gplsi/alia_multilingual_parallel_sentences huggingface dataset:
Valencià: També a partir de la data esmentada van anar suprimint-se les sessions de vesprada, i en quedaren sols les nocturnes.
Español: También a partir de la fecha mencionada fueron suprimiéndose las sesiones por la tarde, y quedaron solo las nocturnas.
Valencià: A aquests dies s'han afegit, a partir dels anys huitanta, altres ocasions en què es fa dansada: dos dies de la setmana de la huità (setmana de festes nocturnes anterior als dies de la festa major), en què actua la banda a la plaça i, de nou, interpreta dansades entre l'habitual repertori de música del segle XX que constantment renova.
Español: En estos días se han añadido, a partir de los años ochenta, otras ocasiones en que se hace danza: dos días de la semana de la huità (semana de fiestas nocturnas anterior a los días de la fiesta mayor), en que actúa la banda en la plaza y, de nuevo, interpreta danzas entre el habitual repertorio de música del siglo XX que constantemente renueva.
Valencià: Des de 2010, amb la creació de grups de danses, primer El Rodamur i després Punta i Taló, i l'assignació d'una vesprada d'agost a exhibició, més l'assistència a aplecs i la mostra de la dansada en noves ocasions (festes litúrgiques o fires), s'ha intensificat el ball, i també, després de l'actuació del grup de danses, es fa una dansada oberta a la participació de qui vulga.
Español: Desde el 2010, con la creación de grupos de danzas, primero Rodamur y después Punta i Taló, y la asignación de una tarde de agosto a exhibición, más la asistencia a encuentros y la muestra de la danza en nuevas ocasiones (fiestas litúrgicas o ferias), se ha intensificado el baile, y también, después de la actuación del grupo de danzas, se hace una danza abierta a la participación de quien quiera.
Valencià: I no existia perquè es ballava com anaven vestides i vestits balladores i balladors.
Español: Y no existía porque se bailaba tal como iban vestidas i vestidos las bailadoras y bailadores.
Valencià: Com que la dansada s'interpretava i es ballava sempre en les festes populars i eixien a ballar com anaven vestits, la vestimenta era la de «mudar», és a dir, anaven abillats amb «roba de diumenge», diferent, òbviament, de la roba de faena.
Español: Puesto que la danza se interpretaba y se bailaba siempre en las fiestas populares, y salían a bailar como iban vestidos, la vestimenta era la de «mudar», es decir, iban ataviados con «ropa de domingo», diferente, obviamente, de la ropa de trabajo.
Valencià: Açò no destorbava que, potser, els festers de les festes patronals o de joves, abans del segle XX o en les primeres dècades d'aquest, anaren «més mudats» que la resta.
Español: Esto no impedía que, quizás, los festeros de las fiestas patronales o de los jóvenes, antes del siglo XX o en las primeras décadas de este, fuesen «más mudados» que el resto.
Valencià: Però d'açò no queda testimoni: és una suposició.
Español: Pero de esto no queda testimonio: es una suposición.
Valencià: És a partir dels anys quaranta quan, amb la institucionalització de la festa de la Germandat de Llauradors i Ramaders del Sindicat Vertical el dia de sant Isidre (o millor dit, el segon diumenge de maig), motivats per la Secció Femenina, es van començar a vestir xiquetes i xiquets de llauradores i llauradors, recuperant així una vestimenta tradicional i ja no usada.
Español: Es a partir de los años cuarenta, cuando, con la institucionalización de la fiesta de la Hermandad de Labradores y Ganaderos del Sindicato Vertical el día de San Isidro (o mejor dicho, el segundo domingo de mayo), motivados por la Sección Femenina, se empezaron a vestir niñas y niños de labradoras y labradores, recuperando así una vestimenta tradicional y que ya no era usada.
