Riscos%20dels%20Temporals%2020220527HTML.html





Comissió especial d'estudi de les mesures de prevenció dels riscos derivats dels forts temporals, realitzada el dia 27 de maig de 2022.
Comença la reunió a les 10 hores i 4 minuts.
Presideix la diputada senyora Sandra Martín Pérez.
Reunió número 10.

La senyora presidenta:

Buenos días.

Buenos días, señorías.

Comenzamos la décima sesión de la Comisión especial de estudio de las medidas de prevención de los riesgos derivados de los fuertes temporales.

Hoy, en esta sesión, tenemos cinco comparecencias.
Como cuestión previa, antes de… Bueno, vamos a pasar lista primero.
Sí, pasamos lista.

Señora secretaria, cuando quiera.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Gracias, secretaria.

Bueno, como les decía, continuamos con una cuestión previa.
Como sus señorías sabrán, porque lo hemos recibido por mail, hoy tendrá lugar un simulacro en las Cortes.
Según me comenta el letrado, a nosotros no nos va a afectar.
Será sobre las once de la mañana, más o menos, pero lo único que oiremos será la alarma, pero a este edificio no le va a afectar porque se va a hacer en los edificios de Libertad y Conde Trénor.
Se lo digo para su tranquilidad que, aunque oigan la alarma, continuaremos con la comisión, siempre que el sonido nos lo permita; si no, pues, suspenderemos lo necesario para poder continuar.
Y simplemente esa es la cuestión que tenemos hoy anecdótica.

Compareixences que se sol·liciten en compliment del pla de treball aprovat per la comissió

La senyora presidenta:

Sin más, pasamos ya a la primera comparecencia, a la de (se sent una veu que diu: «Acta»)… ¡Ay!
, perdón, sí, sí.
Es que se me ha contagiado a la revolica que ustedes traen.
Pasamos a la votación, a la aprobación del acta que tienen todos en sus correos.
¿De acuerdo?
La damos por aprobada.

Y, a continuación, sí que ya empezamos con la primera de las comparecencias, con don José María Ángel Batalla, secretario autonómico de Seguridad y Emergencias.
(Pausa)

Buenos días.
Recibimos en la comisión a don José María Ángel Batalla, secretario autonómico de Seguridad y Emergencias.
Don José María, señor Ángel, tiene usted, como ya sabe, ocho minutos en esta primera intervención; a continuación, tendrán dos minutos cada uno de los grupos parlamentarios; y cerrará usted con doce minutos.

Si quiere, esperamos un minuto para empezar y se organiza o ya (veus)… Vale, pues, cuando quiera, tiene usted la palabra por ocho minutos, señor Ángel.

Gracias.

Compareixença del secretari autonòmic de Seguretat i Emergències (Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències) de la Conselleria de Justícia, Interior i Administració Pública, senyor José María Ángel Batalla

El senyor secretari autonòmic de Seguretat i Emergències:

Moltíssimes gràcies, presidenta.

Moltíssimes gràcies per la seua acollida.

I he de traslladar-los a cada un de vostés la satisfacció que me produïx estar sempre davant dels parlamentaris, davant del legislador.
Un que, com vostés, ha compartit esta activitat davant dels ciutadans sempre està molt orgullós que tingam un parlamentarisme que fiscalitza el govern, que és la seua missió, que participa en la creació legislativa i normativa, que és la que ens ha de donar cohesió als ciutadans, i, a més, parlar d'un tema que jo crec que és molt important, sobre el canvi climàtic, les seues condicions i les possibilitats que tenim en els riscs derivats dels forts temporal, doncs, és una satisfacció.

Saben vostés que, des de l'àrea, des de la meua conselleria, des de l'agència, hem vingut treballant en esta comissió i atenent els seus requisits, que se'ns han fet, en l'aportament documental del treball que hem vingut fent.
I saben vostés, a més, que, fins i tot, vaig vindre jo en algun moment, a petició de vostés, i els vaig traslladar un poc com afrontàvem estos nous riscos.
Els he de recordar a les seues senyories que nosaltres participem quan, probablement, el risc, l'emergència ja s'ha produït i, per tant, esta és un poc la nostra tasca.

Venim treballant… Un minut simplement per a… en un marc conceptual.
Venim treballant tant amb les autoritats europees com venint treballant amb les autoritats espanyoles, dins del marc que es diu: Pla nacional d'adaptació al canvi climàtic 2021-2030, que va desenvolupar en l'any 2018 el govern de l'estat i va introduir a totes les comunitats autònomes a una reflexió conjunta.
Este és el marc conceptual en el qual hem vingut treballant.
Europa va marcar unes directrius.
L'estat espanyol, en l'any 2018, va produir un document, document que està en PDF a l'accés de tots vostés, i que este és el marc en què venim treballant.

I ja, per no…, els he dit un minut, el marc conceptual en què es deriven al voltant de les anàlisis que han fet les autoritats científiques de la comissió intergovernamental que hi ha al món sobre canvi climàtic i nous riscos, canvi climàtic i nous riscos.
Nosaltres no entrem a debatre sobre, efectivament, quines són les causes del canvi climàtic, que les seues senyories tenen perfectament assumides quines són les causes.
Però tota esta conseqüència ens produïx fortes pluges, grans tempestes, incendis que duren alguns mesos, incendis devastadors amb un nou component del foc i pluges molt concentrades en pluviometria, com va passar a la Vega Baja, amb vora set-cents litres metre quadrat.
Este és l'escenari en què estem, no fa falta anar a treballar ningun concepte documental que ens haja fet ningun científic, simplement ho estem patint.

Recordaran vostés que estàvem prenent el bany a les platges d'Alboraia en el mes de gener i febrer.
I recordaran que a la Pasqua i al mes d'abril hem tingut grans tempestes de pluges al nostre país.
Este és l'escenari en què hem de treballar: incendis a Europa, pluges a Europa, pluges a Centreeuropa, que ens han conduït a un escenari de vulnerabilitat.
I, per això, l'agència, des d'eixe moment, ha començat a treballar en un programa que es diu «Adaptació a l'emergència climàtica».

Hem millorat l'alerta primerenca d'avisos i fenòmens meteorològics adversos.
Què vol dir l'alerta primerenca?
Conéixer de primera mà com i quan es va a produir eixe escenari de vulnerabilitat de pluges i, per a això, treballem amb Aemet, treballem amb totes les agències científiques que fan una acció predictiva sobre el comportament del temps i és el que ens fa desenvolupar tota una acció en alertat primerenca per a comunicar estos riscos als nostres ajuntaments.

Ahir, fa 48 hores, vàrem tindre unes tempestes, el dilluns, a la nostre comunitat i advertírem en les zones del nord de Castelló i del sud de la província d'Alacant que anàvem a tindre escenaris de vulnerabilitat.
És a dir, alerta primerenca, comunicar als nostres actors al territori que anem a tindre…

Convenis amb les universitats.
La comunitat universitària valenciana té uns grans científics que es dediquen al comportament i a l'anàlisi meteorològic i ens produïx una capacitat que estos treballs empírics que fan a les seues universitats pugam adaptar-los nosaltres en els escenaris que es poden… Augment hídric de determinats rius que tenim: el Túria, el Segura, el Xúquer, tots els rius que, d'alguna forma, ens van a donar algun dolor de cap per les fortes pluges que es poden produir.

Treballar també a millorar la resiliència.
És a dir, que, quan ha passat un escenari de vulnerabilitat, com hem d'actuar des de l'administració per a minimitzar estos factors de risc.

I, per últim, l'adequació dels plans.
Hem hagut de convéncer i reconvéncer.
Alguns que estem ací venim del municipalisme.
Les seues senyories venen algunes del municipalisme.
Recorden vostés que els meus inicis en la vida política van començar en el municipalisme també.
I, probablement, els responsables dels ajuntaments hem tingut poca mirada, poca cautela al desenvolupar els plans d'emergències i els plans territorials.
Probablement, hi ha hagut una cultura…, si vostés me permeten la paraula amb certa frivolitat, era la maria que teníem en els ajuntaments.
Però, clar, estos escenaris, afortunadament, els grans responsables dels ajuntaments, els 548 alcaldes que tenim a la Comunitat Valenciana, com els contaré jo després a vostés, hi ha hagut una conscienciació de desenvolupar tots estos plans i estem en xifres absolutament que podem estar orgullosos.

Treballar en l'alerta primerenca.
Són els mecanismes que se desenvolupen dins dels llits, els mecanismes automatitzats que ens venen a treballar i a indicar l'augment del cabdal que es pot produir.
Alerta primerenca en els nostres embassaments i pantans que tenim, val?
, i el llit que anem a tindre en els llits dels rius quan, després de les pluges, anem a patir.

L'acció predictiva.
Per a nosaltres és molt important esta advertència perquè ens va a fer la capacitat de mobilitzar recursos, en prevenció per a, en un moment determinat, poder-nos mobilitzar amb més temps.
Per tant, tenim una acció directament en els tres consorcis de les tres províncies, en els tres cossos de bombers de les tres grans capitals de la comunitat, en els bombers forestals, en la Creu Roja, en els policies locals, en les forces i cossos de seguretat, en tots aquells que van a vindre a ajudar-nos, en un moment determinat, a minimitzar el factor de risc.
Per tant, este és un factor que ens va a ajudar als responsables municipals per a prendre decisions.

Recorden vostés que la llei de bases d'administració local situa a l'alcalde com a responsable de la protecció civil de cada un dels seus municipis, situa a l'alcalde com a responsable de les decisions que es poden prendre per a minimitzar el factor de risc.
Açò ve a col·lació que, quan hem patit algunes pluges, els qui han pres la decisió de si hi ha escola o no hi ha escola són els alcaldes.
Ho dic perquè, efectivament, l'executiu que jo represente, en este cas, al voltant de la conselleria d'educació, té una responsabilitat quant a si els mestres i tal; però el responsable és l'alcalde.
Per tant, nosaltres hem d'advertir-los d'esta situació.
A vore, no hi ha probablement un tresor més important que són els nostres més menuts a la nostra comunitat, i a nosaltres no ens preocupa, probablement, l'obertura de l'escola, ens preocupa el transport escolar, perquè els pares, les mares, agarrem els nostres menuts i els portem a l'escola i és en eixe moment, en el trànsit, quan se produïx o es pot produir algun dolor de cap.
Per tant, és molt important traslladar als municipis, als ajuntaments, la situació en temps real de què se va a fer.

La Generalitat Valenciana sol constituir un centre d'emergències, constituït amb tots els responsables, quan hi ha una situació d'este tipus, que es fa en una sala d'emergències, que es produïx en el 112.
Recorden les seues senyories que el 112 i el centre d'emergències no tenen res a vore, són dos organismes que col·laboren en la resposta a l'emergència.
El 112 és un lloc on arrepleguem entre huit i deu mil cridades telefòniques tots els dies i que atenem a demanda de part, a demanda del nostre ciutadà, ¿qué me pasa, dónde me pasa y qué necesita usted de nosotros?
 En esta situació és quan se produïx que el centre d'emergències fa una anàlisi quan se produïx i se constituïx un organisme, que presidix la meua consellera, que presidix i que dona respostes en funció de les demandes i necessitats que anem a tindre.

Però hem passat a una escala molt important, que vull traslladar-los a vostés i és la corresponsabilitat amb els nostres ajuntaments.
Podem estar orgullosos dels nostres alcaldes, dels 548 ajuntaments que tenim, perquè, quan han tingut en els darrers anys una resposta, han estat a l'altura.
Han constituït el seu Cecopal, que l'acrònim del Cecopal és el que ens indica un lloc, una mesa, un lloc de trobada on policías locales, la Cruz Roja, protección civil, el señor alcalde, el responsable de seguridad ciudadana de cada municipio y el conjunto de necesidades que tenga el alcalde se ponen alrededor de la mesa para ayudarlo en su toma de decisiones.
 Escolte, hem avançat molt.

No hi ha ningun ajuntament, des del més gran fins el més menut, que no utilitze esta ferramenta per a donar resposta.
Perquè, a més, normalment el riu seguix sempre en el mateix lloc; tenim problemes en els rius que van a la mar, si traga la mar o no; tenim problemes en els camins rurals… Sempre plou on ha plogut abans.
I este és l'històric.
Què ocorre?
Que els ajuntaments coneixen perfectament els seus llocs de vulnerabilitat.
Per això els hem recomanat que ja que tenien allò teòric, passaren després a fer el document del pla territorial, com després…

Què fem nosaltres?
Fem una cosa que es diu Bolinfo, que és un butlletí d'informació que fem cada dos o tres hores i que els traslladem als ajuntaments.
I hem posat les xarxes socials.

Senyora presidenta, cuando quiera que termine, me lo dice usted…

La senyora presidenta:

No, no…

El senyor secretari autonòmic de Seguretat i Emergències:

…que yo tengo la vocación, presidenta, de ponerme a hablar y no parar nunca.

La senyora presidenta:

Puede usted continuar un minutito más.

El senyor secretari autonòmic de Seguretat i Emergències:

Entonces, la información.

I el compte Twitter.
Hem passat de zero seguidors del compte Twitter a tindre més de cent trenta mil seguidors en el nostre compte Twitter.

I després vull…, ja per acabar en esta primera part de la meua intervenció, parlar del gran treball que hem fet en els darrers anys en la necessitat de convéncer els ajuntaments que tingueren al seu abast un pla territorial.

Vaig a centrar-me en un exemple d'una comarca, que és la Vega Baja.
Podria parlar-ne de moltes.
De fet, he de dir-los una primícia, i és que ahir acabà el termini a la convocatòria d'enguany dels nous plans territorials que han de desenvolupar els ajuntaments.
Tenim una partida de dos milions d'euros i tenim més de tres-centes demandes dels ajuntaments per a ajudar.
Açò és una magnífica notícia que tots els servidors públics hauríem d'estar contant.

