca figura en el privilegi de Pere I de 1283.
Español: La primera referencia a los aparejos de pesca aparece en el privilegio de Pedro I de 1283.
Valencià: Tradicionalment a l'Albufera s'han usat diferents arts i aparells de pesca, adaptats a les diferents espècies i llocs, xàrcies calades al fons de l'estany (tir pla i de tresmall, paraderes i cel), arts amb hams (canya, palangre, guillem, canyetes), nanses (mornell, monot, mona, mornella, gànguil, etc.
Español: Tradicionalmente en la Albufera se han empleado diferentes artes y aparejos de pesca adaptados a las diferentes especies y lugares, redes caladas en el fondo del lago (tir pla y de trasmall, paraderas y cel), artes con anzuelos (canya, palangre, guillem, canyetes), nasas (mornell, monot, mona, mornella, gànguil, etc.
Valencià: ) i altres (molinada, rall, gamber, etc.
Español: ) y otros (molinada, rall, gamber, etc.
Valencià: Així mateix, es pot parlar de diferents modalitats de pesca, agrupades en: a) Pesca en llocs fixos, redolins o calades, integrats per xàrcies paraderes i mornells i exclusius dels pescadors del Palmar.
Español: Asimismo, se puede hablar de diferentes modalidades de pesca agrupadas en: a) Pesca en puestos fijos, redolins o calades, integradas por redes paraderas y mornells, y exclusivos de los pescadores de El Palmar.
Valencià: b) Pesca ambulant per tota la superfície de l'estany, siga amb xàrcies (tir pla o trasmall) o diferents tipus de nanses o mornells.
Español: b) Pesca ambulante por toda la superficie del lago, bien con redes (tir pla o trasmall) o diferentes tipos de nasas o mornells.
Valencià: La companyia era la modalitat de pesca tradicional més desenvolupada en la Comunitat de Pescadors de Catarroja, també utilitzada al Palmar, per a la captura de carpes, llobarros i llisses, i es va deixar d'utilitzar en el tercer quart del segle XX.
Español: La companyia era la modalidad pesca tradicional más desarrollada en la Comunidad de Pescadores de Catarroja, también empleada en El Palmar, para la captura de carpas, lubinas y lisas, que se dejó de utilizar en el tercer cuarto del siglo XX.
Valencià: Consistia en la formació d'un cercle de xàrcies de trasmall, denominat bol, que feia de paradera, per mitjà d'un nombre variable de barques, i que encerclava el peix, mentre que les barques portadores de les denominades xàrcies saltades les col·locaven horitzontalment en la part externa del bol per a capturar les llisses que intentaven saltar fora.
Español: Consistía en la formación de un círculo de redes de trasmallo, denominado bol, que hacía de paradera, mediante un número variable de barcas, que encerraba el pescado, mientras que las barcas portadoras de las denominadas redes saltadas, las colocaban horizontalmente en la parte externa del bol para capturar a las lisas que intentan saltar fuera.
Valencià: La companyia és una modalitat de gran interés que podria recuperar-se amb fins de divulgació.
Español: La compañía es una modalidad de gran interés que podría recuperarse con fines de divulgación.
Valencià: Aquesta forma tradicional de pesca es va substituir pel tir pla, xàrcia senzilla d'1,1-1,3 metres d'alt, 25-30 metres de llarg i 30 mil·límetres de malla, que es pot empalmar fins a constituir un art de fins a 250 metres que es cala en aigües lliures de l'estany de nit i es trau a l'eixida del sol.
Español: Esta forma tradicional de pesca se sustituyó por el tir pla, red sencilla de 1,1-1,3 m de altura, 25-30 metros de longitud y 30 milímetros de malla, que se pueden empalmar hasta constituir un arte de hasta 250 m que se cala en aguas libres del lago por la noche y se recoge al amanecer.
Valencià: El redolí és la modalitat de pesca més característica de l'Albufera de València per a la pesca de les anguiles mareses i ha donat lloc al tradicional acte de sorteig de redolins o calades, que en l'actualitat es duu a terme el segon diumenge de juliol, segons els costums ancestrals, amb la presència d'autoritats del Palmar, l'Ajuntament de València i la Generalitat Valenciana, i per descomptat dels pescadors.