Valencià: Aquesta vestimenta tradicional recuperada tenia també elements inventats, però essencialment és pareguda i molt comuna a tots els pobles valencians i, quan no se sofistica en excés, com es fa a les capitals de València (falles) i Alacant (fogueres) i municipis on influeixen aquestes ciutats, manté una regularitat i sobrietat que als pobles de diverses comarques es pot detectar, començant per la ciutat de Castelló de la Plana i, prop de Penàguila, el vestit de masera i maser amb el qual es visten a Alcoi les balladores i balladors de danses, o els d'hortolana i hortolà (no de fallera i faller) dels pobles de la mateixa Horta de València.
Español: Esta vestimenta tradicional recuperada tenía también elementos inventados, pero esencialmente es parecida y muy común en todos los pueblos valencianos, y cuando no se sofistica en exceso, como se hace en las capitales de València (fallas) y Alicante (hogueras) y municipios de influencia de estas ciudades, mantiene una regularidad y sobriedad que se puede detectar en los pueblos de algunas comarcas, empezando por la ciudad de Castelló de la Plana, y cerca de Penàguila, el traje de masera y maser con el que visten en Alcoi las bailadoras y bailadores de danzas, o los de huertana y huertano (no de fallera y fallero) de los pueblos de la misma Huerta de València.
Valencià: I de fet, en les fotografies més antigues en què s'està ballant, cap dona porta el mantó de Manila.
Español: Y, de hecho, en las fotografías más antiguas en que se está bailando, ninguna mujer lleva el mantón de Manila.
Valencià: S'ha d'esperar al 1970 perquè comence a difondre's, en la dansada o altres actes com les ofrenes a la Mare de Déu (també una tradició inventada recentment, cap als anys noranta del segle XX), el mantó de Manila.
Español: Se deberá esperar a 1970 para que empiece a difundirse el mantón de Manila en la danza u otros actos como las ofrendas a la Virgen María (también una tradición inventada recientemente, hacia los años noventa del siglo XX).
Valencià: Calgué que aquesta peça de roba no fora d'extraluxe com ho era abans i que no s'haguera d'amprar per a posar-se-la, que es començaren a fer de materials tèxtils artificials, perquè es poguera difondre.
Español: Fue necesario que esta prenda de ropa no fuera de extralujo como antes, que se tenía que pedir prestada para ponérsela, y que empezara a hacerse de materiales textiles artificiales para que se pudiera difundir.
Valencià: Però evidentment, sols cal veure la fotografia per a saber que aquesta xica no anava a ballar les danses, i que el mantó finíssim, brodat amb motius orientals, li cobria un vestit de festa, de cerimònia, de «tall recte» (no, en absolut, de danses o de llauradora), com els elegants vestits de l'època, els anys vint o els trenta.
Español: Pero evidentemente, solo hay que ver la fotografía para saber que esta chica no iba a bailar las danzas, y que el mantón finísimo, bordado con motivos orientales, le cubría un traje de fiesta, de ceremonia, de «corte recto» (en absoluto, de danzas o de labradora), como los elegantes trajes de la época, en los años veinte o los treinta.
Valencià: Tanmateix, popularment, des que s'han difós els mantons de Manila en materials més assequibles, i el desenvolupisme econòmic espanyol dels anys seixanta que va permetre una major capacitat adquisitiva a les capes populars i treballadores, al vestit de danses s'ha incorporat aquesta tradició inventada, i s'ha sofisticat de tal manera que s'han adoptat dues maneres de posar-se'l: una per a les casades i una altra per a les fadrines; i àdhuc, d'una de les dues maneres s'ha establit que és la «típica» de portar-lo a Penàguila.
Español: Aun así, popularmente, desde que se difundieron los mantones de Manila en materiales más asequibles, i el desarrollismo económico español de los años sesenta que permitió una mayor capacidad adquisitiva a las capas populares y trabajadoras, al traje de danzas se ha incorporado esta tradición inventada, y se ha sofisticado de tal manera que se han adoptado dos maneras de ponérselo: una para las casadas y otra para las solteras; e incluso de una de las dos maneras se ha establecido que es la «típica» de llevarlo en Penàguila.
