gplsi/alia_multilingual_parallel_sentences huggingface dataset:
Valencià: Tant la qualitat de les terres de labor existents a les riberes dels rius com l'estacionalitat del règim de precipitacions característica dels climes mediterranis del llevant peninsular, suposen factors fonamentals a l'hora de determinar l'existència d'este tipus de conduccions d'aigua, utilitzant recursos i solucions tècniques semblants al llarg de totes les èpoques.
Español: Tanto la calidad de las tierras de labor existentes en las riberas de los ríos como la estacionalidad del régimen de precipitaciones característica de los climas mediterráneos del levante peninsular suponen factores fundamentales a la hora de determinar la existencia de este tipo de conducciones de agua, utilizando recursos y soluciones técnicas similares a lo largo de todas las épocas.
Valencià: Els canals del Segura, la séquia d'Elx, els canals d'Altea i les estructures hidràuliques de Xàbia i de Calp, la séquia amortitzada per la construcció de l'embassament de Tibi, les xarxes del Túria (sistema Vilamarxant-Riba-roja, aqüeducte de la Covatella), l'aqüeducte de Peña Cortada, les conduccions del Palància (aqüeducte romà de Sagunt, séquia de Gausa) i les séquies del Diable de Vila-real (riu Millars), entre d'altres, són infraestructures hidràuliques que demostren l'extensió geogràfica i temporal de solucions tècniques semblants davant del problema de l'aigua.
Español: Los canales del Segura, la acequia de Elche, los canales de Altea y las estructuras hidráulicas de Jávea y de Calpe, la acequia amortizada por la construcción del embalse de Tibi, las redes del Turia (sistema Vilamarxant-Riba-roja, acueducto de la Covatella), el acueducto de Peña Cortada, las conducciones del Palancia (acueducto romano de Sagunto, acequia de Gausa) y las «Cèquies del Diable» de Vila-real (río Mijares), entre otros tantos, son infraestructuras hidráulicas que demuestran la extensión, geográfica y temporal, de soluciones técnicas similares frente al problema del agua.
Valencià: Ja en 1239 el rei Jaume I, després de la conquista, confirma els privilegis que tenien els regadius de València, des de fa molt de temps, i en 1268 concedix la facultat de nomenar sequiers de séquies.
Español: Ya en 1239 el Rey Jaime I, tras la conquista, confirma los privilegios que tenían los regadíos de Valencia, desde antiguo, y en 1268 concede la facultad de nombrar sequiers de acequias.
Valencià: El Tribunal de les Aigües es componia inicialment de set membres, als quals es va afegir el corresponent a la séquia de Quart-Benàger-Faitanar.
Español: El Tribunal de las aguas se componía inicialmente de siete miembros, a los que se añadió el correspondiente a la acequia de Quart- Benàger-Faitanar.
Valencià: La referència concreta més antiga sobre l'aqüeducte és una cita sobre els seus arcs en una orde del rei Jaume I l'any 1273, en la qual es parlava del seu estat deteriorat i de la necessitat de restauració.
Español: La referencia concreta más antigua sobre el acueducto es una cita sobre sus arcos en una orden del rey Jaime I en el año 1273, en la cual se hablaba de su estado deteriorado y de la necesidad de restauración.
Valencià: Encara que les notícies de les séquies després de la reconquista comencen el 1263.
Español: Aunque noticias de las acequias después de la reconquista comienzan 1263.
Valencià: Posteriorment, les fonts bibliogràfiques que fan referència a estes xarxes hidràuliques són relativament escasses.
Español: Posteriormente las fuentes bibliográficas que hacen referencia a estas redes hidráulicas son relativamente escasas.
Valencià: La següent referència directa que coneixem data del primer quart del segle XIX i correspon a l'estudiós francés Jaubert de Passa.
Español: La siguiente referencia directa que conocemos data del primer cuarto del siglo XIX y corresponde al estudioso francés Jaubert de Passa.
Valencià: En el seu estudi Canals de reg de Catalunya i Regne de València publicat en 1823 (amb traducció espanyola de 1844), du a terme una anàlisi científica de les xarxes hidràuliques en ús, amb la intenció de trobar solucions als problemes de regadiu del sud de França.