Español: El redolí es la modalidad de pesca más característica de la Albufera de Valencia para la pesca de las anguilas maresas, que ha dado lugar al tradicional acto de sorteo de redolins o calades, que en la actualidad se lleva a cabo el segundo domingo de julio, según las ancestrales costumbres, con presencia de autoridades de El Palmar, Ayuntamiento de Valencia y Generalitat Valenciana, y por supuesto los pescadores.
Valencià: Hi ha referències del sorteig en 1769 en documents escrits, i en les actes de la Comunitat de Pescadors del Palmar, celebrades en 1843 i en 1868 a València, i en 1890 al Palmar.
Español: Existen referencias del sorteo en 1769 en documentos escritos, y en las actas de la Comunidad de Pescadores de El Palmar, celebradas en 1843 y en 1868 en Valencia, y en 1890 en El Palmar.
Valencià: Hi hagué fins a 104 redolins, amb una capacitat per a uns 323 pescadors, distribuïts per tot l'estany i les marjals de l'Albufera, dels quals el més conegut i sol·licitat des de fa anys és la Sequiota, en què pescaven cent pescadors.
Español: Existieron hasta 104 redolins con capacidad para unos 323 pescadores, distribuidos en todo el lago y marjales de la Albufera, siendo el más conocido y solicitado hace unos años la Sequiota, en el que pescaban cien pescadores.
Valencià: Actualment només se'n sortegen uns 58 (2014), tants com pescadors sol·licitants, encara que hi ha més pescadors que exerceixen la pesca ambulant.
Español: En la actualidad solo se sortean unos 58 (2014), tantos como pescadores solicitantes, aunque hay más pescadores que ejercen la pesca ambulante.
Valencià: Els diversos tipus de redolins es classifiquen segons la ubicació als canals, a l'estany o a les marjals.
Español: Los diversos tipos de redolins se clasifican en función de su ubicación en los canales, lago o marjales.
Valencià: Els de tipus A són els redolins en canals d'eixida immediata a la mar; els de tipus B són els redolins en canals d'eixida mediata a la mar; els de tipus C són els redolins de bestesa de la vora est de l'estany; els de tipus D són els redolins de bestesa de la vora sud i les mates centrals de l'estany; els de tipus E són els redolins en canals i zones d'arrossar, i els de tipus F són els redolins en mates i arrossars.
Español: Los de tipo A son redolins en canales de salida inmediata al mar; los de tipo B són redolins en canales de salida mediata al mar; los de tipo C son redolins de bestesa, en la orilla este del lago; los de tipo D son redolins de bestesa, en la orilla sur y matas centrales del lago; los de tipo E son redolins en canales y zonas de arrozal, y los de tipo F son redolins en matas y arrozales.
Valencià: Els redolins de canal estan constituïts per una xàrcia paradera o alar (o diverses segons l'amplària) que intercepta el canal i pren forma d'arc pel corrent d'aigua, en el centre còncau de la qual s'aparella una mornella amb la boca aigües amunt i el vèrtex o rabet aigües avall, on es capturen les anguiles mareses que es dirigeixen a la mar seguint el corrent.
Español: Los redolins de canal están constituidos por una red paradera o alar (o varias según la anchura) que intercepta el canal, que toma forma de arco por la corriente de agua, en cuyo centro cóncavo se apareja una mornella con la boca aguas arriba y el vértice o rabet aguas abajo, donde se capturan las anguilas maresas al dirigirse al mar siguiendo la corriente.
Valencià: L'art es completa amb una sèrie de mornells cecs amb la boca aigües avall i el rabet aigües amunt, i amb les xàrcies mantelleres superposades, que pesquen les anguiles que retornen.
Español: El arte se completa con una serie de mornells cecs con la boca aguas abajo y el rabet aguas arriba, y con sus redes mantelleras superpuestas, que pescan las anguilas que retroceden.
Valencià: Els redolins de besteses es calen en aigües lliures de l'estany i estan aparellats per una xàrcia paradera llarga (bestesa) amb d'altres xàrcies perpendiculars menors (paradera de banda) que acaben en un cercle incomplet (ulls) o en T (torç) i a què s'adossen els mornells cecs o clars.
Español: Los redolins de bestesas se calan en aguas libres del lago, y están aparejados por una red paradera larga (bestesa), con otras perpendiculares menores (paradera de banda) que acaban en un círculo incompleto (ulls) o en T (torç) en los que se adosan los mornells cecs o clars.