Y ahora sí que, presidenta, voy a acabar.

La situació que teníem abans de l'impuls este era que només teníem plans territorials d'inundació a Orihuela; plans territorials a Algorfa, Cox, Orihuela, Pilar de la Horadada i Torrevieja, i entre el 2016 i 2019 es va fer el de Benejúzar y Benferri.

Quina és la situació que tenim ara?
Vàrem col·laborar diverses institucions, la Generalitat valenciana i la Diputació d'Alacant.
I vàrem intentar tots a una, tots a una veu convéncer els nostres ajuntaments.
Hem aconseguit diverses fites històriques: el cent per cent dels municipis de la vega tenen ja un pla territorial municipal.
Estem parlant de trenta municipis, eh?
, al voltant de trenta municipis.
Hi ha una diputada per ahí que és d'allí i no vull que m'examine després sobre si he dit vint-i-nou i en són trenta… (Algú diu: «Veintisiete») Vint-i-set.
Gràcies, senyoria.
El 43 % dels municipis ja tenen tots el pla front al risc d'inundabilitat.
I a pocs de la mitat dels municipis només queda d'elaborar un únic municipi, que ens queda un únic pla.
Estem convençuts que en la convocatòria d'enguany tindrem el cent per cent de tots els ajuntaments.

Esta és la dinàmica que s'ha produït a la nostra comunitat, al nostre país: una conscienciació per part de tots els ajuntaments d'atendre les convocatòries que s'han fet i poder desenvolupar este document que ens va a dir en qué tenemos que actuar i cómo tenemos que actuar quan tenim un risc.

Açò evitarà que caiguen pluges de 700 litres?
No.
Açò evitarà que tinguem zones d'inundabilitat?
No.
Però sí que ens dirà com hem d'actuar i quan hem d'actuar.
I això és un gran avanç que hem fet en els darrers anys, que és no solament l'agència que coordina o que presidix la meua consellera, sinó ha sigut amb la cogovernança que es produïx entre els ajuntaments, les diputacions i la Generalitat valenciana.

Moltes gràcies, senyoria.

La senyora presidenta:

Gracias, señor José María Ángel.

A continuación, se abre el turno de los grupos parlamentarios.
El primero de ellos es Unides Podem.
La ilustre señoría Estefania Blanes tiene la palabra por dos minutos.
Cuando quiera, señoría.

La senyora Blanes León:

Gràcies, senyoria.

Gràcies, senyor Ángel.

Jo he de dir que la primera frase que vosté ha dit m'ha deixat una mica preocupada, perquè ha dit: «Actuem quan ja ha ocorregut la desgràcia».
Sort que després és cert que ha explicat que no és així, afortunadament, perquè jo crec que hem de posar sobretot l'accent i molt de treball en la tasca tan important que és el tema de la prevenció i la predicció, que és cert que després vosté sí que ha entrat ahí al detall.
Però sí que és cert que això denota un poc el concepte que es té que a les emergències s'actua quan han passat i no és tant així.
Hem de tindre eixa visió que les emergències…, sobretot ara, amb tots els mecanismes que tenim de poder avançar-nos, crec que és el més important.
I, vosté ho ha dit, amb l'alerta primerenca, l'acció predictiva.

I per ací ja han passat molts alcaldes de molts ajuntaments que van patir, en este cas, les conseqüències d'aquesta tempesta i ens han anat dient un poc com va ser la resposta, la coordinació i tot això.

Jo, aleshores, li volia preguntar un poc més enllà…, en l'escalafó, al revés, al contrari, no?
, cap a dalt, la coordinació que tenen vostés amb els sistemes d'alerta estatal, un poc per eixa predicció que vosté diu, i com gestionen eixos dies previs.
Si pot aprofitar, evidentment, com a exemple -que és la qüestió d'aquesta comissió- el tema de Gloria i ens pot dir com van actuar en eixe cas i es podria traslladar a altres.

I després també ha parlat del 112, que és cert que ja de per si rep moltes cridades -ha dit entre 8.
000 i 10.
000 cridades diàries-, com van ser eixos dies i quina diferència va haver.
Perquè al final és cert que existix el centre de coordinació, però això és més entre administracions, i tal vegada el 112 dona eixa resposta més personal i a la ciutadania.
Com van ser eixos dies abans, durant i després.

I, després, jo crec que és important, com vosté ha dit, assenyalar les ferramentes que ara tenim, com són les xarxes.

I dels plans territorials ha comentat el percentatge que hi ha en la Vega Baixa, que crec que s'ha incrementat de manera substancial, i és una bona notícia, però diu que hi ha més de tres-centes demandes ara per a aquest període.
Quin percentatge hi ha -i si no soles és d'inundacions, que entenc que no, que hi hauran altres tipus de plans- un poc en les altres zones que el perill no està en les inundacions, sinó en altres tipus d'emergències, com està la situació.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Blanes.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Vox, tiene la palabra el ilustre diputado Miguel Pascual.

Cuando quiera, señoría.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor Ángel -estoy aquí-, muchas gracias por su comparecencia.

Yo voy a referirme sobre todo a la última parte de su intervención.
Porque, como bien ha comentado usted, cuando se produjo la DANA del 2019 en la Vega Baja solo tres de los municipios contaban con un plan territorial municipal de emergencias y esto es algo que vimos muy claramente en la comisión anterior especial de estudio sobre prevención de riesgos.

Entonces, claro, se ha demostrado que estos planes…, porque además así nos lo han trasladado los alcaldes que sí que lo tenían, que ha sido una herramienta fundamental precisamente para paliar los daños, organizarse correctamente de cara a las inundaciones y a cuestiones de emergencia de este tipo.

Por lo tanto, me gustaría reconocer la labor que ustedes han realizado y también el esfuerzo que han realizado los ayuntamientos para que prácticamente todos los municipios de la Vega Baja tengan su plan territorial municipal de emergencias.
Creo que por ahora solamente queda Benijófar con ese plan.
Pero sinceramente queda mucho trabajo por hacer, porque, como bien ha comentado usted, no solamente está el plan territorial de emergencias; también están el plan de acción municipal de incendios forestales, de inundaciones y el sísmico.

Aquí estamos hablando de fuertes temporales, pero la Vega Baja es la comarca más afectada en cuestión sísmica de la Comunidad Valenciana.
Y por lo que veo, solo tres municipios de la Vega Baja tienen ese plan de acción municipal en cuestión sísmica.

Entonces, quería preguntarle: ¿qué previsión tienen ustedes?
Porque no me gustaría ver que haga falta otra DANA… otro terremoto -o sea, un terremoto de gran magnitud- para que los ayuntamientos, la Administración autonómica se conciencie para luego decir: «Ay, pues sí, hacía falta.
Vamos ahora a ponernos las pilas».

Y, por último -termino ya, presidenta-, quería preguntarle cuál ha sido la comunicación con la Confederación Hidrográfica del Segura y con las diferentes confederaciones en este tipo de fuertes temporales, lluvias y demás sobre todo para esa alerta temprana por los picos de caudales de ríos, barrancos y la previsión de las mismas.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Pascual.

A continuación, por parte de Grupo Parlamentario Ciudadanos, tiene la palabra la ilustre diputada Mamen Perís.

Cuando quiera.

La senyora Peris Navarro:

Gracias, presidenta.

Gracias, señor Ángel, por venir, pero yo creo que esta, que ha sido su casa, siempre la sentirá usted como casa.

A usted, si lo tuviéramos que definir, siempre diríamos que es un soldadito a pie de pista.
Yo, en cualquier fotos de Twitter que usted decía, le he visto siempre en el puesto de mando avanzado, a pie siempre de emergencia.
¿Qué le voy a contar usted de las zonas anegadas de agua, de los temporales de lluvia que duran semanas, de las DANA, de los movimientos sísmicos, de los cambios bruscos, de las playas sin arena, de los aeropuertos en que tienen que desviarse los vuelos?
E incluso en una reunión que tuvimos recientemente yo ponía así ojos como platos porque decía: «Y vamos a posibles tsunamis».
Es decir, ya se está trabajando en esto.
Yo ya sé que está esa previsión a futuro.
Ya están trabajando en esa línea.

Pero yo me quedo con algunas palabras que usted a veces ha manifestado en declaraciones, que en muchas ocasiones se mejoran los protocolos en base a las lecciones aprendidas.
¿Qué hemos mejorado en este tiempo que usted tiene la responsabilidad?
¿Cómo estamos adaptando efectivamente esos protocolos a esas realidades?
Sobre todo aquí en la Comunidad Valenciana.
Yo creo que es esa realidad, que ustedes están adaptando esos nuevos planes.

Después, el 112.
Por ejemplo, en el Gloria fueron 6.
690 llamadas -si yo no me equivoco, eran datos de prensa- o en el Filomena, 4.
706 al 112.
¿Cuántas realmente después -de porcentaje- de esas llamadas se pueden convertir en emergencias en el hecho que usted nos estaba venciendo?

Miren, los alcaldes que han pasado por aquí o personal del ayuntamiento siempre insisten en la necesaria coordinación, que es clave.
Pero después nos falla un dato, y le voy a dar un ejemplo: ¿qué pasa con esa falta de coordinación con la confederación?
Ayer mismo, en Alzira, en el pleno se reivindicaban esas obras que vienen reclamándose, y aprobaron por unanimidad, del barranco de la Casella, que es clave para que podamos aminorar ese riesgo de desbordamiento.
¿Cómo lo podemos hacer?
Desde su experiencia.
¿Qué podemos mejorar?

Y, después, la última pregunta ya, presidenta: en la unidad valenciana de emergencia, en la que ustedes están apostando, ¿se tiene previsto dotar mayores recursos para más celeridad de los propios municipios?
¿Cómo van a afrontar esa coordinación entre equipos desde esa propia unidad?

Muchas gracias.

Estaríamos hablando toda la mañana, pero el tiempo es limitado.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Peris.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Compromís tiene la palabra el ilustre diputado Juan Ponce.

Cuando quiera, señoría.

El senyor Ponce Guardiola:

Gràcies, senyora presidenta.

Bon dia, senyor Ángel.

Benvingut de nou a sa casa.

Nosaltres…, la nostra tasca al final és tindre conclusions per a fer recomanacions i estar una miqueta preparats per a estes emergències, que moltes vegades són imprevistes, i tindre tota la capacitat de resposta que siga necessària.

En este sentit, vosté ho ha dit, des dels municipis la maria moltes vegades era fer els plans estos territorials, els plans de prevenció d'incendis o de prevenció d'inundacions, que són necessaris.
Però, clar, el pla no és més que el primer pas.
La qüestió després és desenvolupar totes les actuacions que recomanen eixos plans.

I, en eixe sentit, jo volia preguntar-li si tenen informació o dades respecte al percentatge de no només plans elaborats o iniciats, que estaria bé tindre també la informació, com de les actuacions que recomanen eixos plans, si estan desenvolupades al 10 %, al 50 % o al 100 %.
Perquè també supose que després eixa necessària coordinació entre administracions s'ha de vore sobre el terreny en totes eixes actuacions que proposen eixos plans.

També m'interessa el tema del Patricova, per exemple, que és un pla… fet en tot el territori, que pareix que estava una miqueta desfasat, però no sé en quina mesura, perquè, clar, l'escenari de canvi climàtic que tenim enguany no és que teníem fa 20 o 30 anys, ¿en quina mesura és una ferramenta efectiva?

I res, se m'ha acabat el temps.
Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Ponce.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra el ilustre diputado Alfredo Castelló.

El senyor Castelló Sáez:

Buenos días, bienvenido José María.

Has dicho -y es cierto- que el jefe de la protección civil es el alcalde en cada municipio.
Pero tenemos un problema, y es que el jefe de la protección civil, el alcalde actúa cuando ya tiene el problema encima, más allá de los planes de prevención que pueda haber elaborado o la formación que haya dado a los funcionarios, pero no tiene prácticamente ninguna competencia en la prevención de lo que pueda ser ríos, barrancos, limpieza del monte, interfaces entre zona urbana y forestal.
Aunque algunos, pues, porque se ven venir el riesgo, aquello de las competencias propias e impropias, ese debate tan antiquísimo que tú también conoces, pues, se lo tengan que saltar y dedicarse a hacer esas cuestiones donde buenamente pueden o sin que se note mucho, porque ve que están en riesgo incluso vidas en su municipio, pero no es una competencia propia y quien debería ejercerla no la ejerce.
No sabes las quejas que nos han llegado de alcaldes en ese sentido.

Claro, y estos alcaldes son los que, cuando hay una emergencia grave, cuando hay una catástrofe, en el momento que se te está produciendo, cuando te están cayendo doscientos litros de agua, todos, alrededor de una mesa, te miran y te dicen: ¿qué hacemos?
¿Tenéis algo pensado para sacar a los alcaldes de esa indefensión absoluta y ver de qué forma la administración del estado, de la que se quejan todos habitualmente, porque es la competente en esto de costas, de las confederaciones hidrográficas e incluso de carreteras, que muchas veces hacen de tapón, etcétera, de qué forma se puede ayudar cuando le miran al alcalde y le dicen: qué hacemos?

Por otro lado, se ha hablado de que va a haber una nueva Unidad Militar de Emergencias.
José María, ¿por qué no coordinamos, equipamos y financiamos mejor las unidades de bomberos y los activos personales que tenemos hoy?
Son gente absolutamente formada y preparada, son gente con experiencia, con formación continua.
¿Por qué no mejoramos su situación de trabajo, los coordinamos mejor, los financiamos, los ponemos al día en medios, en vez de crear un cuerpo de supuesta élite que nunca les llegará a estos profesionales ni a la suela del zapato?