Español: En su estudio «Canales de riego de Cataluña y reino de Valencia» publicado en 1823 (con traducción española de 1844), lleva a cabo un análisis científico de las redes hidráulicas en uso con la intención de encontrar soluciones a los problemas de regadío del Sur de Francia.
Valencià: L'observació sobre estructures antigues es reduïx al tram dels arquets de Manises, al qual concedix un origen islàmic: «El término de Cuarte está separado del de Manises por una extensa rambla.
Español: La observación sobre estructuras antiguas se reduce al tramo de «Les arquetes» de Manises, al que concede un origen islámico: «El término de Cuarte está separado del de Manises por una extensa rambla.
Valencià: Fins a principis del segle següent no tenim noves referències.
Español: Hasta principios del siguiente siglo no contamos con nuevas referencias.
Valencià: En 1902 l'enginyer Rafael Valls David publica una revisió de l'estudi de Jaldero sobre la xarxa de comunicacions de Vilamarxant-Riba-roja, fruit de les seues observacions en el transcurs dels treballs d'estesa de la línia fèrria entre València i Llíria per la ribera sud del Túria, de la qual va ser el seu principal promotor.
Español: En 1902 el ingeniero Rafael Valls David publica una revisión del estudio de Jaldero sobre la red de comunicaciones de Vilamarxant-Riba-roja, fruto sus observaciones en el transcurso de los trabajos de tendido de la línea férrea entre Valencia y Lliria por la ribera Sur del Turia, de la que fue su principal promotor.
Valencià: Considera especialment ressenyable l'arcada de Manises: «.
Español: Considera especialmente reseñable la arcada de Manises: «.
Valencià: » Ratifica les propostes de Jaldero i prolonga el traçat d'un dels aqüeductes fins a la ciutat de València per mitjà de la identificació de vestigis de canalitzacions en diverses séquies en ús (Quart, Mislata, Favara) entre els quals es troba el pont de Manises: «Estas obras de fábrica.
Español: » Ratifica las propuestas de Jaldero y prolonga el trazado de uno de los acueductos hasta la ciudad de Valencia por medio de la identificación de vestigios de canalizaciones en diversas acequias en uso (Quart, Mislata, Favara) entre los que se encuentra el puente de Manises: « Estas obras de fábrica.
Valencià: També al'ludix a les explicacions verbals de Teodoro Llorente durant una visita realitzada a l'aqüeducte amb motiu de presidir una comissió d'investigació de la societat Lo Rat Penat: «Tuvimos el honor de oír al Sr.
Español: También alude a las explicaciones verbales de Teodoro Llorente durante una visita realizada al acueducto con motivo de presidir una comisión de investigación de la sociedad «Lo Rat Penat»: « Tuvimos el honor de oír al Sr.
Valencià: » Sanchís Sivera, en 1922, reafirma novament l'origen romà de l'aqüeducte en el seu Nomenclator geográfico-eclesiástico de los pueblos de las diócesis de Valencia: «MANISES, Manizes.
Español: » Sanchís Sivera, en 1922, reafirma nuevamente el origen romano del acueducto en su Nomenclator geográfico-eclesiástico de los pueblos de las diócesis de Valencia: «MANISES, Manizes.
Valencià: De la mateixa manera, i en 1974, López Gómez, en la seua Aproximación al origen de los riegos valencianos dictamina la romanitat de l'aqüeducte dels Arcs: «Situado en la acequia de Quart, es obra romana» I cita, finalment, la conducció dins dels vestigis d'enginyeria hidràulica romana existents a la comarca de l'Horta: «En el barranco de Manises destaca un acueducto de mampostería con veintiocho arcos (Els Arcs o Els Arquets) y 240 varas castellanas (200 m) de longitud; ensanchado en época desconocida con ladrillos y cuajado de estalactitas por las filtraciones, es aún utilizado por la acequia común de Quart y Benáger-Faitanar» L'absoluta falta de similitud entre les restes de la xarxa de Vilamarxant-Riba-roja que presenta trets típicament romans, amb alçats de carreuons correctament disposats en filades horitzontals i nuclis de formigó de calç, amb capes alternes de blocs de pedra.