Valencià: En la majoria d'aquests redolins, la bestesa parteix de terra i acaba en aigües lliures de l'estany, i té forma de F.
Español: En la mayoría de estos redolins, la bestesa parte de tierra y acaba en aguas libres del lago, y tienen forma de F.
Valencià: En l'actualitat, els redolins que se sortegen anualment s'agrupen en tres grans grups que, de nord a sud, són els següents (plànol annex): Grup A: Gola del Perellonet Nou (10), el Romero (1), Cap-en-terra del Pujol (1), Cap-en-terra de la Brava (2), Cap-en-terra de la Sanxa (2), Cap-en-terra de les Bovetes (1), la Ferradura (1) i Cap-avant de les Bovetes en Davant Dalt (1).
Español: En la actualidad, los redolins que se sortean anualmente se agrupan en tres grandes grupos, que de norte a sur son los siguientes (plano anexo): Grupo A: Gola del Perellonet Nou (10), El Romero (1), Cap-en-terra del Pujol (1), Cap-en-terra de la Brava (2), Cap-en-terra de la Sanxa (2), Cap-en-terra de les Bovetes (1), La Ferradura (1) y Cap-avant de les Bovetes en Davant Dalt (1).
Valencià: Grup B: Cap-en-terra del Pelat (1), Cap-en-terra del Vallet (1), Séquia de l'Oliveró o la Sequiota (7), Cabet del Vallet (1), Cap-avant del Vallet (1), Cabet del Mus (1), Cap-avant de les Bovetes en Raere Dalt (1), Cap-en-terra de les Bovetes en Raere (1), Cap-avant de les Bovetes en Raere (1), la Punta Orà (1), Entrador dels Rogets (1), la Punta de la Barra (1), la Séquia Nova (1), la Séquia del Racó de l'Olla (1), la Séquia de l'Overa (1), la Séquia Dreta (1), Cap-avant del Pelat (1).
Español: Grupo B: Cap-en-terra del Pelat (1), Cap-en-terra del Vallet (1), Séquia de l'Oliveró o La Sequiota (7) Cabet del Vallet (1), Cap-avant del Vallet (1), Cabet del Mus (1), Cap-avant de les Bovetes en Raere Dalt (1), Cap-en-terra de les Bovetes en Raere (1), Cap-avant de les Bovetes en Raere (1), La Punta Orà (1), Entrador dels Rogets (1) La Punta de la Barra (1), La Séquia Nova (1), La Séquia del Racó de l'Olla (1), La Séquia de l'Overa (1), La Séquia Dreta (1), Cap-avant del Pelat (1).
Valencià: Grup C: Gola del Perelló (6), Cap-en-terra del Puig Pelat (1), la Junquereta (1), la Reina (1), Port dels Colaus (1), Cap-en-terra de Malta (1), el Fornàs (1), l'Entreforc (1), Cap-en-terra de la Figuera (1) i Cap-en-terra de les Albargines (1).
Español: Grupo C: Gola del Perelló (6), Cap-en-terra del Puig Pelat (1), La Junquereta (1), La Reina (1), Port dels Colaus (1), Cap-en-terra de Malta (1), El Fornàs (1), L'Entreforc (1), Cap-en-terra de la Figuera (1) y Cap-en-terra de les Albargines (1).
Valencià: Hi ha altres redolins sense sortejar (plànol annex) a causa de la baixa demanda actual dels pescadors, però que podrien ser-ho en el futur, per la qual cosa també convé que siguen mantinguts i protegits.
Español: Existen otros redolins sin sortear (plano anexo) debido a la baja demanda actual de pescadores, pero que podrían serlo en el futuro, por lo que también conviene que sean mantenidos y protegidos.
Valencià: Segons el Decret d'aprofitament sostenible de l'anguila de 2013, en vigor actualment, la pesca de l'anguila només pot realitzar-se per mitjà d'un mornell, la longitud del qual oscil·larà entre 120 i 300 cm, amb un diàmetre de boca comprés entre 50 i 80 cm i un mínim de tres anells.