Gracias, presidenta.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Castelló.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Socialista, tiene la palabra el ilustre diputado Francisco Gil.

Cuando quiera, señoría.

El senyor Gil García:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

I moltíssimes gràcies, senyor Ángel, per la seua exposició inicial que a mi, francament, m'ha satisfet eixa ampliació de coneixements respecte a l'agència, sobretot eixa vessant de prevenció.

Està clar que la creació, fonamentalment, se va…, entenc, no?
, dins del propòsit, en la seua mateixa creació era fer totes les actuacions per aconseguir tornar a la normalitat, després d'algun episodi de risc evident.
Però eixa vessant de prevenció entenem i entenc que és el que, fonamentalment, s'ha de potenciar perquè qualsevol prevenció, evidentment, evitarà mals posteriors.

Aleshores, al respecte de la prevenció, sí que li volia… Ha nomenat a l'Aemet i jo sí que li voldria preguntar al respecte: quina relació?
, si té una relació directa, perfecta, fluida, perquè, de vegades, ací han vingut diferents responsables polítics d'ajuntaments i altres i hi ha una queixa generalitzada de falta de coordinació respecte a diferents administracions i, relativament, respecte a l'administració general de l'estat.
I, a tal efecte, també s'ha comentat que sol haver-hi certa disfunció entre les confederacions hidrogràfiques.
Però jo entenc que vostés també tenen un suport importantíssim en el SAIH, en el Sistema Automàtic d'Informació Hidrològica, i crec que això denota que tampoc hi ha una relació tan funesta entre -entenc jo- l'administració autonòmica i la relativa a les confederacions.

I, per últim, sí que s'ha fet menció a l'UME i jo li voldria preguntar quina és la seua valoració, realment, a l'aportació que està fent l'UME en diferents episodis, com hem tingut possibilitat de vore.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Gil.

A continuación, señor Batalla, tiene usted la palabra por doce minutos.

Cuando quiera.

El senyor secretari autonòmic de Seguretat i Emergències:

Espere no…

Després de la meua intervenció, presidenta, tornen a parlar les seues senyories?

La senyora presidenta:

No, no.
Usted cierra ya el turno.

El senyor secretari autonòmic de Seguretat i Emergències:

Val, espere no estar els dotze minuts.

Bé, moltes gràcies a cada un de vostés (inoïble perquè el compareixent intervé sense micròfon) … Perdó.

La senyora presidenta:

No se te ha grabado nada.

El senyor secretari autonòmic de Seguretat i Emergències:

No se me ha grabado nada.
(Veus)

Bé, doncs, volia… Torne a dir que volia agrair-los a cada un de vostés les seues preguntes, denoten que s'han preocupat i ocupat d'una matèria com és l'acció preventiva i un poc el paper que tenim davant de les fortes tempestes.
I vull agrair-los un poc en les preguntes que han fet, que reitere, doncs, certament, hi havia una necessitat de tindre informació i de traslladar una sèrie de dubtes i interrogants que tenen vostés.

Hi ha hagut una sèrie generalitzada, que són els plans.
Crec que, efectivament, és un bon debat i he de dir-los a les seues senyories que estem molt més millor que estàvem, no és un escenari en què la Generalitat vullga -o qui els parla- traslladar-los eufòria ni traure pit, no, simplement que els alcaldes han fet els deures, probablement alguns que estàvem abans, doncs, no ho vàrem fer, però, certament… i cal reconéixer que ha sigut un poc les relacions amb alguna part de l'administració de l'estat, en este cas la confederació hidrogràfica, i alguna pregunta sobre el paper de l'UVE i l'UME.
I pense…, no sé si tindre fortuna, contestar-los a cada una de les preguntes, perquè, si no, trencaria la capacitat que vostés no poden tindre perquè no me diguen: le pregunté esto y usted no me contestó.

Té vosté raó, senyoria, probablement en la meua part de la primera intervenció he volgut dir que nosaltres anem ja quan tenim el maldecap.
Però és de veres que fem un… Açò és com la medicina preventiva, que la medicina preventiva, si tenim una bona activitat davant de… i un estudi sobre el ser humà i tenim una alimentació adequada, si fem esport, dieta mediterrània i estes coses, probablement, siguem més longeus; si no ho fem així, probablement haja de vindre el cirurgià.
Tot és la medicina i nosaltres som un poc més el cirurgià, que hem d'actuar.
Però és de veres que, per a actuar nosaltres, doncs, hem començat a treballar amb ferramentes, amb eines que ens fan l'acció preventiva, la medicina preventiva, la dels ambulatoris i que ens han ajudat a créixer en els darrers anys.

I també hem millorat molt eixe terreny.
Aleshores, bé, jo crec que la preocupació que vosté té sobre els plans, que és com també coincident amb la del portaveu de Vox, que és també coincident amb la de la portaveu de Ciutadans o la del Partit Popular o la de Compromís i dels socialistes, jo crec que, efectivament, els plans…, hi ha un canvi de paradigma.
Hi ha hagut un canvi de paradigma en els darrers anys.
Mire, senyoria, que vosté ha fet una pregunta molt concreta sobre el tema sísmic, passàvem de tres en la Vega Baja -els donaré els resultats de tota la comunitat-, hem passat de tres a deu en un any, de tres a deu.
És a dir, encara ens queden alguns ajuntaments que van a complementar-ho i amb la bona notícia que els he dit abans que, abans de vindre, la cap del servei, Mercé Trullén, m'ha contat que en tenim més de tres-centes demandes, bé, doncs, denota que els ajuntaments estan allí.
Certament, una bona ajuda econòmica els ha possibilitat per a buscar-se ferramentes.

En el tema sísmic, senyoria, vaig a donar-lo, perquè sí que ha sigut vosté molt concís en la seua pregunta, ja li he dit que hem passat a deu municipis en el tema sísmic, però dir-los… Vaig a donar-li la dada del pla sísmic, val?
, tots en pla sísmic.
En teníem 3 i hem passat…, l'any passat en redactàrem 66 a tota la Comunitat Valenciana i deuríem tindre, obligatoris pendents, en tenim 258 municipis que estan en (inintel·ligible) … Probablement, jo, quan arribí ací… i ho dic perquè, com ja està en acta de seu parlamentària, vaig a reproduir una cosa que en alguna contestació vaig fer la legislatura passada.
Jo, quan vaig arribar, probablement, en esta… d'aprendre molt, doncs, vaig preguntar: oiga, ¿qué es lo más gordo que me puede pasar?
, i vaig dir: un incendi…?
Sí, sí, pot ser que siga calamitós.
El pitjor que podem tindre és un terratrèmol, el pitjor.

Recorden vostés en l'imaginari, Lorca.
Però és que vàrem tindre, farà dos mesos, i no vull fer una intervenció groga ni alarmista, però en vàrem tindre un al nord de la província de Múrcia.
Vol dir que sap vosté que se poden donar la mà d'un lloc a l'altre.
De fet, tenim municipis nostres que entren dins de Múrcia i municipis de Múrcia que entren dins de la ratlla nostra.
I tinguérem un terratrèmol, poquet, de tres…, allí, ara fa poc.
Però el problema era que va ser molt prop de l'embassament de Santomera, que alguna de les seues senyories sap el que vol dir això.
I això, evidentment, és un factor de risc, perquè podríem tindre terratrèmol i podríem tindre un factor d'inundabilitat.

Aleshores, afortunadament, ahí hi ha hagut un gran avanç.
Jo crec que podem estar orgullosos i contents; si volen, lleve la paraula «orgullosos», però podem estar contents de la interiorització, per part dels ajuntaments, en el fet de tindre els plans que hem fet.
I eixos plans ens servixen?
Sí.

Algunes de les preguntes: ¿com podem fer a altres administracions que han d'ajudar-nos i que tenen competències en el nostre territori, en el terme municipal?
El pla.
El pla ha d'assenyalar amb el dit de qui és la responsabilitat del llit del riu Vaca, de qui és la responsabilitat que…, probablement, en el caràcter, senyoria, empíric ho sabem, (sona un telèfon) però en el caràcter documental ha de quedar, ha que quedar per escrit i, així, demanarem col·laboració quan tenim canyes dins dels rius, quan tenim les desembocadures dels rius que no traguen per culpa de determinades circumstàncies.

Perquè el Patricova sí que ha funcionat, senyoria.
El Patricova ha sigut un document que a nosaltres ens ha dit com havíem de millorar.
Un document que sap vosté que s'ha renovat en els darrers temps i un document que no sols diu els factors d'inundabilitat, sinó també ens diu com podem actuar, des de l'emergència, per a donar una tipologia distinta a les respostes que hem de donar.
Per tant, el Patricova és un document rigorós, seriós, que, com en tots els documents, hi ha coses francament millorables, però tenim…, és que no m'agradaria oblidar-me'n.
Per tant, jo diria que sí.

L'alerta primerenca que deia la senyora Peris.
L'alerta primerenca, per a nosaltres, ha sigut fonamental.
Introduir o bé els indicadors de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, com el SAIH, o tenir nosaltres esta capacitat ens ha millorat molt.
Perquè els contactes amb els ajuntaments han sigut també un canvi de paradigma.
Els ajuntaments, més enllà…, parle de tots, en fi, no soc jo el representant del municipalisme valencià, però jo diria que els ajuntaments són conscients que han trobat un centre d'emergències que els va a donar resposta als seus maldecaps i a les seues necessitats.

La coordinació, en tots els éssers humans, és francament millorable.
Però no ho dic com a un recorregut llarg, totes les activitats de l'ésser humà en tenen.
Ara, estem en un punt de coordinació que va per a nota, estaríem en el set i el vuit sobre una escala de deu.
Tot és millorable en la vida, però la sensació que tots els cossos que han de donar resposta a l'emergència tenen un debat professional de com minimitzar els factors de risc, això és fonamental.
No podíem haver actuar, si no tinguérem una gran coordinació i uns excel·lents professionals, en temes del Gloria, en temes del Filomena o en temes de la Vega Baja, si no haguérem tingut este conjunt de professionals.
Allí, no se preocupen de cuál es mi competencia, dónde puedo ser más útil, perquè entrar a un tema i a una equidistància de cuál es mi competencia, això, doncs, és probablement un retardament en la tipologia de resposta.

En l'emergència, diguem que hay que trabajar con protocolos y con procedimientos y con lecciones aprendidas, que és el que ens possibilitarà millorar la tipologia de resposta.
Els protocols són necessaris perquè, si no, entrem en la improvisació i la improvisació és el llindar del fracàs.

Les confederacions hidrogràfiques han millorat molt les relacions, almenys en la… Però hi ha encara un recorregut millorable.
Són ens que moltes vegades tenen poca comunicació, no amb l'administració autonòmica, que la tenen molt bona, però amb el municipalisme i és francament millorable.
Jo crec que de la mateixa forma deuria haver una presentació, i no parle per la Confederació Hidrogràfica del Xúquer en què en els darrers dolors de cap dels últims mesos, del mes d'abril, en les fortes pluges, tinguérem en temps real, en temps real, l'augment del cabdal de tots els rius de la Comunitat Valenciana, i en temps real l'augment del cabdal dels nostres embasaments i pantans.
Això era una ferramenta que feia temps que no teníem en eixe rigor.
Per exemple, sempre va l'alcalde d'Altea, l'alcalde d'Altea un dissabte per la vesprada tenia advertència que les pluges que havien caigut en Guadalest i en l'interior de la província d'Alacant anaven a repercutir aflorant l'aigua al mar.
I van tindre un contacte permanent en la confederació, la qual cosa també vull posar-ho en èmfasi.

La UVE.
Mire, clar que estem molt contents del treball dels consorcis, clar que els nostres professionals fan un treball extraordinari, i en estos moments estaran actuant en algun lloc de la nostra comunitat.
Ahir estiguérem treballant en tres conats d'incendi, perquè recorden les seues senyories que quan plou i hi ha tempesta cauen rellamps i el rellamps és un dels provocadors dels nostres incendis.
Ahir estigueren treballant en Lucena, ahir estigueren treballant en el nord de la província de Castelló, tinguérem anit, a les onze de la nit, un incendi en l'umbral entre la Comunitat Valenciana, Aliaguilla, Sinarcas y la província de Conca -l'incendi era en Conca, i a les dotze-, els grans professionals valencians.
Perquè?
Jo sempre ho dic, perquè ací pot nevar a Morella i podem estar prenent el bany el mateix dia a Peníscola, Borriana.
Eixos són els canvis climàtics.
La província de Castelló és la segona més muntanyosa de l'estat espanyol.
Per tant, els nostres professionals han donat bon compte de la seua professionalitat.

Ah, hem d'entrar en una reflexió de si podemos estar mejor, si podem utilitzar una ferramenta que és la UVE per a coordinar no crear-se esta, ni privatizar ni hacer chiringuitos.
Estes paraules que moltes vegades els que ens dediquem a allò de la cosa pública ho utilitzem, jo el primer, per a descafeïnar un macroprojecte que devem d'estar orgullosos?
Sí, jo crec que ahí hem d'entrar en una reflexió, perquè l'UVE és un grandíssim projecte que el que ve és a donar cobertura a tot el treball que es fa en els consorcis i en els ajuntaments i en els bombers forestals.
I esta és una construcció en què hem de participar tots, des de la capacitat de millorar esta tipologia de resposta.
Doncs, com dia el senyor portaveu del Partit Socialista, un poc el que fa la UME.
Algú dels nostres ciutadans pensa que la UME no fa un extraordinari treball?
Recorden vostés que quan un govern va crear la UME este país quasi es va trencar les seues vestidures.
¿Dónde va el ejercito a trabajar o las fuerzas armadas en el tema de emergencias?
Hui no hi ha cap ciutadà espanyol que pose en dubte la capacitat de la UME, no hi ha ningun.
Gran treball, gran professionalitat.
És a dir, a imagen y semejanza.
Oiga, copiar y mirar a quien lo hace bien, com dia Sant Vicent Ferrer, fer com fan no és pecat, fer com fan no és pecat.
Aleshores, este és el treball que hem de fer.
A imagen y semejanza tindre implantat en el nostre territori de la Comunitat Valenciana un servei de resposta ràpida que puga recolzar a tots els nostres professionals.
Esta és la missió de la UME, no llevar-li la competència a ningú, no llevar-li el treball a ningú.
Tot açò són comentaris que jo crec que són massa lleugers.