Valencià: Les danses es ballaven, com ja s'ha dit i es repeteix una altra vegada, amb la vestimenta i calcer dels dies de festa i, usualment, a mesura que avança el segle XX, els diumenges no és corrent l'ús de l'espardenya (sí, en canvi, per a anar al bancal), sinó un altre tipus de calcer, que és el que es porta i, evidentment, amb el que es balla popularment, perquè la sabata, amb què es vist per a «mudar-se», ja està ben difosa.
Español: Las danzas se bailaban, como ya se ha dicho y se repite otra vez, con la vestimenta y calzado de los días de fiesta y, usualmente, a medida que avanza el siglo XX, los domingos no es corriente el uso de la alpargata (sí, en cambio, para ir al bancal), sino otro tipo de calzado, que es el que se lleva y, evidentemente, con el que se baila popularmente, porque el zapato, con que se viste para «mudarse», ya está muy difundido.
Valencià: d) Elements/processos (activitats i oficis) No existeixen elements específics més que la indumentària tradicional, optativa, puga requerir.
Español: d) Elementos/procesos (actividades y oficios) No existen elementos específicos más que la indumentaria tradicional, optativa, pueda requerir.
Valencià: f) Relació dels béns mobles i immobles o entorns d'interés vinculats Béns mobles: vestimenta tradicional Entorns vinculats: places del poble 5.
Español: f) Relación de los bienes muebles e inmuebles o entornos de interés vinculados Bienes muebles: vestimenta tradicional Entornos vinculados: plazas del pueblo 5.
Valencià: Interpretació i simbolisme La dansada representa la interacció comunitària dels qui la ballen i dels qui, al voltant d'ells i d'elles, els miren, comenten, saluden.
Español: Interpretación y simbolismo La danza representa la interacción comunitaria de quienes la bailan y de quienes, alrededor de ellos y de ellas, los miran, comentan, saludan.
Valencià: El simbolisme és la representació de la joia de compartir festa i ball.
Español: El simbolismo es la representación de la alegría de compartir fiesta y baile. 6.
Valencià: Percepció i implicació de la població i grau d'obertura als públics La població de Penàguila participa activament en la dansa pel fet de considerar-la un tret identitari del poble, d'integració plena per a qui, sense ser del poble, la balla. 7.
Español: Percepción e implicación de la población y grado de apertura a los públicos La población de Penàguila participa activamente en la danza por el hecho de considerarla un rasgo identitario del pueblo, de integración plena para quien, sin ser del pueblo, la baila. 7.
Valencià: L'Ajuntament organitzarà l'ensenyament de les danses mitjançant una «escoleta».
Español: El Ayuntamiento organizará la enseñanza de las danzas mediante una escoleta.
Valencià: c) Altres accions de salvaguarda Participació en els Aplecs de la Mariola (que integra els pobles de l'Alcoià, el Comtat i la Foia de Castalla) i als pobles veïns (Benifallim i Alcoleja regularment).
Español: c) Otras acciones de salvaguardia Participación en los Aplecs de la Mariola (que integra los pueblos de L'Alcoià, El Comtat y La Foia de Castalla) y los pueblos vecinos (Benifallim y Alcoleja regularmente).
Valencià: e) Objectius, estratègies i accions proposades per a la salvaguarda Compromís de l'Ajuntament per a la seua conservació, foment i difusió mitjançant la creació d'una escoleta municipal i altres activitats necessàries. 8.
Español: e) Objetivos, estrategias y acciones propuestas para la salvaguardia Compromiso del Ayuntamiento para su conservación, fomento y difusión mediante la creación de una escoleta municipal y otras actividades necesarias. 8.
Valencià: Valoració i justificació de la declaració D'acord amb Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat Valenciana, de patrimoni cultural valencià, el legislador demana la col·laboració de la societat en la salvaguarda del patrimoni valencià.
Español: Valoración y justificación de la declaración De acuerdo con Ley 4/1998, de 11 de junio, de la Generalitat Valenciana, de patrimonio cultural valenciano, el legislador pide la colaboración de la sociedad en la salvaguardia del patrimonio valenciano.