Español: De la misma manera y en 1974, López Gómez, en su aproximación al origen de los riegos valencianos dictamina la romanidad del acueducto de Els Arcs: «Situado en la acequia de Quart, es obra romana» Y cita por último la conducción dentro de los vestigios de ingeniería hidráulica romana existentes en la comarca de l'Horta: «En el barranco de Manises destaca un acueducto de mampostería con veintiocho arcos (Els Arcs o Els Arquets) y 240 varas castellanas (200 m) de longitud; ensanchado en época desconocida con ladrillos y cuajado de estalactitas por las filtraciones, es aún utilizado por la acequia común de Quart y Benáger-Faitanar» La absoluta falta de similitud entre los restos de la red de Vilamarxant-Riba-roja que presenta rasgos típicamente romanos, con alzados de sillarejos correctamente dispuestos en hiladas horizontales y núcleos de hormigón de cal con tongadas alternas de bloques de piedra.
Valencià: Els arcs documentats, amb dovelles i alçats de pedra engaltada i els caixers de formigó de calç encofrat amb revestiments hidràulics d'opus signinum i reforços en les arestes de quart bossell confirmen una adscripció romana.
Español: Los arcos documentados, con dovelas y alzados de piedra careada y los cajeros de hormigón de cal encofrado con revestimientos hidráulicos de opus signinum y refuerzos en las aristas de cuarto de bocel confirman una adscripción romana.
Valencià: Al contrari, les característiques de l'aqüeducte de Manises, d'arcs construïts amb lloses irregulars a manera de dovelles i alçats de maçoneria irregular sense revestiment extern, podrien testimoniar una datació diferent per a l'obra, de manera que s'evidenciaria, en tot cas, una absoluta falta d'homogeneïtat entre ambdós conjunts.
Español: Por el contrario, las características del acueducto de Manises, de arcos construidos con losas irregulares a modo de dovelas y alzados de calicanto irregular sin revestimiento externo, podrían testimoniar una datación diferente para la obra, evidenciándose en todo caso una absoluta falta de homogeneidad entre ambos conjuntos.
Valencià: I, a més, les restes d'aqüeducte documentades antigament a la ciutat de València (en les proximitats de la presó model i en el seu recorregut pel carrer de Quart) o en recents intervencions d'arqueologia urbana dutes a terme (solar del carrer de Quart, cantó amb el carrer de Sant Miquel) presenten característiques que poc tenen a veure amb la tosquedat de l'arcada de Manises, ni tan sols amb les seues dimensions.
Español: Y además, los restos de acueducto documentados antiguamente en la ciudad de Valencia (en las cercanías de la cárcel modelo y en su recorrido por la calle Quart) o en recientes intervenciones de arqueología urbana llevadas a cabo (solar de la calle Quart esquina a calle San Miguel) presentan características que poco tienen que ver con la tosquedad de la arcada de Manises ni tan siquiera con sus dimensiones.
Valencià: D'altra banda, en l'obra no s'han trobat indicis materials de cap reparació fins a la gran restauració del segle XVI, a pesar del llarg període d'ús i abandó evidenciat en l'estudi estratigràfic i en l'aterrament del barranc deduït de la diferència de cotes entre fonamentacions inicials i reforços.
Español: Por otra parte, en la obra no se han hallado indicios materiales de ninguna reparación hasta la gran restauración del siglo XVI, pese al largo periodo de uso y abandono evidenciado en el estudio estratigráfico y en el aterramiento del barranco deducido de la diferencia de cotas entre cimentaciones iniciales y refuerzos.
Valencià: Açò, tanmateix, no definiria una datació concreta, sinó més prompte una pervivència més o menys llarga de la construcció inicial.
Español: Esto, sin embargo, no definiría una datación concreta sino más bien una pervivencia más o menos larga de la construcción inicial.