Moltes gràcies, presidenta.

La senyora presidenta:

Gracias, don José María Ángel Batalla.
Muchísimas gracias por haber estado en esta comisión, por habernos ilustrado con todas las consideraciones que ha tenido a bien hacer.
Y bueno, ya sin más, le damos la despedida.

Si quiere usted aportar la documentación también…

El senyor secretari autonòmic de Seguretat i Emergències:

Li farem arribar a vosté tots els plans, els plans fonamentalment, perquè crec que ha segut la preocupació més gran el número que tenim de plans i les peticions que tenim.
Jo em posaré en contacte amb vosté, li ho enviaré al correu, no, el seu correu recorde la seua senyoria que el té posat en la plana i li ho podem enviar.

La senyora presidenta:

Sí, pero aparte, es un correo que tenemos habilitado para enviar la documentación.

El senyor secretari autonòmic de Seguretat i Emergències:

¡Ah!
No lo sabia.
Això me passa per parlar massa.

La senyora presidenta:

Nada, nada, siempre habla lo que debe.
Muchísimas gracias, señor Ángel.

El senyor secretari autonòmic de Seguretat i Emergències:

Molt bé.
Adeu.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Compareixença del gerent de l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals (EPSAR) de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, senyor Juan Ángel Conca Pardo

La senyora presidenta:

Señorías, continuamos con la comisión.

A continuación con la comparecencia de don Juan Ángel Conca Pardo, gerente de la EPSAR.

Así que, señor Conca, me imagino que usted ya sabrá, porque así se le ha remitido en la comunicación para que hoy nos acompañara aquí, tiene usted ahora ocho minutos para intervenir, luego tendrán dos minutos los grupos parlamentarios y cerrará usted con un último turno de doce minutos para dar contestación a las consideraciones que tengan a bien hacer.
Así que, como veo que lo tiene todo claro, sin más, damos paso a su intervención.
Tiene usted ocho minutos, señor Conca.
Cuando quiera, puede comenzar.

El senyor gerent de l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals:

(Inoïble per raons tècniques) … a los miembros de la comisión por convocar también a la dirección de la EPSAR.
Ciertamente es complicado intervenir después de la intervención de José María Ángel y también sabiendo que en algún momento puede que haya una interrupción, creo que es así, en el que la emergencia, no será real, espero que así sea, pero me informan que… (Veus) Normalmente un simulacro se supone que deberíamos hacerlo todos.
Pero, bueno, yo continuaré…

La senyora presidenta:

Le específico, señor Conca, el simulacro no es en este edificio, es en los otros dos edificios, lo que pasa es que es posible que se oiga la alarma aquí, con lo cual por eso les he informado para que no se asusten más de lo… (Veus) Bueno, si aparte de eso, si aparte de eso hay una emergencia en cualquier momento, por supuesto aplicaremos el protocolo, como ya sabemos.
Gracias.
(Veus)

Bueno, me comenta aquí el letrado que va a haber humo, porque el simulacro incluye una máquina de humo, pero no aquí, pero no aquí.
Así que continuamos.
Muchísimas gracias y perdón la interrupción.
(Veus) Continuamos.
¡Señorías, continuamos!

El senyor gerent de l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals:

No, no, no.

La senyora presidenta:

Continuamos.
¡Señorías, continuamos!

El senyor gerent de l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals:

Les advierto que yo continuaré, pase lo que pase, intentaré continuar pase lo que pase, y espero que sea para bien.
(Veus)

Nada, simplemente quería iniciar pues quizás ciñéndome un poco o tratando de describir qué es la EPSAR, que es la Entidad Pública de Saneamiento de Aguas, cuál es su función y también pues tratando de relacionar con cuál es el papel en el objeto de la comisión.

Por un lado, la Entidad de Saneamiento se crea en el año 1993, a raíz de que en el año anterior, en 1992, estas Cortes, las Cortes Valencianas, aprobaron la ley de saneamiento, la Ley 2/1992, en la que se creaba un impuesto ambiental finalista, cuya misión evidentemente era dotar de presupuesto a la red de infraestructuras del saneamiento y depuración de agua.
Puedo decir que, desde de mi humilde opinión, es una historia de éxito, de fiscalidad verde, que ha permitido que un fondo única y exclusivamente destinado a una actividad ambiental, como es la depuración y el saneamiento, pues se contará con los presupuestos necesarios.

La EPSAR se dedica tanto a la construcción, a la creación de infraestructuras, a su renovación, es decir, a la obra, pero también a la explotación, es decir, a la gestión cotidiana continua de las estaciones de depuración, del sostenimiento de la red general de colectores, por supuesto también a su reparación -y el objeto de esta comisión en buena medida hablará también de reparación- y, por último, también a su control, evaluación, seguimiento a través de empresas, las asistencias técnicas que son convenientemente contratadas.

En resumen, para hacer una visión general, actualmente nuestro territorio cuenta con 487 estaciones de depuración a lo largo de todo su territorio que regeneran, que sanean del orden de 453 hectómetros cúbicos de agua que se reutiliza, se utiliza en la agricultura, con fines medioambientales y que, bueno, garantizan que un 99 %, más del 99 % de la población actual de ciudadanas y ciudadanos valencianos tengan acceso al saneamiento y la depuración de sus aguas.

Somos el servicio autonómico más extendido territorialmente de esta administración, ¿vale?
, estamos en cualquier población donde evidentemente se generen aguas.

Solo un recordatorio, nos basamos en un principio que es devolver a naturaleza aquello que hemos cogido de ella.
Es decir, cogemos el agua, la transformamos, la contaminamos, es decir, porque la transformamos y, por lo tanto, tenemos que hacer un esfuerzo para ambientalmente devolver aquello a la naturaleza.

¿Qué relación tiene nuestra acción cotidiana y nuestro trabajo con los temporales?
Hay una excepción lógica, y es que, como es normal, el volumen de agua que llega a las depuradoras pues, evidentemente, y especialmente me refiero a episodios que son grandes temporales, con grandes lluvias, en un escaso período de tiempo, unas grandes precipitaciones, pues ponen a prueba la resiliencia de la capacidad de nuestras plantas, también de nuestro sistema de colectores.

He de decir que normalmente no se trata de un problema de salud, es decir, es un problema de gestión.
Cuando llueve tanto nuestras plantas, las plantas, no las nuestras, el sistema de depuración no es capaz de admitirlo, por definición, pero evidentemente esos caudales vienen plenamente diluidos, porque lógicamente la cantidad de agua de lluvia torrencial se mezcla con las aguas que normalmente deberíamos depurar y acaban en los puntos de vertido, normalmente en el mar, normalmente en un cauce que después deriva al mar, y no hay una afección necesariamente a la salud.

Por lo tanto, se trata más bien de una gestión de infraestructuras que una gestión de la depuración en el caso de los temporales.
Por lo tanto, y creo que es un poco el objeto de esta comisión, nuestra misión en cuanto a los temporales es estar prevenidos para lo imprevisible, estar preparados para lo imprevisible, con lo absolutamente complicado que es eso.
Es decir, para aquello que no sabemos qué va a pasar pues estar preparados.

Desgraciadamente, poco a poco, eso imprevisible va siendo más previsible, es decir, las lluvias son más recurrentes, los episodios constantes, que antes eran mucho más puntuales, pues se generan con mayor frecuencia pues ante una evidencia científica, palpable, como es el cambio climático y como es su repercusión inapelable en nuestra infraestructura, en nuestros sistemas.

Quería hacer esa introducción general, puede que después me pueda extender más en el detalle, pero si no me dejo la parte concreta de los ejemplos de qué pasó en temporales como DANA, como Gloria, que creo que también es objeto de esta comisión, tengo que hablar de las reparaciones en aquellos momentos.
Ahí tengo que explicar, que pormenorizar, por un lado, que la titularidad de las instalaciones de depuración es variada, puede ser propia de la administración valenciana, puede tener una titularidad autonómica, puede ser titularidad municipal, incluso una titularidad repartida en el sentido de que haya una mancomunidad de municipios que tenga la titularidad de una planta, de una red de colectores.
En el caso de que sea una instalación de titularidad autonómica lo que nos toca por parte de la administración competente en este caso, que somos la entidad de saneamiento, es una reparación por emergencia.
Y, en el caso de que sea una reparación de una instalación que tenga otra titularidad, recurrimos a un mecanismo, que es el fondo de reparación de emergencia, que es el (inintel·ligible) … ¿Vale?
Que debe ser autorizado por…, es evaluado por una asistencia técnica, autorizado por un informe técnico de nuestros servicios técnicos y autorizada por el consejo de administración de la entidad de saneamiento.

Una tercera parte.
Mantenemos convenios con administraciones, como son las diputaciones provinciales.
Son convenios, hay una casuística variada, pero específicamente de lo que estamos hablando, en el caso de convenios de obras y mejoras, son para poblaciones menores de un número de habitantes, en el caso de Castellón de 5.
000, bueno, por extensión son 5.
000 habitantes, están variando, pero cuando sucede en este tipo de infraestructuras se pone en marcha el convenio que tenemos con las diputaciones y son ellas las que actúan.
En ese caso luego me puedo extender con mucho más detalle.

En el caso de la DANA, a través de los convenios de las obras propias se actuó en Ontinyent, en Bocairent, en Fontanars, en Lloc Nou d'En Fenollet, en Albaida, en Castellón, en Cabanes, Alcalà de Xivert, en Santa Magdalena, en Alacant, en Crevillent, Pilar de la Horadada, Santa Pola, Alcoi y la propia ciudad de Alicante.
En caso de Gloria, en Altea y en Alzira-Carcaixent.

En el caso de la DANA, el presupuesto fue de 9.
930.
000 euros; la ejecución actual, a día de hoy, es de 5.
900.
000 euros.
En el caso de Gloria, la ejecución y el presupuesto corresponde totalmente, fue de 7.
200.
000 euros, pues, ya está todo plenamente ejecutado.

Termino, simplemente, con dos cuestiones.
Una, les decía que, cuando la titularidad es ajena, utilizamos un mecanismo que es el (inintel·ligible) … Por ejemplo, el pasado 29 de agosto del año pasado, del 2021, en Benicasim, hubo unas lluvias torrenciales que afectaron directamente a la planta de allí, por valor de unos quinientos mil euros.
Eso lo reparó el ayuntamiento.
Nosotros ya hemos aprobado el (inintel·ligible) … y corremos con el gasto que en ese momento tuvo que hacer el titular de esa instalación.

Y, por ya mencionar lo último y que es urgente, es una emergencia, fueron las lluvias del pasado mes de abril que afectaron, en la provincia de Alicante, a tres instalaciones: Alcoy, Font de la Pedra y en Vall de Laguar, en Campet, pues, una depuradora que estaba junto a una carretera, pues, debo ser muy descriptivo, se fue barranco abajo una de esas partes y, evidentemente, por un contrato de emergencia, uno, reparamos el servicio, porque lo primero siempre es la salud…, bueno, lo primero son las personas, evidentemente, cuando hablamos de hablamos de DANA o hablamos de Gloria, lo primero es salvar vidas; después, restablecer el servicio, si se tiene que hacer, y, en este caso, pues, de una manera urgente, en Vall de Laguar, en esas poblaciones, pues, tenemos que construir una solución temporal de emergencia y, evidentemente, después, pasar a una solución definitiva.

Y con eso me quedo porque creo que me he extendido más y me quedo al servicio de las preguntas que tengan sus señorías.

La senyora presidenta:

Muchísimas gracias, señor Conca.

A continuación, por parte de los grupos parlamentarios, será la primera en hablar la representante de Unides Podem, la señora Estefania Blanes.

Cuando quiera, señoría.

La senyora Blanes León:

Gràcies, presidenta.

I moltes gràcies, senyor Conca.

Bé, vosté ha fet referència a algunes de les actuacions que van haver de fer de manera urgent.
A mi m'agradaria preguntar-li un poc també per eixes obres d'emergència que van fer, com ha comentat, del tema dels emissaris submarins perquè, al final, bé, ací també sabem que aquestos tipus de temporal afecten tant a l'interior com a la costa, però és cert que majoritàriament estem tractant molt temes de costa, temes de platges, etcètera.
Per tant, m'agradaria que ens explicara un poquet més sobre açò.

I, després, també saber si tenen plans per a poder previndre o minimitzar, precisament, les conseqüències d'avingudes d'aquestes aigües torrencials.
Perquè, bé, sabem que han passat per ací també molts ajuntaments i molts municipis i ens comentaven la importància que té també el sanejament per tal d'evitar tant les inundacions com també eixes avingudes d'aigua, que també, quan arriben a la costa, produïxen l'efecte que arrosseguen tota la sorra i totes les conseqüències que una aigua descontrolada i en quantitats extraordinàries pot fer, el mal que, a vegades, no se li té eixa cura o eixe respecte a l'aigua, que té una força i una virulència que pot ser molt important.

