gplsi/alia_multilingual_parallel_sentences huggingface dataset:
Valencià: Diari Oficial de la Generalitat Valenciana DOGV – Disposició ================= Compartir Compartir Tornar Guardar el document Descarregar les metadades en format XML Sumari del DOGV 7824, del 08-07-2016 (2016/5282) RESOLUCIÓ de 5 de juliol de 2016, de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, per la qual s'incoa l'expedient de declaració com a Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de bé moble, a favor de la Gloriosa Ensenya de l'Oriol de la ciutat d'Orihuela (Alacant).
Español: Diari Oficial de la Generalitat Valenciana DOGV - Disposición ================== Comparte Comparte Volver Guardar el documento Descargar los metadatos en formato XML Sumario DOGV 7824, del 08-07-2016 (2016/5282) RESOLUCIÓN de 5 de julio de 2016, de la Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte, por la que se incoa expediente de declaración como Bien de Interés Cultural, con categoría de bien mueble, a favor de la Gloriosa Enseña del Oriol, de la ciudad de Orihuela (Alicante).
Valencià: ------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ Dades del document Número de DOGV : 7824 Data del DOGV : 08-07-2016 Secció del DOGV : III.
Español: ------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- Datos del documento Número DOGV : 7824 Fecha DOGV : 08-07-2016 Sección del DOGV : III.
Valencià: ACTES ADMINISTRATIUS - C) ALTRES ASSUMPTES Número del document : 2016/5282 CVE Data del document : 05-07-2016 Organisme emissor : Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport Tipus de document : Resolució Descriptors : * Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport RESOLUCIÓ de 5 de juliol de 2016, de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, per la qual s'incoa l'expedient de declaració com a Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de bé moble, a favor de la Gloriosa Ensenya de l'Oriol de la ciutat d'Orihuela (Alacant).
Español: ACTOS ADMINISTRATIVOS - C) OTROS ASUNTOS Número del documento : 2016/5282 CVE Fecha del documento : 05-07-2016 Organismo emisor : Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte Tipo de documento : Resolución Descriptores : * Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte RESOLUCIÓN de 5 de julio de 2016, de la Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte, por la que se incoa expediente de declaración como Bien de Interés Cultural, con categoría de bien mueble, a favor de la Gloriosa Enseña del Oriol, de la ciudad de Orihuela (Alicante).
Valencià: [2016/5282] L'article 12 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana assenyala que correspon a la Generalitat vetlar per la protecció i la defensa de la identitat i dels valors i interessos del poble valencià i pel respecte a la diversitat cultural de la Comunitat Valenciana i el seu patrimoni històric.
Español: [2016/5282] El artículo 12 del Estatuto de Autonomía de la Comunitat Valenciana señala que corresponde a la Generalitat velar por la protección y defensa de la identidad y los valores e intereses del pueblo valenciano y el respeto a la diversidad cultural de la Comunitat Valenciana y su patrimonio histórico.
Valencià: Per la seua banda, la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, estableix en l'article 2 que aquells béns que per les seues singulars característiques i rellevància per al patrimoni cultural meresquen mesures de protecció, divulgació i foment especials seran declarats béns d'interés cultural.
Español: Por su parte, la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, establece en su artículo 2 que aquellos bienes que por sus singulares características y relevancia para el patrimonio cultural merezcan especiales medidas de protección, divulgación y fomento serán declarados bienes de interés cultural.
Valencià: Els informes que es troben en l'expedient acrediten que en la Gloriosa Ensenya de l'Oriol d'Orihuela resideixen els valors o interessos patrimonials amb grau de singularitat i de rellevància que justifiquen declarar-lo com a bé moble d'interés cultural: Valor històric: com a emblema.
Español: Los informes obrantes en el expediente acreditan que en la Gloriosa Enseña del Oriol, de Orihuela, residen los valores o intereses patrimoniales con grado de singularidad y de relevancia que justifican su declaración como bien mueble de interés cultural: Valor histórico: como emblema.
Valencià: Valor artístic: com a obra d'art.