Valencià: Açò es planteja així: 1) perquè aquesta tradició s'ha mantingut viva des de temps immemorial, si atenem tots els testimonis de persones del poble; 2) perquè la dansada de Penàguila, a més, té una peculiaritat cultural interessant i rellevant, que és que la música és interpretada per la banda de música del poble, cosa que li aporta el colorit que afegeixen els instruments de banda; 3) una tercera raó -i aquesta és fonamental- és el caràcter autènticament singular del ball: consta de nou balls, amb diferents passos per a cada cobla, i les tres passades o tonades que rematen cada ball, amb un únic pas, però amb tres melodies; aquests passos i melodies són creacions o adaptacions locals de passos de dansada valenciana i altres balls antics; 4) l'última raó, però no menys important que les anteriors, és que hi ha hagut una constant preocupació de la societat civil i els veïns i veïnes per mantindre vives les danses tradicionals, que han funcionant com un tret identitari local, i fent possible que aquesta dansada siga coneguda i ballada per gran part dels veïns i veïnes del poble.
Español: Esto se plantea así: 1) porque esta tradición se ha mantenido viva desde tiempo inmemorial, si atendemos a todos los testimonios de personas del pueblo; 2) porque la danza de Penàguila, además, tiene una peculiaridad cultural interesante y relevante, que es que la música es interpretada por la banda de música del pueblo, lo que le aporta el colorido que añaden los instrumentos de banda; 3) una tercera razón -y esta es fundamental- es el carácter auténticamente singular del baile: consta de nueve bailes, con diferentes pasos para cada copla, y las tres pasadas o tonadas que rematan cada baile, con un único paso, pero con tres melodías; estos pasos y melodías son creaciones o adaptaciones locales de pasos de danza valenciana y otros bailes antiguos; 4) la última razón, pero no menos importante que las anteriores, es que ha habido una constante preocupación de la sociedad civil y los vecinos y vecinas para mantener vivas las danzas tradicionales, que han funcionado como un rasgo identitario local, y haciendo posible que esta danza sea conocida y bailada por gran parte de los vecinos y vecinas del pueblo.
Valencià: La segona raó és que la dansada presenta com a peculiaritat -i és una raó de la pervivència i continuïtat- que la toca i la interpreta la banda musical del poble, actualment Societat Musical Cultural de Penàguila, integrada ara per músics del poble i d'altres localitats veïnes.
Español: La segunda razón es que la danza presenta como peculiaridad -y es una razón de la pervivencia y continuidad- que la toca y la interpreta la banda musical del pueblo, actualmente Sociedad Musical Cultural de Penàguila, integrada ahora por músicos del pueblo y otras localidades vecinas.
Valencià: La de Penàguila, inaugurada els dies 26, 27 i 28 de setembre de 1880, ja va anar a fer la festa de Benifallim el 29 de setembre, sant Miquel, i El Serpis registra diverses actuacions en altres pobles com ara Benasau, Alcoleja o com les festes d'Alcoi, on també acompanyaren la Filà Verds, el 1910.
Español: La de Penàguila, inaugurada los días 26, 27 y 28 de septiembre de 1880, ya fue a hacer la fiesta de Benifallim el 29 de septiembre, San Miguel, y El Serpis registra varias actuaciones en otros pueblos como por ejemplo Benasau, Alcoleja o como las fiestas de Alcoy, donde también acompañaron a la Filà Verds, el 1910.
Valencià: La substitució de la dolçaina i el tabal per la música de banda fou clau en el manteniment dels diversos balls de la dansada, balls que constitueixen una riquesa de les danses dels pobles que, en gran manera, s'ha perdut o reinventat.
Español: La sustitución de la dulzaina y el tabal por la música de banda fue clave en el mantenimiento de los diferentes bailes de la danza, bailes que constituyen una riqueza de las danzas de los pueblos que, en gran medida, se ha perdido o reinventado.