I, després, també volia parlar-li d'un tema com és el tema dels problemes de sedimentació dels fangs de les depuradores, si podia explicar-nos un poc.
Perquè, a més, ahir, justament, li feia la pregunta a la consellera sobre l'exemple que tindríem sobre el barranc de les Ovelles, per exemple, a Alacant.
Supose que coneixerà el tema.
I les imatges que hem pogut vore cada vegada que plou i no pluges excepcionalment quantioses, sinó amb poca aigua, relativament, estem veient unes situacions i una quantitat de residus jo crec que preocupants.
Vosté deia que normalment no arriba a ser un problema sanitari, però jo crec que pot arribar a ser-ho, si el tractament no és l'adequat.

I sobretot també ens denotava i ens manifestava la importància que té eixa coordinació amb les resta d'administracions.
Vosté ha dit que, clar, les competències o les propietats són molt diverses.
Si en este cas l'ajuntament no posa de la seua part i no posa els mecanismes per a solucionar-ho, ¿què poden fer vostés i com podem donar solució a aquest tipus de problemes que, al final, els afectats són els veïns i veïnes de la zona?

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Blanes.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Vox, tiene la palabra el ilustre diputado Miguel Pascual.

Cuando quiera, señoría.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor Conca, bienvenido y gracias por su exposición.

Quería yo comentarle que nos contase un poco…, porque aquí, a lo largo de todas las comparecencias en esta comisión, en la anterior también de la DANA, los diferentes alcaldes, conforme les íbamos preguntando, nos contaban que sus municipios, prácticamente la totalidad o la gran mayoría, carecían de una red separativa de aguas residuales.
Porque, claro, los municipios de nueva construcción sí que tienen la característica de que su red de evacuación es mixta, pero, claro, cuando llega ya a pasar la frontera de lo privado a lo municipal o lo público, pasa a ser mixta, todo junto, aguas pluviales y aguas grises.
Entonces, quería preguntarle si desde la EPSAR están ustedes haciendo alguna acción para paliar este déficit de concienciar a los municipios o…, no sé, fomentar de alguna manera estas intervenciones que son de un alto coste.

Porque también otra de las cuestiones que aquí nos han dicho los alcaldes es que el problema que tienen ellos con las fuertes lluvias y con las inundaciones en sus municipios es precisamente que las redes de evacuación, los colectores y demás, se anegaban y se dañaban en muchos de estos casos.
Y, claro, sería…, ya que tienes que hacer las obras, volver a hacer lo mismo para que sea mixta, pues, no tendría mucho sentido; sería lo suyo ir mejorándolas a redes separativas.

Entonces, claro, quería preguntarle también sobre cómo les afecta a ustedes la llegada de estas aguas mixtas.
No me refiero a, como usted ha comentado, que se fue prácticamente una planta depuradora o el caso de la depuradora de Almoradí, que aquí nos lo describió su alcaldesa, que estuvo bajo dos metros de agua durante la DANA del 2019, no son estos casos extremos, pero sí cómo hacen ustedes frente a la llegada, ¿cortan?
, ¿sí que tratan las aguas en cierta manera o demás?

Y, luego, quería preguntarle, para finalizar, ¿a qué se debe este…?
Porque ha comentado usted que los daños fueron de nueve millones en la DANA y se han ejecutado en torno a cinco y en Gloria sí que se han ejecutado al cien por cien los daños.
Entonces, quería preguntarle a qué se debe esta situación.

Gracias.

La senyora presidenta:

(Inoïble.
La presidenta parla sense micròfon) … Ciudadanos, tiene la palabra la ilustre diputada Mamen Peris.
Cuando quiera

La senyora Peris Navarro:

Bueno, gracias, señor Conca.
Y, sobre todo, gracias por, siempre, su disponibilidad para explicarnos cualquier cosa y gracias, sobre todo, convenir en esta comisión que, al final, lo que buscamos es buscar soluciones a futuro, ¿no?
, es decir, para poder enmendar esto.

Vamos a ver, yo hay un dato que siempre lo pregunto, porque me preocupa, es decir, el tema de las depuradoras, lo que va con vertidos, pero, sobre todo, la imagen de lo de la playa de Xàbia de las famosas toallitas húmedas.
Es decir, a mí me preocupa cuando leo, por ejemplo, a Ecologistas en Acció-Agro y te decía: es un episodio de contaminación que se podía haber evitado.
Además de la concienciación individual, ¿se puede tomar alguna medida que se conciencie de ese tapón que supone para, justamente, estas infraestructuras?

Pero, después, es obvio y es real que el paso de los temporales, las lluvias torrenciales, van a hacer daños en estas infraestructuras, pero, sobre todo, rotura de emisarios.
Yo, que soy de Alboraya, el emisario de Vera cada vez -y lo tenemos en el límite entre Alboraya y Valencia- esto es un caos, un caos porque bloquea hasta las playas y, con ello, el perjuicio del turismo.
Y yo no sé qué pasa, que siempre se nos rompía en verano.
Es decir, aquí tenemos… Entonces, ¿se está trabajando alguna estrategia que podamos trabajar para que las roturas, pues, no sean tan frecuentes?
Es decir, ¿qué pasa?
¿Falta un correcto mantenimiento de los emisarios?
Con lo que avanzamos en otros temas, ¿qué está pasando en estas infraestructuras?

Desde Ciudadanos, pues, propusimos que se aumentaran las partidas presupuestarias e incluso que se recurriera a fondos europeos por todos estos temas.
Desde su experiencia, como último responsable, pues, ¿cuál va a ser esa hoja de ruta?
¿Cuál cree que es la estrategia o acciones para evitar esas costosas reparaciones constantes?
Es decir, coge prensa y: emisario de Benicasim, de Torreblanca, de Castellón…, con un dineral cada vez que hay un temporal.
Entonces, bueno, ¿en qué línea nos estamos moviendo?
¿Cuáles son esas propuestas de solución?
Que no nos quedemos con la simple reparación.

Muchísimas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Peris.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Compromís, tiene la palabra la ilustre diputada Belén Bachero.

Cuando quiera, señoría.

La senyora Bachero Traver:

Gràcies, presidenta.

Moltes gràcies, senyor Conca, per la seua explicació tan acurada.

I el que sí que voldríem un poc, si ens podia relatar amb un poquet més de detall, és els danys que se van produir en la borrasca Glòria.
Perquè jo també havia llegit que Peníscola i Orpesa també havien tingut problemes en el sanejament, crec que se li havia trencat alguna cosa de la depuradora, i també s'havia hagut de fer per contracte d'emergència.

I, després, respecte a allò que ha comentat vosté de les voltes en què se repetixen aquests problemes, doncs, també ens fa un poc pensar…, buscar la causa perquè se produisca tantes voltes.
Si és una causa que podria ser evitable, si s'ha fet algun estudi al respecte, sobretot per a trobar solucions a llarg termini, no?
Perquè ens centrem molt en l'emergència i en solucionar a curt termini, però pensem…, en aquesta comissió estem intentant, sobretot, buscar solucions que puguen ser efectives a llarg termini i que no estem sempre reparant el mal dels temporals, sense buscar les causes i solucions a llarg termini.

Per altra banda, també s'ha parlat ací del tema de la separació de pluvials i residuals.
Jo volia preguntar-li si tenen algun tipus d'estudi fet, municipi per municipi, dels que sí que ho estan fent i els que no, perquè també, doncs, tenint en compte cap on anem, no?
, eixa necessitat d'establir estratègies per assolir els objectius climàtics mundials proposats per a la 2030 i 2050, tenint en compte que un dels objectius de desenvolupament sostenible és aigua neta i sanejament, doncs, pensem que hem d'anar avançant en açò.

I, per últim, si pensa vosté o tenen solucions buscades per a mitigar, reduir, els efectes dels temporals respecte a les afeccions a les seues àrees.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Bachero.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra la ilustre diputada Elisa Díaz.

Cuando quiera, señoría.

La senyora Díaz González:

Gracias, presidenta.

Y muchas gracias, señor Conca.

Supongo que para usted es un poco problemático el haber llegado a la EPSAR.
Lleva un año como director de la EPSAR, al frente de la EPSAR.
Antes de eso, su labor ha sido, ante todo, de asesoramiento, comunicación y nada que ver con todo esto.
Y le digo complicado porque usted decía que la historia de la EPSAR, desde el 1992, 1993…, bueno, y en la construcción de las 487 depuradoras que tenemos en la Comunitat Valenciana, lo cual le agradezco además que lo reconozca, ¿no?
, porque fue un trabajo creo que es importante durante varios años de gobierno del Partido Popular, pero sí que es verdad que, si nos hemos visto con una noticia durante todos estos años es que la inversión en depuradoras, en saneamiento y depuración de aguas residuales, pues, ha bajado un 90 %, incluso hasta un 90 %.
Me gustaría saber con qué problemática se está encontrando la EPSAR para poder llevar a cabo nuevas infraestructuras.

Ya sabemos que sí que está aludiendo a inversiones en mantenimiento, sobre todo, a mantenimiento y reparación debido a los fuertes temporales, pues, de esas infraestructuras.
Pero, respecto de nuevas, sí que hemos visto anuncios de nuevas depuradoras: Orihuela, Almoradí… Bueno, viene de la mano de la dirección, que también es bastante curioso que la de Alcàsser venga de la mano de la Dirección General de Agua y no de la EPSAR, porque es la primera vez y única vez que se ha propuesto por parte de la Dirección General de Agua y no de la EPSAR.
Y nos gustaría saber con qué problemáticas se están encontrando para poder llevar a cabo nuevas infraestructuras, sabiendo, además, lo importante que son, el buen resultado que dan cuando nos encontramos con fuertes temporales que, al fin y al cabo, ayudan a minimizar el impacto de estos temporales.

Gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Díaz.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Socialista, tiene la palabra ilustre diputado Francisco Gil.

Señoría, cuando quiera.

El senyor Gil García:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

I moltíssimes gràcies, senyor Conca, per la seua exposició inicial, que espere que ara, en la segona, aclarirà les qüestions que li estem plantejant.

I, bé, intervindre en últim lloc, doncs, corres el perill que la teua intervenció te la xafen, com ha sigut el cas, no?
Però, bé, tornaré a… Sí que posaré l'accent en la necessitat que ens valore quina és la importància d'anar creant les xarxes separatives.
Perquè, clar, és d'una evidència brutal el que si tot s'arreplega en els mateixos col·lectors, les EDAR estan preparades per a un volum màxim d'entrada i, davant d'una avinguda, evidentment se queden completament desbordades.

Aleshores, també li voldria preguntar al respecte: en estos casos si tenen preparat o tenen estudiat alguns tipus de pla per a este tipus de contingència, en el sentit d'ampliar o de crear…, sé que no és competència directa, però els temes dels tancs de tempesta.
I si això després podria clarament tornar a reutilitzar i tornar a desviar eixe cabal a les depuradores i donar solució precisament a este col·lapse que se produïx en moltíssimes ocasions.

En Castelló, per exemple, tenim l'exemple que durant molts anys l'administració local va deixar de la mà de Déu les noves construccions fer-les amb xarxes separatives i la veritat és que quan hi ha una ploguda, i ho arreplega tot, sabem que l'EDAR de Castelló no pot fer front a tota l'avinguda i hi ha vegades que ha d'alliberar l'aigua.
Per tant, torne a dir, quin paper jugar en tot açò la creació d'estes xarxes separatives?

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Gil.

A continuación, señor Conca, como ya le he indicado anteriormente, tiene doce minutos para realizar su último turno de intervención.
Cuando quiera.

El senyor gerent de l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals:

(Inoïble) … i no és un compromís, és de veritat una alegria vore el nivell de coneixement i d'interés per la tasca que fa la l'entitat de sanejament.
De fet, soc novell en estes qüestions, en esta intervenció davant les Corts, però justament tenia ací…, açò supose que ho fa molta gent, que és preparar de què parlaria després, i dels temes que volia parlar és de les xarxes separatistes, tancs de tempesta, parcs inundables, emissaris i del domini públic hidràulic.

I, com ja ho han fet, veig que té molt de sentit… que els convide, que ja que complim 30 anys, ja que fem una missió, ja que tenim una tasca, ja que tenim una història que hi haja oportunitat de conéixer directament per les seues senyories quina és la tasca, quines són els pressupostos, quina és la missió que té la l'EPSAR.
De veritat que estaria molt pagat de fer-ho.

A vore per on podria començar.
Per un costat, els emissaris, perquè ha sigut una pregunta recurrent.
Per un emissari no va aigua contaminada.
Este és l'avís de l'incendi.
Jo vaig a continuar, com he dit… espere.
Per un emissari no va cap cosa alarmant… M'espere un segonet.
(Algú diu: «La Puerta, por favor») M'espere un segon.

Bé, un emissari… jo propose que mentalment tinguem una conceptualització que és un aliviadero.
És a dir, se gasta quan ja… -venen de fa 30 anys o tenen tres dècades d'existència- quan el sistemes de depuració no són els d'ara.
El 99 % de la població té accés a la depuració, sanejament i compliment de la normativa del sanejament.
Quan ix, ja ix net.
I quan ix és quan plou i ix com un aliviadero.
No són els sistemes que haurien de ser sempre.
Són els sistemes que haurien de ser el pla B en un temporal quan arriba un moment d'estos.

I jo entenc plenament una població costanera…, de Xàbia, per l'últim episodi, però evidentment a qualsevol…, parlàvem de l'emissari de Vera, han d'anar que siga el pla B i, per tant, el pla A siga un altre, per exemple, els tancs de tempesta.
És a dir, hem de regular què passa en eixe moment.
Hem de regular mitjançant les xarxes separatives.
Estem parlant de diners i estem parlant de competències, però sobretot de diners.
No hi ha cap alcaldessa, cap alcalde que no vullga fer una xarxa separativa, que vullga fer un tanc de tempesta, però, evidentment, no pot.
Necessita diners.