Valencià: Segons Hortelano la conducció de Manises, per a la qual, en principi, s'ha de suposar una finalitat agrícola semblant a l'actual i no d'abastiment urbà, ha de considerar-se una obra probablement d'època islàmica, atesa la seua pertinença provada a un sistema de regs ja existent en el moment de la Reconquista el reglament del qual respectava els costums anteriors.
Español: Según Hortelano la conducción de Manises, para la que en principio se debe suponer una finalidad agrícola semejante a la actual y no de abastecimiento urbano, debe considerarse una obra probablemente de época islámica dada su pertenencia probada a un sistema de riegos ya existente en el momento de la Reconquista cuyo reglamento respetaba las costumbres anteriores.
Valencià: A pesar que la historiografia actual l'ha datat en època romana, la falta d'aproximació tipològica als models d'obra hidràulica romana més pròxims fa arriscat retardar tant la seua construcció sense comptar amb evidències arqueològiques o paral'lels constructius que permeten corroborar-lo fonamentalment.
Español: Pese a que la historiografía actual lo ha datado en época romana, la falta de aproximación tipológica a los modelos de obra hidráulica romana más cercanos hace arriesgado retrasar tanto su construcción sin contar con evidencias arqueológicas o paralelos constructivos que permitan corroborarlo fundamentalmente.
Valencià: Descripció, traçat i entorn L'obra original de l'aqüeducte és una sèrie regular de vint-i-huit arcs de mig punt amb un traçat fonamentalment rectilini que descriu una lleugera corba oposada al pendent del barranc en què se situa.
Español: Descripción, trazado y entorno La obra original del acueducto es una serie regular de veintiocho arcos de medio punto con un trazado fundamentalmente rectilíneo que describe una ligera curva opuesta a la pendiente del barranco en el que se sitúa.
Valencià: La seua longitud total és d'aproximadament 230 metres.
Español: Su longitud total es de aproximadamente 230 m.
Valencià: Es distingixen tres sèries d'arcades consecutives determinades per les dimensions dels seus arcs.
Español: Se distinguen tres series de arcadas consecutivas determinadas por las dimensiones de sus arcos.
Valencià: Al sud, un grup de quatre voltes i al nord, un altre de tres presenten una elevació major que el conjunt central.
Español: Al sur, un grupo de cuatro vueltas y al norte otro de tres presentan una elevación mayor que el conjunto central.
Valencià: Este es troba format per les vint-i-una restants, compensant la diferència de nivell per mitjà d'una rebava de formigó de calç amb blocs desiguals de pedra disposats en filades més o menys regulars.
Español: Éste se halla formado por las restantes veintiuna, compensando la diferencia de nivel por medio de un recrecido de hormigón de cal con bloques desiguales de piedra dispuestos en hiladas más o menos regulares.
Valencià: Els pilars són de planta rectangular, amb unes dimensions mitjanes entre 130 i 150 cm d'amplària i 370 i 390 d'alçària.
Español: Los pilares son de planta rectangular, con unas dimensiones medias entre 130 y 150 cm de anchura y 370 y 390 de altura.
Valencià: Estan sòlidament construïts amb blocs mitjans de pedra calcària de forma irregular travats amb morter de calç.
Español: Están sólidamente construidos con bloques medianos de piedra caliza de forma irregular trabados con mortero de cal.
Valencià: De desenvolupament lleugerament troncopiramidal, els sondejos duts a terme demostren que en la seua fonamentació presenten una sabata irregular d'entre 15 i 40 centímetres d'alçària formada amb blocs i morter.
Español: De desarrollo ligeramente troncopiramidal, los sondeos llevado a cabo demuestran que en su cimentación presentan una zapata irregular de entre 15 y 40 cm de altura formada con bloques y mortero.
Valencià: Els arcs estan construïts amb lloses irregulars de calcària disposades a manera de dovelles, de manera que presenten unes dimensions poc regulars.
Español: Los arcos están construidos con losas irregulares de caliza dispuestas a modo de dovelas, presentando unas dimensiones poco regulares.