Español: Según el Decreto de aprovechamiento sostenible de la anguila de 2013, en vigor actualmente, la pesca de la anguila solo puede realizarse mediante un mornell, cuya longitud oscilará entre 120 y 300 cm, y cuyo diámetro de boca estará comprendido entre 50 y 80 cm, teniendo un mínimo de 3 anillos.
Valencià: La malla serà de 20-30 cm en la boca i 15-22 cm en el rabet, i es permetrà una ala per a augmentar la superfície de captura de dos vegades el diàmetre.
Español: La malla será de 20-30 cm en la boca y 15-22 en el rabet, permitiéndose un ala para aumentar la superficie de captura de dos veces el diámetro.
Valencià: El període de pesca s'estableix des de l'1 d'octubre fins al 30 d'abril, i la talla mínima de les anguiles serà de 25 cm.
Español: El periodo de pesca se establece desde el 1 de octubre hasta el 30 de abril, y la talla mínima de las anguilas será de 25 cm.
Valencià: El mornell i el tir pla són els elements o arts tradicionals de la pesca artesanal de l'Albufera de València que perduren en l'actualitat, mentre que les modalitats de pesca són el redolí i l'involant.
Español: El mornell y el tir pla son los elementos o artes tradicionales de la pesca artesanal en la Albufera de Valencia que perduran en la actualidad, mientras que las modalidades de pesca son el redolí y el involant.
Valencià: La resta d'arts i modalitats han anat caient en desús, però la seua recuperació i divulgació seria desitjable per a evitar-ne l'oblit. 2.6.2.
Español: El resto de artes y modalidades han ido cayendo en desuso, pero su recuperación y divulgación sería deseable para evitar su olvido. 2.6.2.
Valencià: La navegació de vela llatina a l'Albufera de València 2.6.2.1.
Español: La navegación de vela latina en la Albufera de Valencia 2.6.2.1.
Valencià: Orígens i evolució de la vela llatina: els orígens de la vela llatina són en realitat confusos, com indiquen la majoria de les investigacions.
Español: Orígenes y evolución de la vela latina: los orígenes de la vela latina son en realidad confusos, como apuntan la mayoría de las investigaciones.
Valencià: Segons es té constància, les veles de forma quadrada van ser utilitzades per primera vegada per les embarcacions a Egipte cap al 3100 a.C.
Español: Según se tiene constancia, las velas de forma cuadrada fueron utilizadas por primera vez por las embarcaciones en Egipto hacia el 3100 a.C.
Valencià: , però les característiques del Mediterrani, amb un règim de vents amb continus canvis de direcció, feien que amb les dites veles fóra necessari virar constantment el rumb i acostar-se a la costa.
Español: , pero las características del Mediterráneo, con un régimen de vientos con continuos cambios de dirección, hacían que con dichas velas fuera necesario virar constantemente el rumbo y acercarse a la costa.
Valencià: En canvi, la vela llatina, tal com és entesa, permetia navegar contra el vent prescindint de l'ajuda dels rems, per ser un velam triangular que es troba disposat en una antena que creua obliquament l'arbre i que recorre longitudinalment el buc.
Español: En cambio, la vela latina, tal y como es entendida, permitía navegar contra el viento prescindiendo de la ayuda de los remos, al ser un velamen triangular que se halla dispuesto en una antena que cruza oblicuamente el mástil y que recorre longitudinalmente el casco.
Valencià: Tampoc queden clars els orígens del mateix terme llatina i s'especula sobre diverses possibilitats.
Español: Tampoco quedan claros los orígenes del propio término latina, barajándose varias posibilidades.
Valencià: La primera recorre a l'etimologia i la fa derivar directament de LATINA, un tipus de vela potser ja utilitzada a Roma, encara que en la història de la navegació romana la vela utilitzada va ser fonamentalment la quadra, per la qual cosa aquesta opció ha sigut pràcticament descartada pels investigadors.
Español: La primera de ellas recurre a la etimología y la deriva directamente de LATINA, un tipo de vela quizá ya utilizada en Roma, aunque en la historia de la navegación romana la vela empleada fue fundamentalmente la cuadra, por lo que esta opción está prácticamente descartada por los investigadores.
Valencià: Una altra possibilitat és que procedisca de l'italià vela alla trina, que significa ?vela en triangle- o ?vela de tres costats?, cosa que implicaria un predomini de les flotes de la península Itàlica i crearia una línia de continuïtat entre l'ús de la vela llatina en aquest lloc d'Europa i la subsegüent extensió al món occidental.