Español: Valor artístico: como obra de arte.
Valencià: Valor etnològic: com a senya d'identitat.
Español: Valor etnológico: como seña de identidad.
Valencià: Considerant el que disposa l'article 27 de la Llei de la Generalitat Valenciana 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport resol: Primer Incoar l'expedient per a la declaració com a Bé d'Interés Cultural, amb la categoria de bé moble, a favor de la Gloriosa Ensenya de l'Oriol, ubicada a l'Ajuntament d'Orihuela, i encomanar-ne la tramitació a la Direcció General de Cultura i Patrimoni d'aquesta conselleria.
Español: Considerando lo que dispone el artículo 27 de la Ley de la Generalitat Valenciana 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, la Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte ha resuelto: Primero Incoar expediente para la declaración como Bien de Interés Cultural, con categoría de bien mueble, a favor de la Gloriosa Enseña del Oriol, ubicada en el Ayuntamiento de Orihuela, encomendando su tramitación a la Dirección General de Cultura y Patrimonio de esta conselleria.
Valencià: Segon De conformitat amb l'article 28 de la Llei de la Generalitat Valenciana 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, descriure els béns i els valors que el fan mereixedor d'aquesta distinció cultural, així com establir-ne el règim de protecció.
Español: Segundo De conformidad con el artículo 28 de la Ley de la Generalitat Valenciana 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, describir los bienes y los valores que los hacen merecedores esta distinción cultural, así como establecer su régimen de protección.
Valencià: Tercer En compliment del que preceptua l'article 27 de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià, sol·licitar els informes de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles i de la Universitat d'Alacant, notificar la present resolució als interessats i comunicar-la al Registre General de Béns d'Interés Cultural per a l'anotació preventiva.
Español: Tercero En cumplimiento de lo preceptuado en el artículo 27 de la Ley 4/1998, de 11 de junio, del Patrimonio Cultural Valenciano, solicitar los informes de la Real Academia de Bellas Artes de San Carlos y de la Universidad de Alicante, notificar la presente resolución a los interesados y comunicarla al Registro General de Bienes de Interés Cultural, para su anotación preventiva.
Valencià: Quart D'acord amb el que preveu l'article 86 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu, obrir un període d'informació pública, a fi que totes les persones que hi tinguen interés puguen examinar l'expedient durant el termini d'un mes a partir de la publicació d'aquesta resolució en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.
Español: Cuarto Conforme a lo previsto en el artículo 86 de la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo, abrir período de información pública, a fin de que cuantas personas tengan interés puedan examinar el expediente durante el plazo de un mes a partir de la publicación de la presente resolución en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.
Valencià: Cinqué Publicar aquesta resolució i l'annex en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana i en el Boletín Oficial del Estado.
Español: Quinto Publicar la presente resolución con su anexo en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana y en el Boletín Oficial del Estado.
Valencià: ANNEX Dades del bé objecte de la declaració Denominació/títol: la Gloriosa Ensenya de l'Oriol Cronologia: Brodats de 1594, oriol de 1732 i tela de mitjan segle XX.
Español: ANEXO Datos del bien objeto de la declaración Denominación/título: la Gloriosa Enseña del Oriol Cronología: bordados de 1594, oriol de 1732 y tela de mediados del siglo XX.
Valencià: Secció: tèxtil i orfebreria.
Español: Sección: textil y orfebrería.
Valencià: Mides: alçària total 287 cm.
Español: Medidas: altura total 287 cm.
Valencià: Drap de l'estendard: longitud total 231 cm (sense flocs), i amplària total 130 cm.
Español: Paño del estandarte: longitud total 231 cm (sin flecos) y anchura total 130 cm.
Valencià: Als 152 cm s'estreteix formant una llengüeta amb una longitud de 79 x 42 cm d'ample (sense flocs).
Español: se estrecha formando una lengüeta con una longitud de 79 x 42 cm de anchura (sin flecos).
Valencià: Al voltant de la tela hi ha una passamaneria amb flocs daurats de 5 cm d'ample.