La història d'èxit de l'EPSAR és tindre un finançament que prové d'una fiscalitat ambiental, però, sobretot, també, finalista.
Eixos diners estan plenament guardats per a eixa infraestructura.
I açò ho necessiten els municipis.
Sense açò serà molt complicat.
Entre altres coses, perquè, a banda, suposa alçar els carrers i suposa fer unes obres que són prou costoses.
Per tant, o bé des d'un pressupost municipal o bé ens dotem d'una fiscalitat que siga suficient per a dotar als…, derivar als ajuntaments o fer des de l'autonomia.
Eixes obres no són competències de l'EPSAR, però sí, evidentment, del conjunt de l'Administració valenciana, són imprescindibles.

On sí que pot entrar l'EPSAR són en els DSU, els sistemes unitaris -els tancs de tempesta, per dir-ho d'alguna manera-, sempre que formen part de la xarxa general.
El clavegueram és una competència municipal.
I tornaria, fins i tot, al punt que he parlat abans: se necessiten diners també en el municipi.

S'ha parlat -per anar a un cas concret- del barranc de les Ovelles a Alacant.
Ací hi han diferents persones de la ciutat d'Alacant i el grup d'Unides Podem ha fet la pregunta.
El cas de la ciutat d'Alacant és un cas feridor de malbaratament d'un recurs.
Tenim una de les grans instal·lacions de depuració, que és Rincón de León, a la ciutat també està l'altra, que és Monte Orgegia, i 20 hectòmetres -ahir en seu parlamentària també ho va dir la consellera- acaben a la mar.
I acaben a la mar amb molèsties i amb perjudici als veïns, principalment del veïnat de San Gabriel.

Hem d'aconseguir que tota eixa aigua no acabe a la mar.
Però ho he de dir molt clar: si no acaba a la mar, ha d'acabar a un altre lloc.
Un altre lloc pot ser el reg.
Pot ser, no; ha de ser el reg.
Açò necessita: una, de diners, de diners del ministeri.
No és la primera infraestructura de sanejament que fa el ministeri, ni tan sols el projecte per a l'albufera que contempla el col·lector oest o una possible depuradora en Alcàsser, no; hi ha altres.
Per exemple, a la ciutat de Benicàssim durant anys el govern ha posat com a obra d'interés general la depuradora -finalment no ho farà- i nosaltres hem parlat ja amb l'alcaldessa de Benicàssim, amb els grups de Benicàssim perquè ens farem càrrec nosaltres, una vegada l'estat no ho ha fet.

Hi han diferents, a Oliva… Hi han diferents instal·lacions que són pagades en el seu moment com a interés general per part del ministeri.
Quan no ho fa el ministeri, ho fem nosaltres.
En este cas, un projecte de l'albufera, que són 115 milions, ens agrada molt que l'estat també invertisca a la Comunitat Valenciana; com ha de ser a Alacant, com ha de ser al barranc de les Ovelles (inintel·ligible)…

Necessitem obres de regulació d'embassament per als regants, a banda de governança.
Aclarir-nos amb la confederació, aclarir-se els regants en les concessions i solucionar: primer, el perjudici que té una zona d'Alacant, ambiental i veïnal, urbà que té la ciutat d'Alacant, però també l'oportunitat que servix per als regants, per als agricultors que eixos 20 hectòmetres en una zona tan àrida, com és aquella, se gasten.

Al Baix Segura reutilitzem vora el cent per cent Hi ha 16 depuradores on el cent per cent s'aprofita per a agricultura.
L'aigua que tenim a les depuradores, a diferència del gasoducte que ve de Rússia, se (inintel·ligible) … ací i se gasta ací.
I és un sobirania, és sobirania hídrica.
Ara no arriba a tot el que se necessita.
Però el que no podem fer és malbaratar 20 hectòmetres en una zona que ho necessita.

Què podria dir més?
Bé, sedimentació de fangs… Diners, que m'han preguntat… Ja que hem parlat ahí d'eixes infraestructures, parlem de diners.

Per un costat, parlàvem de la DANA, que ha passat entre 9,9 milions i 5,5…, que s'està fent, que s'està fent.
És a dir, està tot absolutament fet, està tot absolutament contractat.
S'està fent.
És execució, no és de contractació.

El col·lector, les xarxes, les obres a la xarxa d'Ontinyent, que puja més de cent milions d'euros, és la gran obra que s'està fent.
No té res més que… fins que no s'acabe no podré contar que ho hem pagat, però, evidentment, està contractat.

A la Gloria se van fer obres d'emergència a Alcossebre, Benicàssim, Orpesa, Peníscola, Torreblanca; Canet, Gandia, Pobla de Farnals i Alzira a València -abans he dit les de Castelló-, i a la província d'Alacant: Altea, Font de la Pedra a Alcoi, Moraira i Xàbia.

En DANA, s'han fet en Albaida, Alfarrasí, Ontinyent, la conducció del col·lector, la neteja, l'estabilització (inintel·ligible) … la reparació.
El col·lector, que són 5.
200.
000 euros, a Bocairent, a Fontanars dels Alforins, a Llocnou d'en Fenollet, a Tuéjar.
A Alacant, s'ha fet a Crevillent, a Pilar de la Horadada, Santa Pola, Alcoi -ja els ho he dit-.
I al Baix Segura s'han fet obres en Oriola, a les estacions de Virgen del Camino, Matanza, Rincón de Bonanza, Almoradí, a Benferri, a Benijófar, a Hondón de las Nieves, a San Miguel de Salinas, a Montesinos, a Famorca, a Monóvar, Rojales, Dolores, Algorfa, Jacarilla, Albatera y San Fulgencio.

Quin és el problema?
Quina és la problemàtica?
Per què no se fa més?
, que és el que la seua senyoria em preguntava.
Per una qüestió.
Per un costat, perquè, malgrat tindre un impost ambiental finalista, a l'any 2014 esta història d'èxit també té seu fracàs.
A l'any 2014, el deute de l'EPSAR és de 714 milions d'euros, 714 milions d'euros.
I hui en dia és de 286, que és el mateix que tenim més o menys d'ingrés anual pel cànon de sanejament.
Hem aconseguit enguany arribar a anivellar.
Però fa no res, abans de l'arribada del govern del Botànic, el deute, la desfeta era de 717 milions d'euros.
I pense que no he de recordar en esta seu que tinc algun predecessor meu a la presó.
Això ho saben les seues senyories.
(Veus) Les inversions de l'any…

La senyora presidenta:

Señor Castelló, por favor, no tiene usted el uso de la palabra.
Gracias.
(Algú diu: «Perdón»)

El senyor gerent de l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals:

Quin és l'altre problema que tenim?
Que amb el càrrec del cànon de sanejament, que són obres de sanejament explícites -i la seua senyoria me podrà escoltar; si no, els puc puga alçar la veu-, l'informe d'intervenció ens diu que en el cas d'obres d'emergència com una depuradora que se'ns cau penya-segat cap avall i que hem d'actuar ràpidament no ho podem fer tot el ràpid que podem.
Saben per què?
Perquè intervenció ens diu que entre l'any 2001 i l'any 2015 se van gastar en obres d'emergència 109 milions d'euros.
Moltíssima emergència.
Emergències com les obres de neteja del camp de regates de Copa Amèrica, 100.
500.
000 euros -no sé si el sanejament en el seu moment se va gastar per això; se va entendre que era una obra d'emergència-; obres del pavelló de l'Expo de Zaragoza.
Obres contínues que ens han portat que hui hem de fer una tramitació d'emergència que no correspon… -açò és una opinió- que no correspon explícitament al que és una emergència.
Perquè quan se cau la depuradora, l'hem de salvar i ho hem de fer.
Però, clar, ara tenim una tramitació que ha d'acomplir…, i que fins i tot este és un informe de fa quatre anys, i ara mos diu intervenció que fem les emergències, fins i tot, massa bé perquè tardem de l'ordre d'un mes o mes i escaig.
Evidentment, perquè ho hem d'acomplir tot.

Perquè, d'altra manera, el que seria «vinguen vostés, fins i tot l'empresa explotadora que té la depuradora que s'ha caigut, a reparar açò» no ho podem fer.
Per què?
Perquè se van gastar cent i alguns milions en obres d'emergència, i d'eixa manera.
Sincerament, en el seu moment jo contemple que algunes coses ni eren emergència ni eren del cànon de sanejament.
Per tant, esta història d'ací també té el seu costat prou fosc.

Per la meua banda, jo estic content que, almenys, quan passen estes circumstàncies, l'EPSAR, que té un gran pressupost, que se dota de l'esforç que fa la ciutadania, puga correspondre a les necessitats ambientals i a les necessitats que té la ciutadania.
Ara també entenguen què complicat ha sigut rescatar, no una depuradora, sinó l'entitat que en gestiona 487.

La senyora presidenta:

Muchísimas gracias, señor Conca.

Señora Díaz, señora Díaz… señora Díaz, no está en el uso la palabra.
Ya lo sabe usted perfectamente, por favor.
(Veus) Claro.
Ha hecho un comentario, no.
Está usted hablándole directamente al compareciente.
Así que le agradecería que no hable en voz alta mientras se está llevando a cabo la comisión.

Muchísimas gracias, señora Díaz, por haber ya dejado su conversación.

Señor Conca, gracias por venir a esta comisión, por habernos aportado todo su conocimiento y la actualidad de las EPSAR.
Y, sin más, le despido de la comisión y ya damos… -¿está ya el siguiente compareciente?
- y damos la entrada al siguiente compareciente.
Muchas gracias.

Compareixença del cap de l'Àrea de Competitivitat Turística - Turisme Comunitat Valenciana (Secretaria Autonòmica de Turisme), senyor José Luis Wagner Salazar

La senyora presidenta:

Señorías, retomamos la comisión con la comparecencia de don José Luis Wagner Salazar, jefe de Área de Competitividad Turística.

Señor Wagner -espero estar diciendo bien su apellido-, como ya le habrán indicado (veus)… No, no.
(Veus) Está, hay uno de cada grupo.
(Veus) Lo he comprobado, lo he comprobado.
Compromís es el único que faltaba.
Vale, pues, suspendemos un segundo.

Gracias.
(Pausa)

Como les decía, señorías, retomamos la comisión con la comparecencia de don José Luis Wagner Salazar.

Le decía, señor Wagner, que tiene usted ahora…, dispone de ocho minutos para su intervención.
Luego, intervendrán los grupos políticos, por un tiempo de dos minutos.
Y, a continuación, cerrará usted este turno de intervención, con doce minutos, para realizar las contestaciones o las consideraciones que usted tenga a bien.

Así que, sin más, le doy la palabra por ocho minutos.

Cuando quiera, señor.

El senyor cap de l'Àrea de Competitivitat Turística:

Bon dia, presidenta.

Resta de components de la comissió, gràcies per la invitació.
Disculpar la presència del secretari autonòmic de turisme, Francesc Colomer.

Donar les gràcies de nou per l'oportunitat d'exposar les activitats que du a terme Turisme Comunitat Valenciana, en benefici de les platges de la Comunitat Valenciana.

Si em permeten, vaig a fer la meua intervenció en castellà.
Soc nascut a Madrid.
He aprés a parlar i entenc el valencià, però me sent més còmode, per a fer l'explicació més precisa, en castellà.
(Veus)

La intervención la voy a estructurar en cinco apartados.
Primero, las playas como recurso turístico, para contextualizarlo.
La dotación de elementos que Turisme Comunitat Valenciana y la Generalitat, a través de Turisme Comunitat Valenciana, coloca en las playas para darles ese atractivo turístico, esos atributos de calidad y excelencia a las playas.
¿Eso en qué consiste, esos atributos, y cómo se trasladan al mercado turístico?
La reacción que tuvimos que llevar a cabo, por causas sobrevenidas, por la borrasca Gloria del año 2020, de enero del 2020 y medidas que estamos afrontando para minimizar, en la medida de lo posible, los efectos de esos temporales.

El artículo 24 de la Ley de turismo, ocio y hospitalidad, la Ley 15/2018, establece que cualquier bien, valor, elemento, manifestación, tanto material como inmaterial, expresivo de la realidad geográfica natural, cultural, deportiva, histórica, social, económica de la Comunidad Valenciana que pueda generar o incrementar, de manera directa o indirecta, flujos turísticos es un recurso, un recurso turístico.
Además, añade que tendrán tal consideración los recursos turísticos de primer orden y, como tal, de primer orden, aquellos que, de manera aislada o conjuntamente, tengan la capacidad de, por sí mismos, generar flujos y corrientes relevantes de turismo que fortalezcan la imagen de la marca turística de la Comunidad Valenciana -entre estos, obviamente, están las playas.

En el año 2019, último año prepandémico, recibimos 28 millones de turistas, entre nacionales, residentes también en la Comunidad Valenciana, e internacionales; de ellos, los internacionales, 9,5 millones.
Generaron 180 millones de pernoctaciones en aquel año, hicieron un gasto en destino de 13.
400 millones de euros y la contribución del turismo a la economía y al empleo se cifró entonces en el 15,5 % del PIB y el 15,9 % del empleo.
En estos datos, en estos indicadores de evolución turística, gran, gran, gran importancia, muchísima, tiene la temporada estival y, por tanto, el recurso asociado a ella principal, que son las playas.

Por ello, no es de extrañar que uno de los fines y funciones principales de Turisme Comunitat Valenciana, que es la entidad de derecho público adscrita a la Presidencia de la Generalitat y que forma parte del sector público, instrumental y administrativo de la misma Generalitat, tenga, entre sus funciones, la implementación de la política turística del Consell, también en materia de playas, y su valoración turística.

Para ello, desde el servicio de infraestructuras turísticas del área de competitividad, se facilita, se suministra el material necesario a los municipios de todo el litoral para que, de alguna manera, pongan en valor sus playas en medidas de garantía, de seguridad, prestación de servicios (sona una alarma)…

La senyora presidenta:

Ahora sí que es la sirena.