Valencià: La llum mitjana oscil'la entre els 325 i els 450 centímetres, depenent de les desigualtats constructives i les voluminoses deformitats de les concrecions provocades per filtració de les aigües.
Español: La luz media oscila entre los 325 y los 450 cm, dependiendo de las desigualdades constructivas y las voluminosas deformidades de las concreciones provocadas por filtración de las aguas.
Valencià: No es conserven restes del caixer original, perquè les successives destruccions i reformes patides per la conducció han afectat especialment el llit.
Español: No se conservan restos del cajero original pues las sucesivas destrucciones y reformas sufridas por la conducción han afectado especialmente al cauce.
Valencià: Pareix probable, no obstant això, que poguera estar construït en formigó de calç encofrat i superposat a l'arcada d'anivellació.
Español: Parece probable, no obstante, que pudiera estar construido en hormigón de cal encofrado y superpuesto a la arcada de nivelación.
Valencià: Un llarg període d'abandó degué ser la causa del col'lapse de la construcció, perquè no s'aprecien ni evidències de destrucció intencionada ni afonaments de pilars que puguen haver sigut provocades per avingudes del torrent.
Español: Un largo periodo de abandono debió ser la causa del colapso de la construcción pues no se aprecian ni evidencias de destrucción intencionada ni desplomes de pilares que pudieran haber sido provocadas por avenidas del torrente.
Valencià: No pareix, no obstant això, que el deteriorament suposara un greu perill per a l'estabilitat del conjunt, ja que es conserva el nucli de la fàbrica original en la pràctica totalitat dels arcs.
Español: No parece, sin embargo, que el deterioro supusiera un grave peligro para la estabilidad del conjunto, ya que se conserva el núcleo de la fábrica original en la práctica totalidad de los arcos.
Valencià: L'abast de la destrucció pot avaluar-se identificant les reparacions posteriors consistents en la reposició del caixer, en el reforç per mitjà de contraforts de l'estructura i en la reconstrucció dels extrems de la conducció i de certs punts de l'arcada.
Español: El alcance de la destrucción puede evaluarse identificando las reparaciones posteriores consistentes en la reposición del cajero, en el refuerzo mediante contrafuertes de la estructura y en la reconstrucción de los extremos de la conducción y de ciertos puntos de la arcada.
Valencià: El material de construcció emprat en les obres de reforç dels arcs és la rajola massissa (30 x 14,50 x 3,5 cm) formant amb morter de calç rosques de mig punt de doble filada o de filada i mitja que s'adossen lateralment a les cares externes de la construcció original.
Español: El material de construcción empleado en las obras de refuerzo de los arcos es el ladrillo macizo (30 x 14,50 x 3,5 cm) formando con mortero de cal roscas de medio punto de doble hilada o de hilada y media que se adosan lateralmente a las caras externas de la construcción original.
Valencià: Per la grandària de les rajoles emprades es pot datar entre els segles XVI i XVII; es van realitzar obres de reparació en els segles XVIII, XIX i en els inicis del segle XX.
Español: Por el tamaño de los ladrillos empleados se puede datar entre los siglos XVI y XVII, habiéndose realizado obras de reparación en los siglos XVIII, XIX y en los inicios del siglo XX.
Valencià: La intervenció més recent data de la segona mitat del segle XX quan es procedix a la demolició del caixer fins llavors en ús i a la reposició del nou llit.
Español: La intervención más reciente data de la segunda mitad del siglo XX cuando se procede a la demolición del cajero hasta entonces en uso y a la reposición del nuevo cauce.
Valencià: Este, construït en formigó encofrat, presenta un perfil quadrangular amb un caminador lateral protegit per barana de ferro.
Español: Éste, construido en hormigón encofrado, presenta perfil cuadrangular con un andador lateral protegido por barandilla de hierro.
Valencià: Hi ha trams successius de 9,60 metres amb juntes reforçades per pilastres verticals adossades de formigó prefabricat.
Español: Existen sucesivos tramos de 9,60 metros con juntas reforzadas por pilastras verticales adosadas de hormigón prefabricado.