Valencià: La tercera raó, la principal, com ja s'ha dit, és que les danses de Penàguila són un ball únic de creació popular específic i propi d'aquest poble, una creació popular que forma part del patrimoni cultural valencià, que manté una sèrie de rituals i elements específics, entre aquests el fet que consta, segons el que ha arribat fins ara, de nou cobles musicalment diferents, cadascuna amb el seu ball diferenciat, i dues tonades musicals o cadena que remata cada cobla, encara que aquestes tres tonades tenen un únic ball, certament molt lúdic o divertit, perquè fa rodar els balladors i balladores amb els d'altres parelles.
Español: La tercera razón, la principal, como ya se ha dicho, es que las danzas de Penàguila son un baile único de creación popular específico y propio de este pueblo, una creación popular que forma parte del patrimonio cultural valenciano, que mantiene una serie de rituales y elementos específicos, entre ellos el hecho de que consta, según lo que ha llegado hasta ahora, de nueve coplas musicalmente diferentes, cada una con su baile diferenciado, y dos tonadas musicales o cadena que remata cada copla, aunque estas tres tonadas tienen un único baile, ciertamente muy lúdico o divertido, porque hace rodar a los bailadores y bailadoras con las otras parejas.
Valencià: La nomenclatura de les cobles, de vegades, té noms de persona (Consuelo, el tio Baptiste.
Español: La nomenclatura de las coplas, a veces, tiene nombres de persona (Consuelo, el tio Baptiste.
Valencià: Fins als anys seixanta s'han ballat amb postisses i les lletres s'han perdut, conservant-se'n sola una, completa, la de la segona tornada o cadena (Alça l'aleta polleta.
Español: Hasta los años sesenta se han bailado con postizas y las letras se han perdido, conservándose sola una, completa, la del segundo estribillo o cadena (Alça la aleta, polleta.
Valencià: ) i una molt parcial d'una de les cobles (Així s'empenyen tots els xorros del riuet.
Español: ) y una muy parcial de una de las coplas (Així s'empenyen tots els xorros del riuet.
Valencià: Dit açò, convé deixar constància que una data fonamental per a la repristinació o recuperació de l'estat original de les danses es va fer el 2010, any en què la Societat Musical Cultural de Penàguila va ser festera de les festes majors i va fer una tasca etnològica i musicològica de primera magnitud per a posar les danses en partitura, ordenar els balls i les cobles arreplegant la tradició oral (que variava) i les pautes musicals, va tornar als vestits tradicionals, es va fer una gravació de la música i de la música i ball, es va editar un llibret, un CD i un DVD; va assajar un grup i, durant el mes d'agost, va ampliar-se amb més parelles per a presentar la tasca en les festes del poble, cosa que es va fer el 21 d'agost a la vesprada.
Español: Dicho esto, conviene dejar constancia que una fecha fundamental para la repristinación o recuperación del estado original de las danzas se hizo en 2010, año en que la Sociedad Musical Cultural de Penàguila fue fiestera de las fiestas mayores e hizo una tarea etnológica y musicológica de primera magnitud para poner las danzas en partitura, ordenar los bailes y las coplas recogiendo la tradición oral (que variaba) y las pautas musicales, volvió a los trajes tradicionales, se hizo una grabación de la música y de la música y baile, se editó un libro, un CD y un DVD; ensayó un grupo y, durante el mes de agosto, se amplió con más parejas para presentar la labor en las fiestas del pueblo, lo que se hizo el 21 de agosto por la tarde.
Valencià: Aquesta important tasca etnogràfica i musicològica la va realitzar Pau Blanes.
Español: Esta importante tarea etnográfica y musicológica la realizó Pau Blanes.
Valencià: Amb posterioritat a aquesta recuperació, es va constituir un grup de danses al poble, El Rodamur (2010-2012), ara extingit; posteriorment se'n va crear un de nou, Punta i Taló (des de 2013 fins ara), ambdues associacions registrades consecutivament.
Español: Con posterioridad a esta recuperación, se constituyó un grupo de danzas en el pueblo, El Rodamur (2010-2012), ahora extinguido; posteriormente se creó uno nuevo, Punta i Taló (desde 2013 hasta hoy), ambas asociaciones registradas consecutivamente.
Valencià: La segona segueix viva, i l'una i l'altra organitzen un dia de dansa on inviten un altre grup.