A ver, no, no pasa… Es que les he comentado al inicio que iba a haber un simulacro de emergencia.
Así es que, si les parece, suspendemos mientras el silbato este nos deje.
(Se sent una veu que diu: «Es un simulacro») Es un simulacro, es un simulacro.
(Veus) Es un simulacro.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

La senyora presidenta:

Bueno, pasado ya este momento de simulacro, con éxito esperemos que haya sido, ya que estamos todos aquí tranquilamente, continuamos con la comparecencia al señor Wagner.

Le pido disculpas, pero ya sabe usted perfectamente que el tema de los riesgos laborales y de la prevención, en una comisión que estamos como de prevención de otro tipo de riesgos, pero, bueno, tiene que ser así.

Continúe cuando quiera.

Gracias.

Cuando quiera.

El senyor cap de l'Àrea de Competitivitat Turística:

Les decía que la dotación de elementos para la puesta en valor de las playas y la labor llevada a cabo durante años, conduce a que tengamos noventa estaciones de bombeo utilizando agua tratada de mar que da servicio a dos mil lavapiés, cerca de cuarenta y cinco mil metros lineales de pasarelas en distinto ancho, para facilitar la accesibilidad de todo tipo de personas hasta la orilla, cerca de seis mil cien papeleras de todo tipo, también grupos de papeleras de recogida selectiva, setecientos de ellos, y seiscientas áreas deportivas saludables, así como casi doscientas lúdicas e infantiles, dotadas de elementos para hacer atractivas las playas todo el año.

Ahora bien, como es lógico, esto hay que mantenerlo y el mantenimiento constante que requiere, como ahora detallaré, sufre de una dificultad añadida, cuando hay defectos más que evidentes de cambio climático en nuestro litoral.
Eso nos lleva a todos -y me permito la licencia de decirles a legisladores, administraciones en diferente jerarquía, a los diferentes departamentos involucrados en la competencia y en la gestión del litoral, analistas, científicos, expertos, también a los usuarios en su concienciación ecológica y de economía circular en torno al turismo- a ser eficientes, eficaces y proactivos.

Las playas de la Comunidad Valenciana tienen atributos reconocidos por la demanda turística.
Hay una bandera, llamada Qualitur, que entregamos hace años, que este año se entregará a cerca de doscientas playas porque tienen atributos de gestión de calidad, gestión sostenible, en una escala va hasta la excelencia y van haciendo su marcha.
Para ello, necesitan equipamientos y necesitan mantenerlos y necesitan que el tiempo, la climatología, también les respete.

¿Qué efectos devastadores causó la borrasca Gloria, en 2020, sobre ese tipo de equipamientos que Turisme Comunitat Valenciana dota a las playas?
Bueno, pues, es sabido los efectos de gran medida que han causado, tanto en la parte vinculada a titularidades públicas y privadas, al propio frente marítimo, a los paseos marítimos.
Pero esos daños, al fin y al cabo, sobre la infraestructura turística conllevó a casi una apuesta…, a hacer un reseteado de la dotación existente.
Tuvimos un sinfín de municipios que se vieron afectados, prácticamente la totalidad.
Fue algo inaudito en los últimos años (inintel·ligible) … anteriores a ese momento.
Entonces, las infraestructuras ni estaban preparadas ni posiblemente lo estén nunca a episodios tan complejos, tan inesperados y de tal calado.

La reacción nuestra, en un primer momento, fue pasar una valoración de daños a los municipios, con una estimación directa por nuestra parte, para confrontar con su propia información, a nivel también gráfico, el calado de ese tipo de daños.

Dado que el 24 de enero del año 2020 el Pleno del Consell aprobó el acuerdo de inicio de actuaciones y evaluación de daños, acuerdo al que Turisme se acogió con fecha 29, es decir, cinco días después de acabar aquel episodio, solicitamos ya presupuesto a empresas especializadas para la elaboración de memorias valoradas.
Esos presupuestos conllevaron, finalmente, su rendición de cuentas a la comisión de postemergencias, que nos aprobó el presupuesto a invertir o la valoración económica a invertir, que comenzó con una segunda fase de ejecución de actuaciones.
Se iniciaron el 1 de abril de ese año.
Con una encomienda a Tragsa, medio propio para las comunidades autónomas, y utilizando esa vía de emergencia -la situación lo requería- se llevarán a cabo sustituciones de centenares de metros de canalización de lavapiés, reparación de pozos, de captación de agua para esos suministros de lavapiés, reparación de estaciones de bombeo, recolocación y suministro de nuevas pasarelas, actuaciones sobre infraestructuras lúdicas y deportivas.
21 municipios de la provincia de Alicante tuvieron que ser atendidos, 17 de la de Castellón, 13 de la de Valencia.

En una tercera fase, ya arrancamos con todo eso en ejecución, otro tipo de actuaciones complementarias, como fue el suministro de pasarelas adicionales a las que comentaba de la borrasca Gloria, dado que, además de lo que ocurría en ese momento, en el año 2020, como todos sabemos y tristemente recordamos, explotó la covid a nivel ya nacional e internacional y, por tanto, las pasarelas se convirtieron en un elemento básico para gestionar los flujos de salida y entrada a las playas.
Entonces, nos encontrábamos con un verano, que posiblemente recuperaríamos la actividad turística y hubo que dotar de más suministro de todo tipo, de pasarelas con diferente ancho, para garantizar flujos con seguridad.

¿Qué medidas para minimizar los efectos estamos llevando a cabo?
Pues, vista la reiteración en el tiempo que tiene ese tipo de episodios, de adversidades climáticas, que afectan nuestras playas y como medida para intentar minimizar, en la medida de lo posible, los efectos que los temporales tienen en las dotaciones que Turisme Comunitat Valenciana tiene en las playas del litoral, se tramitó y adjudicó en el año 2021 un contrato de servicios de mantenimiento, correctivo y preventivo -y subrayo la de preventivo, en la medida de lo posible, porque consideramos que es fundamental prever lo que pueda ocurrir, en la medida en que el mantenimiento es fundamental para mantener la calidad del servicio-, reparación de elementos sanitarios, de bienestar, lúdicos, deportivos, temas de información, paneles.
12 lotes, repartidos en todo el litoral y atendiendo a todos los municipios.

La valoración hasta el momento que hacemos es que dicha contratación ha ayudado a poder reparar, con cierta rapidez, los daños acaecidos en los temporales también del año 2021, que también los ha habido, hasta cinco o seis de diferente intensidad.
Y también está preparado para aquellos que no tienen lugar solamente en temporada de otoño, también previos al verano, en abril, por ejemplo, o en septiembre.

Las consecuencias sobrevenidas de estos episodios reflejan con claridad la costosa y compleja labor de reconstrucción y reparación posterior, situación que nos repercute claramente en el producto de sol y playa, que es nuestro principal producto turístico, a demanda nacional e internacional.
Por tanto, aquí la labor de todos consideramos que es fundamental.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muchísimas gracias, señor Wagner.

A continuación, por parte de los grupos parlamentarios, dispondrán de dos minutos.
El primero de los turnos, el de la señora Estefania Blanes, por parte de Unides Podem.

Cuando quiera, señoría.

La senyora Blanes León:

Gràcies, presidenta.

I, bé, moltíssimes gràcies, senyor Wagner.

Dir-li que té vosté un molt correcte valencià, pel poc que l'hem pogut escoltar, i jo crec que és d'agrair que un forà que puga aprendre la nostra llengua.

Vosté parlava del tema de les platges i jo crec que la qualitat de les nostres platges és indiscutible, però, evidentment, de vegades es veu afectada i no sempre en el millor moment, pel tema de la meteorologia.

Vosté ho ha dit i jo li volia precisament parla sobre açò.
No sempre i no estan localitzades a la tardor, que ens podria donar un marge més ampli per a poder actuar de cara a la temporada alta d'estiu, sinó que les estem veient, no?
, les pluges que estan venint en primavera, etcètera.

I després també, quan parla del tema de totes les afeccions que hi ha en el tema de les instal·lacions que vostés han de reparar en la màxima celeritat possible.
Però també és cert que ací han vingut altres ponents que ens han estat parlant de com mitigar els efectes sobre les platges, també sobre la zona d'arena, i ens han plantejat algunes iniciatives que nosaltres entenem que poden ser interessants, com puga ser el tema de la utilització de les algues que la mar trau per tal de protegir les zones de dunes, el tema de posar eixes xarxes de canyes que puguen retindre l'arena, etcètera, etcètera.

I també quan les tempestes arriben en un moment determinat, com puga ser abans de l'estiu, en què està la migració de les aus, que no pot actuar-se de la manera que entenc que des de la vessant turística els agradaria que fóra.
Doncs m'agradaria un poc si poguera incidir un poc sobre açò.
Quines com veuen vostés que es podria o es deuria actuar sempre tenint en compte la protecció d'una font fonamental econòmica, com és el turisme per al País Valencià, però també entenent i protegint tot el que siga possible en totes les mesures necessàries per tal de protegir precisament eixe valor que té la nostra costa, perquè si acabem desprotegint-les al final perdrà el valor i l'atractiu que això comporta.

Res més.
Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Blanes.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Vox, tiene la palabra el ilustre diputado Miguel Pascual.
Cuando quiera.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor Wagner, muchas gracias por su comparecencia hoy aquí en esta comisión especial de estudio.

Quería empezar mi intervención comentando también lo que la anterior compañera ha comentado, que al final lo que hay que proteger son las playas y esa fuente de recursos y de atracción turística como son nuestras costas, nuestras playas.
Porque usted lo ha comentado, ha comentado la adecuación, el mantenimiento de todas éstas.

Pero no sé si sabe que ahí se aprobó unos informes, unos estudios, que incluían propuestas por parte del ministerio, entonces de Medio Ambiente, en 2015, para unas propuestas de mejora en las playas con problemas erosivos, considerando los efectos del cambio climático.
Era una estrategia de actuación, había dos, que era uno por la costa sur de Valencia, que iba desde el puerto de València hasta el puerto de Dénia, y por la parte de Castellón, entre el puerto de Castellón y el puerto de Sagunto.

Entonces, quería preguntarle si ustedes, desde Turismo, desde Presidencia, de la cual ustedes dependen o del Consell, pues han exigido o han solicitado la ejecución de estas actuaciones previstas en las estrategias del ministerio, al fin y al cabo para proteger y para evitar las erosiones de nuestras playas, que, como le he comentado antes y usted muy bien ha reconocido, son una fuente vital de recursos económicos para la Comunidad Valenciana y un atractivo fantástico.

Entonces, y aprovechando ya, por finalizar, aprovechando aquí que tenemos al jefe de área de competitividad turística en la Comunidad Valenciana, quería hacerle la pregunta del millón, la tasa turística.
¿Qué opina usted al respecto de la implantación de esta tasa turística?
¿Cree usted que mejora en algo la competitividad de nuestras playas, del turismo en la Comunidad Valenciana?

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Pascual.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Ciudadanos, tienen la palabra la ilustre diputada María Aquiles.
Cuando quiera, señoría.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidenta.

Señor Wagner, gracias por su intervención.

Como usted bien ha dicho, los episodios meteorológicos que recientemente hemos visto que nos han afectado al sector turístico, es decir, hemos tenido que desviar vuelos, cancelar trenes, cerrar puertos, ha afectado prácticamente, como usted ha dicho, a todo el litoral de la Comunidad Valenciana, nos hemos encontrado con playas sin arena y casi sin playa, que las hemos perdido y ha tenido que hacer una labor de reconstrucción, después de dos años sin fiestas, en plenas Fallas y la Semana Santa nos han tocado pasadas por agua.
En fin, entendemos que es un sector que de verdad ha sufrido, además de la pandemia, ha sufrido yo creo que todo lo insufrible estos años.

De hecho, éste último temporal de Semana Santa yo leía noticias de que se llevaba al 15 % de reservas en hoteles y restaurantes.
Entonces, la patronal yo creo que estaba bastante complicada.
Y yo pregunto: ¿hay alguna estrategia?
Usted ha hablado de que, y todos sabemos, o al menos esta comisión, que los fenómenos atmosféricos adversos por el cambio climático parece que los vamos a vivir, por desgracia, de manera recurrente, y en nuestra comunidad parece que nos va a tocar bastante.
Entonces preguntó: ¿hay una estrategia turística específica para intentar prever?
Porque usted ha hablado de actividades preventivas, pero sí que es verdad que creo que no le ha dado mucho tiempo a explicar exactamente en qué consiste.
Si pudiera un poco explicar más en qué pueden consistir esas actividades preventivas que tienen desde su área preparadas.

Yo quería hablarle también, desde mi grupo, desde Ciudadanos, dimos la idea del bono turístico, se implantó, creemos que ha funcionado muy bien, pero se necesita hacer también una valoración, y de hecho ustedes han dicho que se va a seguir manteniendo como manera de ayudar a este sector, y de verdad lo reconozco, creo que es muy buena idea porque lo necesitan.
Pero si me pudiera hacer una valoración.

Y yo, como mi compañero, sé que es una comisión de temporales, pero es que precisamente al ser de temporales lo hemos llamado usted, de turismo, porque es un sector súper afectado.
Entonces, con ese sector tan afectado y castigado, qué cree usted que pueda costar la implantación de la tasa turística en este sector.

Gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Quiles.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Compromís, tiene la palabra la ilustre diputada Belén Bachero.
Cuando quiera, señoría.

La senyora Bachero Traver:

Gràcies, presidenta.

Moltes gràcies, senyor Wagner, per la seua compareixença.

I bé, vosté ha parlat al final del que és la reparació dels danys en el moment de l'emergència, i estem parlant de curt termini.

Ha parlat d'un contracte nou que s'ha fet per a subministrament de manteniment i, sobretot, amb vistes preventives per a l'any 2021.
Si podia explicar un poc com ha funcionat en els temporals que ja ha agafat de 2021.