Español: Alrededor de la tela una pasamanería con flecos dorados de 5 cm de ancho.
Valencià: L'oriol: 40 x 27 x 18 cm.
Español: El oriol: 40 x 27 x 18 cm.
Valencià: Plata: 4 mm de gruix.
Español: Plata: 4 mm de grosor.
Valencià: Matèria: drap de domàs carmesí, amb brodats amb fils de seda, or i plata.
Español: Materia: paño en damasco carmesí, con bordados en hilos de seda, oro y plata.
Valencià: Plata sobredaurada.
Español: Plata sobredorada.
Valencià: Pal de fusta pintat de daurat.
Español: Mástil de madera pintado en dorado.
Valencià: Tècnica: martellejat, sobredaurat, brodat, cosit.
Español: Técnica: martillado, sobredorado, bordado, cosido.
Valencià: Les reblades més antigues són de coure.
Español: Los remaches son de cobre los más antiguos.
Valencià: Laminat de plata.
Español: Laminado de plata.
Valencià: Pes: l'oriol 5,8 kg.
Español: Peso: el Oriol 5,8 kg.
Valencià: Ús: és la principal senya d'identitat de la ciutat d'Orihuela.
Español: Uso: es la principal seña de identidad de la ciudad de Orihuela.
Valencià: S'exposa públicament una vegada a l'any, el 17 de juliol, conegut popularment com Dia del Pardal, en què ix en la processó commemorativa de la Reconquista.
Español: Se expone públicamente una vez al año, el 17 de julio, conocido popularmente como el Día del Pájaro, en el que sale en la procesión conmemorativa de la Reconquista.
Valencià: Ubicació: vitrina de la Sala de l'Oriol de la casa consistorial.
Español: Ubicación: vitrina de la Sala del Oriol de la casa consistorial.
Valencià: Descripció Estendard de la ciutat.
Español: Descripción Estandarte de la ciudad.
Valencià: Pal coronat per l'oriol de plata sobredaurada, del qual penja l'estendard confeccionat amb domàs carmesí decorat en les dos cares, brodat amb fils d'or i plata.
Español: Mástil rematado por un oriol de plata sobredorada, del cual pende el estandarte confeccionado en damasco carmesí decorado en las dos caras, bordado con hilos de oro y plata.
Valencià: L'oriol se subjecta per mitjà d'un fixador i dos caragols.
Español: El oriol se sujeta mediante un fijador y dos tornillos.
Valencià: Drap de l'estendard: brodat sobre domàs carmesí en ambdós costats, amb un estretiment en forma de llengüeta, i decorat en tot el contorn amb passamaneria amb flocs daurats. 1.
Español: Paño del estandarte: bordado sobre damasco carmesí en ambos lados con estrechamiento en forma de lengüeta, decorado en todo su contorno con pasamanería con flecos dorados. 1.
Valencià: En l'anvers: decorat amb emblemes brodats; cosits sobre el teixit hi ha els elements següents: Armes reials de Felip V, envoltades pel collar de l'orde del Toisó d'Or.
Español: En el anverso: decorado con emblemas bordados; cosidos sobre el tejido aparecen los siguientes elementos: Armas reales de Felipe V, rodeadas por el collar de la orden del Toisón de Oro.
Valencià: Armes de la ciutat d'Orihuela.
Español: Armas de la ciudad de Orihuela.
Valencià: Adorns brodats: disset «alcachorfes» i huit estrelles o flors.
Español: Adornos bordados: diecisiete piñas y ocho estrellas o flores.
Valencià: Cartel·la orlada en pergamí, en què apareix esborrada la inscripció que va poder tindre quan es va fer la bandera. 2.
Español: Cartela orlada en pergamino, donde aparece borrada la inscripción que pudo tener cuando se realizó la bandera. 2.
Valencià: En el revers: decorat amb emblemes brodats; cosits sobre el teixit hi ha els elements següents: Les santes Justa i Rufina, patrones de la ciutat d'Orihuela.