Español: La segunda sigue viva, y una y otra organizan un día de danza donde invitan a otro grupo.
Valencià: També aquestes associacions han format o formen part de l'Aplec de la Mariola, que reuneix grups del Comtat, l'Alcoià i la Foia de Castalla, i organitzen aplecs itinerants.
Español: También estas asociaciones han formado o forman parte del Aplec de la Mariola, que reúne grupos de El Comtat, L'Alcoià y la Foia de Castalla, y organizan encuentros itinerantes.
Valencià: Penàguila ha anat a l'Aplec de Danses de Planes (2011), Beneixama (2012), Bocairent (2013), Onil (2014) Penàguila (2015), Alcoi (2016), Muro (2017), Cocentaina (2018) i Banyeres de Mariola (2019).
Español: Penàguila ha ido al Aplec de Danzas de Planes (2011), Beneixama (2012), Bocairent (2013), Onil (2014) Penàguila (2015), Alcoy (2016), Muro (2017), Cocentaina (2018) y Banyeres de Mariola (2019).
Valencià: L'aplec de Penàguila es va fer el 4 de juliol de 2015 i van participar les poblacions d'Onil, Bocairent, Beneixama, Planes, Agres, Banyeres, Cocentaina, Muro, Alcoi, Castalla i Penàguila.
Español: El Aplec de Penàguila se hizo el 4 de julio de 2015 y participaron las poblaciones de Onil, Bocairent, Beneixama, Planes, Agres, Banyeres, Cocentaina, Muro, Alcoy, Castalla y Penàguila.
Valencià: Com en cada aplec, el poble que organitza tria un ball que ballen tots, en aquest cas, les «Seguidilles (o Segadilles) de Penàguila».
Español: Cómo en cada encuentro, el pueblo que organiza elige un baile que bailan todos, en este caso, las «Seguidillas (o Segadilles) de Penàguila».
Valencià: Als aplecs s'ha d'afegir que la dansada de Penàguila el 2013 va ser ballada a Istanbul per adolescents de Secundària d'Alacant en un festival internacional on es representaren balls del Perú, Turquia, Romania, Holanda, Hongria, Andorra, Nigèria.
Español: A los encuentros se tiene que añadir que la danza de Penàguila en 2013 fue bailada en Estambul por adolescentes de Secundaria de Alicante en un festival internacional donde se representaron bailes de Perú, Turquía, Rumanía, Holanda, Hungría, Andorra, Nigeria.
Valencià: Els més entesos i/o els festers es posen junts, unes parelles al costat de les altres, i encapçalen la dansada; fan de caps de dansa (que podem definir-los com els que dirigeixen la dansada), encara que no tenen cap institucionalització més que saber ballar-la bé.
Español: Los más entendidos y/o los festeros se ponen juntos, unas parejas junto a las otras, y encabezan la danza; hacen de jefes de danza (que podemos definir como los que dirigen la danza), aunque no tienen ninguna institucionalización más que saberla bailar bien.
Valencià: Aquests balladors, quan del compàs es passa a l'arrancada del ball, marquen quin ball correspon a la cobla que es toca; els altres balladors i balladores, que es posen per parelles darrere dels caps, segueixen el pas que ells fan de cada cobla i rematen el ball amb la tornada o cadena; darrere de la tornada, i abans de la següent cobla, el tabalet o la caixa marca un poc de temps i els caps de dansa avancen o es desplacen una curta distància i, darrere d'ells, tots els balladors i balladores de la dansada.
Español: Estos bailadores, cuando del compás se pasa al arranque del baile, marcan qué baile corresponde a la copla que se toca; los otros bailadores y bailadoras, que se ponen por parejas detrás de los jefes, siguen el paso que ellos hacen de cada copla y rematan el baile con el estribillo o cadena; después del estribillo, y antes de la siguiente copla, el tabalet o la caja marca un poco tiempo y los jefes de danza avanzan o se desplazan una corta distancia y, detrás de ellos, todos los bailadores y bailadoras de la danza.