Español: Otra posibilidad es que proceda del italiano vela alla trina, que significa ?vela en triángulo- o ?vela de tres lados?, lo que implicaría un predominio de las flotas de la península itálica y crearía una línea de continuidad entre el uso de la vela latina en este lugar de Europa y la subsiguiente extensión al mundo occidental.
Valencià: No obstant això, ja no ens trobaríem amb el llatí com a llengua d'origen sinó amb l'italià.
Español: Sin embargo, ya no nos encontraríamos con el latín como lengua de origen sino con el italiano.
Valencià: Finalment, alguns especialistes plantegen la seua procedència del llatí tria alamina, que significa ?tres puntes?.
Español: Por último, algunos especialistas plantean su procedencia del latín tria alamina, que significa ?tres puntas?.
Valencià: En tot cas, i encara que tendeix a predominar l'opció d'alla trina com a font del llatí contemporani, no hi ha un consens generalitzat.
Español: En todo caso, y aunque tiende a predominar la opción de alla trina como fuente del latina contemporáneo, no hay un consenso generalizado al respecto.
Valencià: La representació més antiga que es conserva de la vela llatina data del segle II a.C.
Español: La representación más antigua que se conserva de la vela latina data del siglo II a.C.
Valencià: i apareix en el baix relleu d'una làpida funerària en què s'observen clarament l'arbre i l'antena propis d'aquest tipus de vela.
Español: y aparece en el bajorrelieve de una lápida funeraria en la que se observan claramente el mástil y la antena propios de este tipo de vela.
Valencià: No obstant això, tradicionalment se sol considerar que aquest velam triangular no va ser introduït pels romans en la part occidental del Mediterrani fins al segle III d.C.
Español: No obstante, tradicionalmente suele considerarse que este velamen triangular no fue introducido por los romanos en la parte occidental del Mediterráneo hasta el siglo III d.C.
Valencià: Del que no hi ha dubte és que van ser els àrabs els que, a partir del segle VII, van perfeccionar la tècnica de navegació amb vela llatina, recollint el saber naval antic.
Español: De lo que no parece haber duda es de que fueron los árabes los que, a partir del siglo VII, perfeccionaron la técnica de navegación con vela latina, recogiendo el saber naval antiguo.
Valencià: Molt més tard, les croades del segle XI van ser un gran moment en l'expansió i el floriment de la vela llatina, en què es van construir naus ràpides amb rems i veles triangulars i d'altres més grans, aparellades amb dos veles llatines i capaces de transportar mercaderies, estris de guerra i cavalls.
Español: Mucho más tarde, las cruzadas del siglo XI fueron un gran momento en la expansión y el florecimiento de la vela latina, construyéndose naves rápidas con remos y velas triangulares y otras mayores, aparejadas con dos velas latinas y capaces de transportar mercancías, útiles de guerra y caballos.
Valencià: Va ser en aquesta època també quan es va multiplicar el nombre de veles i se'n va reduir la mida per a aprofitar millor els canvis en el vent i la mar.
Español: Fue en esta época también cuando se multiplicó el número de velas y se redujo su tamaño para aprovechar mejor los cambios en el viento y el mar.
Valencià: Fins a la segona meitat segle XVIII la majoria dels grans vaixells com les naus, les caravel·les i les galeres utilitzaven com a mitjà d'impuls la vela llatina, fóra en exclusiva o en combinació amb els rems.
Español: Hasta la segunda mitad siglo XVIII la mayoría de los grandes navíos como las naos, las carabelas y las galeras utilizaban como medio de impulso la vela latina, ya fuera en exclusiva o en combinación con los remos.
Valencià: Va ser a partir de llavors quan van començar a substituir-se les veles llatines per un altre tipus de velam més complex en què predominaven veles quadrades i cangrees, i a poc a poc la llatina va quedar reduïda a les embarcacions lleugeres de cabotatge en tota la costa mediterrània.
Español: Fue a partir de entonces cuando comenzaron a sustituirse las velas latinas por otro tipo de velamen más complejo en el que predominaban velas cuadradas y cangrejas, quedando poco a poco la latina reducida a las embarcaciones ligeras de cabotaje en toda la costa mediterránea.