Español: En el reverso: decorado con emblemas bordados; cosidos sobre el tejido aparecen los siguientes elementos: Las santas Justa y Rufina, patronas de la ciudad de Orihuela.
Valencià: Escut amb les armes de la casa reial d'Aragó, timbrat amb la corona reial i orlat en pergamí.
Español: Escudo con las armas de la casa real de Aragón, timbrado con corona real y orlado en pergamino.
Valencià: Adorns brodats: onze «alcachorfes» i huit estreles o flors iguals que les de l'anvers.
Español: Adornos bordados: once piñas y ocho estrellas o flores iguales a las que aparecen en el anverso.
Valencià: Cartel·la orlada en pergamí, amb la inscripció «Restaurado en 1957». 3.
Español: Cartela orlada en pergamino, con la inscripción «Restaurado en 1957». 3.
Valencià: L'oriol: representació d'un oriol elaborada amb plata sobredaurada.
Español: El oriol: representación de una oropéndola realizada en plata sobredorada.
Valencià: Au coronada i amb les ales esteses, amb la pota esquerra sobre un tronc, mentre que amb la dreta empunya una espasa.
Español: Ave coronada y con las alas extendidas, con la pata izquierda sobre un leño, mientras que con la derecha empuña una espada.
Valencià: Recolzada sobre un pedestal xicotet de plata sobredaurada, en la part anterior del pedestal figura la llegenda: «Se izo el año 1.732 Sien/do Comisario Dn Joseph/Rocafull», i en la part posterior, en la marca de l'argenter, figura la llegenda «Visente Rubira/fecit».
Español: Apoyada sobre un pequeño pedestal de plata sobredorada, en la parte anterior del pedestal aparece la leyenda: «Se izo el año 1.732 Sien/do Comisario Dn Joseph/Rocafull» y en la parte posterior, en la marca del platero aparece la leyenda «Visente Rubira/fecit».
Valencià: La corona està ficada a pressió amb una reblada interna.
Español: La corona está metida a presión con remache interno.
Valencià: Significació històrica de l'Oriol: La ciutat d'Orihuela deu la seua importància al fet fronterer.
Español: Significación histórica del Oriol: La ciudad de Orihuela debe su importancia al hecho fronterizo.
Valencià: Va ser incorporada el 1296 a la Corona d'Aragó per Jaume II, amb tot el regne de Múrcia.
Español: Fue incorporada en 1296 a la Corona de Aragón por Jaime II, con todo el reino de Murcia.
Valencià: Després de la partició d'aquest regne per la sentència arbitral de Torrellas de 1304, Orihuela es va mantindre per a Aragó, i fou incorporada formalment al regne de València el 1308.
Español: Tras la partición de este reino por la sentencia arbitral de Torrellas de 1304, Orihuela se mantuvo para Aragón, siendo incorporada formalmente al reino de Valencia en 1308.
Valencià: La importància històrica de la ciutat d'Orihuela es manifesta i es potencia com a plaça forta i lloc fronterer enfront del regne de Granada i el regne de Múrcia.
Español: La importancia histórica de la ciudad de Orihuela, se manifiesta y potencia como plaza fuerte y lugar fronterizo frente al reino de Granada y al reino de Murcia.
Valencià: Per això Orihuela va utilitzar de manera exhaustiva durant tota l'època foral l'escut reial de la Corona d'Aragó en tots els llocs representatius de la població, com les portes de la ciutat, les esglésies, l'ajuntament i la seua pròpia bandera.
Español: Por ello Orihuela utilizó de manera exhaustiva durante toda la época foral el escudo real de la Corona de Aragón, en todos los lugares representativos de la población, como las puertas de la ciudad, las iglesias, el ayuntamiento y su propia bandera.
Valencià: Es té constància de l'existència d'una senyera pròpia de la vila ja el 1357, quan l'infant Ferran demanà al justícia criminal que el pendó acompanyàs les seues tropes a la presa de Jumella.