Valencià: Un farciment de formigó amb rasant inclinada cap al sud servix d'anivellació sobre la superfície preexistent.
Español: Un relleno de hormigón con rasante inclinada hacia el sur sirve de nivelación sobre la superficie preexistente.
Valencià: No es coneixen pertinences, accessoris i, en general, béns mobles associats a l'aqüeducte.
Español: No se conocen pertenencias, accesorios y en general bienes muebles asociados al acueducto.
Valencià: Delimitació de l'entorn afectat Justificació El criteri general seguit per a la delimitació de l'entorn de protecció ha sigut: Paisatgístic, establint al voltant de les arcades un àmbit de protecció que garantisca la conservació del seu entorn i de les seues vistes lligades a l'accident geogràfic que va justificar la seua execució.
Español: Delimitación del entorno afectado: Justificación: El criterio general seguido para la delimitación del entorno de protección ha sido: Paisajístico, estableciendo alrededor de las arcadas un ámbito de protección que garantice la conservación de su entorno y de sus vistas ligadas al accidente geográfico que justificó su ejecución.
Valencià: Arqueològic, en previsió de possibles troballes arqueològiques lligades al monument.
Español: Arqueológico, en previsión de posibles hallazgos arqueológicos ligados al monumento.
Valencià: Línia delimitadora: s'establix un àmbit de protecció comprés entre dos línies virtuals que es troben a 200 metres de cada punt de l'eix de l'aqüeducte (considerat este des de l'inici del mur en el qual es conformen les dites arcades).
Español: Línea delimitadora: se establece un ámbito de protección comprendido entre dos líneas virtuales que se encuentran a 200 metros de cada punto del eje del acueducto (considerado éste desde el inicio del muro en el cual se conforman dichas arcadas).
Valencià: Al nord-oest, l'àmbit té com a límit el sòl urbà del nucli de Manises, i al sud l'illa cadastral núm. 88.371, la vora de la qual recorre en direcció est fins a la trencada que efectua la séquia i des d'allí prosseguix per la bisectriu de l'angle que conforma esta trencada fins a la línia fèrria existent.
Español: Al noroeste el ámbito tiene como límite el suelo urbano del núcleo de Manises y al sur la manzana catastral nº 88371, cuyo borde recorre en dirección este hasta el quiebro que efectúa la acequia y desde allí prosigue por la bisectriz del ángulo que conforma dicho quiebro hasta la línea férrea existente.
Valencià: Per l'eix d'esta continua en direcció nord-oest fins al límit del sòl urbà, prosseguix per este fins a la línia virtual que es troba a 200 metres en paral'lel de l'aqüeducte i al nord-est d'este.
Español: Por el eje de ésta continúa en dirección noroeste hasta el límite del suelo urbano, prosigue por éste hasta la línea virtual que se encuentra a 200 m en paralelo del acueducto y al noreste del mismo.
Valencià: Delimitació gràfica.
Español: Delimitación gráfica.
Valencià: Segons s'expressa en el pla de l'annex II Normativa de protecció de l'aqüeducte i el seu entorn (artícle 28 de la Llei 4/1998, d'11 de juny).
Español: Según se expresa en el plano del anexo II Normativa de protección del Acueducto y su entorno (art. 28 de la Ley 4/1998, de 11 de junio).
Valencià: Monument: Article primer- Caldrà ajustar-se al que disposa la secció segona, Règim dels Béns Immobles d'Interés Cultural, del capítol III de la Llei 4/1998, d'11 de juny, de la Generalitat Valenciana, del Patrimoni Cultural Valencià aplicable a la categoria de Monument.
Español: Se atenderá a lo dispuesto en la Sección Segunda, Régimen de los bienes inmuebles de interés cultural, del Capítulo III de la Ley 4/1998 de 11 de junio, de la Generalitat Valenciana, del Patrimonio Cultural Valenciano aplicable a la categoría de Monumento.
Valencià: Article segon- L'ús permés per a l'aqüeducte és el de conducció d'aigua, mantingut des de la seua construcció.
Español: El uso permitido para el acueducto es el de conducción de agua, mantenido desde su construcción.