Español: Se tiene constancia de la existencia de una señera propia de la villa ya en 1357, cuando el infante don Fernando pidió al justicia criminal que el pendón acompañase a sus tropas a la toma de Jumilla.
Valencià: El 1400 s'instituí la festivitat del Corpus Christi i s'ordenà que «sia sacada la senyera de la dita vila».
Español: En 1400 se instituyó la festividad del Corpus Christi y se ordenó que «sia sacada la senyera de la dita vila».
Valencià: De nou, el 1594 la ciutat acordà la realització de la bandera i el 12 de juny resolgué el següent: «determinà lo Consell que·s fes un pendó en la ciutat per a traure lo dia de Senta Justa i Rofina.
Español: De nuevo, en 1594 se acordó por la ciudad la realización de la bandera, y el 12 de junio resolvió lo siguiente: «determinà lo Consell que·s fes un pendó en la ciutat per a traure lo dia de Senta Justa i Rofina.
Valencià: El 1602, quan s'entrega la bandera al justícia criminal, es descriu d'aquesta manera: «lo pendó de domàs broslat de pinyes e flors de or, ab sa llança daurada, cinch cordons de seda vermella ab ses borles y en lo pendó les himages de les benaventurades sanctes Justa e Rofina, e les bolses guarnides de fil de or per a portar lo pendó, e lo Auriol de argent daurat, e lo drap et alias que li fonch acomanat».
Español: En 1602, cuando se entrega la bandera al justicia criminal, se describe de esta manera: «lo pendó de domàs broslat de pinyes e flors de or, ab sa llança daurada, cinch cordons de seda vermella ab ses borles y en lo pendó les himages de les benaventurades sanctes Justa e Rofina, e les bolses guarnides de fil de or per a portar lo pendó, e lo Auriol de argent daurat, e lo drap et alias que li fonch acomanat».
Valencià: Sens dubte aquesta és la primera descripció de l'actual estendard, pendó, bandera o ensenya de la ciutat.
Español: Sin duda esta es la primera descripción del actual estandarte, pendón, bandera o enseña de la ciudad.
Valencià: Les seues armes són semblants a un escut coetani datat el 1598, tallat en pedra negra de Callosa (pedra «jabalina»), procedent amb tota probabilitat de la torre de la Sala, seu del Consell Municipal; en la bandera estan representades en l'anvers les barres d'Aragó coronades i flanquejades per dos oriols nimbats, inclosos en els típics pergamins renaixentistes que l'emmarquen.
Español: Sus armas son similares a un coetáneo escudo, datado en 1598, tallado en piedra negra de Callosa (piedra jabalina), procedente con toda probabilidad de la torre de la Sala, sede del Consell municipal; en la bandera están representadas en el anverso las barras de Aragón coronadas y flanqueadas por dos orioles nimbados, incluidos en los típicos pergaminos renacentistas que lo enmarcan.
Valencià: En el revers, les imatges de les santes Justa i Rufina, patrones de la ciutat, flanquejades també per dos oriols.
Español: En el reverso Las imágenes de las santas Justa y Rufina, patronas de la ciudad, flanqueadas también por dos orioles.
Valencià: I en ambdós costats les pinyes i flors brodades amb or que encara conserva.
Español: Y en ambos lados las piñas y flores bordadas en oro que todavía conserva.
Valencià: Per a Orihuela, la Reial Ensenya de l'Oriol és el símbol de la ciutat i el que uneix tots els oriolans i les oriolanes, com la Reial Senyera de València, de manera que sempre s'ha imitat el cerimonial utilitzat pel Cap i Casal.
Español: Para Orihuela la Real Enseña del Oriol es el símbolo de la ciudad y el que aúna a todos los oriolanos y las oriolanas, como la Real Señera de Valencia, de forma que siempre se ha imitado el ceremonial utilizado por el «Cap i Casal».
Valencià: L'Oriol ix el 17 de juliol en commemoració de la conquista cristiana, com la Senyera ho fa el 9 d'octubre.
Español: El Oriol sale el 17 de julio en conmemoración de la conquista cristiana, como la Señera lo hace el 9 de octubre.
Valencià: Ambdós estendards estan coronats pel símbol de la ciutat: l'oriol i la rata penada, respectivament.
Español: Ambos estandartes están rematados por el símbolo de la ciudad: el oriol y el «ratpenat», respectivamente.
Valencià: No s'inclina davant de res ni davant de ningú, de manera que des de 1609 es compra cinta per a baixar i pujar el pendó a l'Ajuntament, igual que es fa amb la Reial Senyera a València.
Español: No se inclina ante nada ni ante nadie, de forma que desde 1609 se compra cinta para bajar y subir el pendón en el Ayuntamiento, al igual que se hace con la Real Señera en Valencia.
Valencià: També ambdós duen cordons de seda amb borles per a ser portats pels representants municipals, encara que en una època recent s'ha multiplicat el nombre de cintes, fet que n'ha desvirtuat la imatge primigènia de l'Oriol.
Español: También ambos llevan cordones de seda con borlas para ser llevados por representantes municipales, aunque en época reciente se ha multiplicado el número de cintas, desvirtuando la imagen primigenia del Oriol.
Valencià: Valor patrimonial de l'Oriol S'estima que la Gloriosa Ensenya de l'Oriol posseeix els valors o interessos patrimonials que a continuació s'indiquen, en grau de singularitat i de rellevància justificatiu de la seua declaració com bé moble d'interés cultural, a saber: Valor històric: el respecte mostrat pels oriolans i les oriolanes a l'Oriol constitueix memòria viva de la grandesa de l'Oriola foral, cap des de 1308 d'un districte del regne de València directament dependent del rei d'Aragó (la Procuració General d'Oriola, Governació General des de 1366; també coneguda com a ultra Sexonam, dellà Xixona o de Xixona enllà), distingida amb el títol de ciutat el 1437, seu catedralícia des de 1510, seu episcopal des de 1564 i seu universitària entre 1610 i 1835.
Español: Valor patrimonial del Oriol Se estima que la Gloriosa Enseña del Oriol posee los valores o intereses patrimoniales que a continuación se relacionan, en grado de singularidad y de relevancia justificativo de su declaración como bien mueble de interés cultural, a saber: Valor histórico: el respeto prestado por los oriolanos y las oriolanas al Oriol constituye memoria viva de la grandeza de la Orihuela foral, cabeza desde 1308 de un distrito del reino de Valencia directamente dependiente del rey de Aragón (la Procuración General de Orihuela, Gobernación General desde 1366; también conocida como ultra Sexonam, dellà Xixona o de Xixona enllà), distinguida con el título de ciudad en 1437, sede catedralicia desde 1510, sede episcopal desde 1564 y sede universitaria entre 1610 y 1835.
Valencià: La primera menció coneguda de l'Oriol data de 1357, quan, en els preparatius del setge de Jumella, l'infant Ferran, senyor d'Oriola, va ordenar al justícia criminal de la vila, García de Lerín, «que el pendón de la villa o señera que decían, había de ir con él en la entrada que con la ayuda de Dios pensaba hacer».
Español: La primera mención conocida del Oriol data de 1357, cuando, en los preparativos del cerco de Jumilla, el infante don Fernando, señor de Orihuela, ordenó al justicia criminal de la villa, García de Lerín, «que el pendón de la villa o señera que decían, había de ir con él en la entrada que con la ayuda de Dios pensaba hacer».
Valencià: La seua representativitat històrica explica que el 1993 la Reial Senyera de la Ciutat i Regne de València acompanyara l'Oriol en la presidència de la solemne commemoració del 750 aniversari de la conquista d'Oriola per l'infant Alfons de Castella.
Español: Su representatividad histórica explica que en 1993, la Real Señera de la Ciudad y Reino de Valencia acompañase al Oriol en la presidencia de la solemne conmemoración del 750 aniversario de la conquista de Orihuela por el infante Alfonso de Castilla.