Després, entenc també que este contracte és per a poder reaccionar més ràpidament, però també a curt termini.
Si han pensat alguna solució més a llarg termini, perquè no sé si ha pogut vore vosté el visor que té la pròpia Generalitat valenciana per a poder vore els diversos escenaris i impactes front l'emergència climàtica que, en els millors dels escenaris, no?
, doncs és prou preocupant com queden algunes platges d'alguns municipis de la Comunitat Valenciana, pràcticament desapareixen.
Per tant, no sé si, tenint en compte el gran pes que té en el turisme aquestes platges, i en eixos municipis, doncs, evidentment, es pràcticament tot, si s'ha pensat algunes solucions o si s'ha pogut mediar per tractar de donar solució a aquest problema.

En esta comissió s'ha parlat molt de fer espigons de naturalització d'espais, de les causes que poden produir o incrementar a voltes quan ve un fort temporal i de com anar mitigant tot açò.
Però també si, en cas d'anar a eixe escenari, que ja li dic que és ficar-nos en el millor dels escenaris, igual podria passar si també s'està plantejant Turisme una diversificació de l'oferta, perquè pareix que tenim tots els ous ficats a la mateixa cistella.

Després, projectes de regeneració de la costa a llarg termini, que s'està parlant també ara molt en renaturalització de certs espais, zones dunars, si també pensa que això és compatible igualment en el turisme que tenim o s'ha de canviar un poc el model.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Bachero.

A continuación, por parte de Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra el ilustre diputado Alfredo Castelló.
Cuando quiera, señoría.

El senyor Castelló Sáez:

Gracias, presidenta.

Gracias por la comparecencia, señor Wagner.

Nosotros queríamos comentarle, en primer lugar, que lógicamente lo que usted ha dicho es que el modelo de sol y playa se encuentra afectado por estas cuestiones que tratamos en la comisión.
La cuestión o la reflexión era: ¿qué le parece que la mayor parte de los costes lo soporten los ayuntamientos?
¿No cree que los alcaldes se encuentran demasiado solos, y los ayuntamientos, y abandonados en algunos casos en el tema esté y que al final, con una pequeña ayuda de ustedes, son ellos los que se tienen que sacar las castañas del fuego?
Porque ¿no cree que la tardanza en la reparación de las playas por parte de Costas, de la que se nos quejan constantemente y que vemos todos los días en las noticias, afecta a la competitividad de su sector con otras comunidades que no tienen este problema y con otros países que no tienen este problema?

Por otro lado, como sabemos que usted ha venido, y no ha venido el secretario autonómico para no tener que decir nada de la tasa turística, y nosotros ve que somos cabezones en el tema éste, ¿cómo ve usted que se aplique una tasa turística?
¿Cree que eso significaría una mejora de la competitividad de ese municipio?
¿O cree usted que con mayor presupuesto de la Generalitat para destinar al turismo, mayores transferencias a los ayuntamientos para destinar al turismo, la cosa funcionaría mejor en su área y seríamos cada vez más competitivos?

Y, por otro lado, ¿cómo afecta a la competitividad de la Comunidad Valenciana en el tema turístico que cada vez por Costas se pongan más duras las condiciones para abrir negocios en las zonas de playa y para realizar más actividades turísticas en zona de playa?

Gracias, presidenta.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Castelló.

A continuación, por parte Grupo Parlamentario Socialista, tiene la palabra el diputado Francisco Gil.
Cuando quiera, señoría.

El senyor Gil García:

Gracias, señora presidenta.

Y gracias, señor Wagner, por su presencia y su exposición inicial.

Yo quisiera poner en contexto cuál es la situación actual en el tema de las playas poniendo como referencia esas banderas azules que se repartieron hace aproximadamente un mes y que este año le han correspondido a la Comunidad Valenciana 139 banderas -dos más que el año anterior-, de un total estatal, de un total nacional de 621.
Es decir, el 22 % de todas las banderas azules del estado español le corresponden a la Comunidad Valenciana, cuando tenemos apenas el 6 % de costas.
Por tanto, entiendo que en densidad en banderas azules creo que tenemos el récord nacional.
Por tanto, en ese sentido, enhorabuena por la parte que les toca.

En segundo lugar, estuve mirando hace tiempo cuáles eran los criterios para la concesión de estas banderas azules y vi que hay toda una serie de elementos que son imperativos, como información sobre la calidad de las aguas, de los espacios naturales, información sobre programas de Bandera azul y demás.

Y luego me llama la atención sobre todo las medidas de control del estado ambiental de las praderas marinas, que también es imperativo.
Por tanto, es una información que para nuestro grupo es relevante.
Ahí se comenta que las algas marinas y demás restos de vegetación de playa constituyen un componente natural y la presencia de estas praderas reducen con fuerza, reducen la fuerza de las olas y evitan la pérdida de arena, resultando de gran ayuda para la dinámica sedimentaria de las playas y, por tanto, de las dunas.

Al respecto le querría preguntar: ¿qué opinión le merece la utilización, como ya se ha hecho también de alguna manera referencia, a la utilización precisamente de ese bien natural para mitigar los efectos de los temporales?

Y ya, por último, sin que venga a cuento, ¿qué opina sobre una hipotética prospección petrolífera en el Alto Mijares?

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Gil.

A continuación, señor Wagner, como ya le he comentado anteriormente, dispone usted de doce minutos para realizar la última intervención y cerrar con éxito esta comparecencia.
Cuando quiera, tiene la palabra.

El senyor cap de l'Àrea de Competitivitat Turística:

Gracias de nuevo.
Voy a intentar seguir el orden de las intervenciones.

Con respecto a lo que decía la diputada de más ejemplos de medidas de prevención, administración de riesgos, nosotros hemos actuado dentro de nuestro margen de maniobra competencial, que es la propia contratación pública de servicios que vayan más allá de actuar en la corrección de las cosas, sino que hagan una labor preventiva proactiva.
Hemos pasado de unas contrataciones que tienen una serie de lotes no cohesionados, con diferentes licitadores, a conseguir, fruto de una labor administrativa, creo que bastante ardua, que la Abogacía nos aprobara una licitación única para dar homogeneidad a todo el territorio, a toda la costa y con diferentes lotes, eso sí, la ley de contratos oteando hasta donde toque, un único expediente que nos ha permitido tener una cierta estandarización a la hora de llevar a cabo el mantenimiento preventivo y correctivo.

Es cierto, como han dicho todos ustedes, que los temporales fuera de temporada, por decirlo así, fuera de otoño, son catastróficos, tanto si son en pleno invierno como cuando son de otro tipo de aires que generan una retirada de tierra, de arena, de la propia playa, como cuando la aportan en demasía en otro momento del año; y aquellos que tienen lugar en los meses de marzo o abril, ya veremos incluso en mayo con el tiempo, ocurren en poco margen de poder tener la primera prueba de temporada de baño, que es la Semana Santa y, sobre todo, el verano a la vuelta a la esquina.

¿Dónde están las áreas de mejora en cuanto a minimizar y prevenir?
Pues entendemos que es fruto de la investigación, la innovación, la aplicación de tecnología aplicada a las playas, desde el ámbito de todas las administraciones que intervienen.
La Secretaria de Estado de Turismo tiene en marcha un programa con fondos europeos de un plan de sostenibilidad turística en destinos, la primera convocatoria de 2011 ha permitido tener un plan autonómico, les llaman territoriales desde Madrid a los planes autonómicos, que engloba a once destinos, muchos de ellos de litoral, donde la gran mayoría ya han incorporado medidas para actuar sobre sus playas.

Tenemos en marcha toda una red de destinos turísticos inteligentes donde el programa piloto en playas inteligentes conlleva eso, no solo piensa en la satisfacción del turista, que desde luego hace falta, sino piensa también en cómo salvaguardar, en el poquito margen a veces que tenemos en turismo, ese bien, ese bien con un uso responsable a todos los niveles y con las diferentes tipologías de playa, que conlleva un uso muy diferente en unas y otras.

O sea, en ese ámbito de la cooperación, la investigación, la innovación, es donde creo que nos queda un margen de mejora desde turismo de actuación directa en nuestra propia competencia, porque todo el resto de administraciones tiene también una labor muy importante.
De alguna manera, y que nos entienda mal, somos la guinda del pastel de la playa, colocamos los equipamientos sobre la arena y tienen que estar puestos y tienen que permanecer.

También estamos intentando retranquear las estaciones de bombeo de playas hacia el interior, hacia los paseos marítimos para, si esa experiencia piloto funciona, no tener en primera línea aquello que se ve más afectado.
O sea, en ese ámbito estamos intentando colaborar a que el usuario, el residente, tengo unas playas que merece y las mantengamos en el tiempo.

Con respecto a lo que me decían, desde el Grupo Parlamentario Vox, a ver, ¿se tienen que ver afectadas las playas?
Lógicamente, la actividad económica está ahí.
El turismo de sol y playa es un turismo pionero en muchas partes del mundo, en el Mediterráneo lo es, en el estado español lo es, en la Comunidad Valenciana lo es, pero tenemos una gama de productos mucho mayores que eso.
Nuestro eslogan de promoción turística ya hace años no es «todo bajo el sol», como lo fue en su momento y nadie lo critica, lo fue porque lo fue; es «un Mediterráneo vivo y seguro», un Mediterráneo vivo en todos los aspectos, un Mediterráneo de interior, a setenta kilómetros de la costa, vivo todo el año en la medida en que las empresas consigan mantenerse y el producto sea atractivo para el conjunto de los diferentes segmentos de demanda que hacen uso de él.

¿Hemos pedido al ministerio que ponga en marcha esos planes (inintel·ligible) …?
Sí, desde la óptica turística, desde donde tenemos la competencia para poder pedir determinadas cosas.
El resto de departamentos de la Generalitat, con sus competencias propias en otras materias, han hecho la parte que les toca.
Nosotros hemos pedido que no se olviden del turismo, que no cataloguen al turismo como un turismo vacacional contemplativo, solamente en dos meses al año, ni es lo que tenemos ni lo que pretendemos.
Pretendemos unas playas vivas todo el año, que sean un espacio de paseo, no hay por qué ir a bañarse en marzo, no está la temperatura, pero son unas playas estupendas cuando no las maltratan los temporales.

En ese ámbito, sí hemos alegaciones para intentar que las recojan en esas estrategias y las implementen, teniendo en cuenta el multiproducto, también vinculado a la playa, que ofrecemos: un turismo activo, vinculado a destinos culturales en la fachada mediterránea, en el propio mar.
Ciudades como Benidorm no son solamente sol y playa ni, por supuesto, la ciudad de Valencia ni Sagunto ni muchas otras.
Y todo eso lo hemos intentado volcar sobre las propuestas de alegaciones, consideraciones en esa fase.

Con respecto a lo que me… Responderé a la tasa, lo que pueda y deba, entenderán que mi posición es de empleado público, conjuntamente al final.

Con respecto a lo que me decían desde Compromís, bueno, sí que es cierto que tenemos ahí un funcionamiento de un contrato que se ha hecho mejor durante los años y que tiene encomiendas de gestión a medios propios personificados que nos permiten actuar, pero hay que ir más allá del mantenimiento.
Hay que ir, como antes comentaba, a una mejor adecuación, preparación del equipamiento, el equipamiento del propio sustrato, el equipamiento que son los paseos marítimos, cuando toca, o las playas, dunares o no.

¿Qué solución puede tener esto al cambio climático?
Pues, intentar mitigar.
Nosotros tenemos una estrategia que intentamos llegar a la turista.
De hecho, los premios Turisme también recogen al turista responsable.
Es decir, ustedes que vienen…, nosotros mismos que viajamos por la Comunidad Valenciana tenemos que dar ejemplo de que parte del cambio climático, gran parte del cambio climático, lo tiene el propio ciudadano, también las industrias, los sectores productivos; pero los ciudadanos también, cada cosa que hacemos suma algo al granero del cambio climático y, por tanto, pues, el que viene lo tiene que saber, que su comportamiento aquí se espera que sea adecuado el territorio y el que le recibe, pues, recibir al turista en esa clave.

Cuando me comentaban, desde Ciudadanos, la diputada, la estrategia de turismo preventiva.
Pues, un poco lo he comentado antes.
Se tiene que basar, tiene que ser así, en fomentar la innovación, la tecnología, la investigación aplicada también a las playas.
Entonces, ahí estamos colaborando, desde Invat·tur, el centro que tenemos de innovación en el sector turístico, tiene su sede en Benidorm, que irradia a toda la Comunidad Valenciana, con otros departamentos, con la conselleria competente en temas de investigación, universidades, para que lo que otros investigan sea aplicable, si se puede, al sector turístico.
Igual que aplicamos el internet de las cosas a las cosas para sacar datos informativos que nos permitan deducir comportamientos de demanda, pues, hay que aplicar lo que experimentan otros en otros ámbitos, como una pasarela, como un lavapiés, como un área deportiva, para que en estas playas que se van a ver sometidas, lógicamente, a la subida del nivel del mar posiblemente con el tiempo, sean más resistentes, más resilientes, un término que utilizamos mucho ahora y que debemos no olvidar.

Con respecto al bono, hago un inciso, que me lo he preguntado usted.
La valoración es muy positiva por parte nuestra.
Ha salido como una estrategia en el año 2020, finales del 2020 y todo el 2021, para mostrar al residente en la Comunidad Valenciana lo que es la Comunidad Valenciana en turismo.
Obligado, sí, porque estamos perimetrados o estuvimos perimetrados, las ciudades estuvieron perimetradas y ahí el bono no pudo atender a esas personas que querían viajar.
Pero, fuera del perimetraje urbano, perimetraje autonómico, sí fue la gran posibilidad de redescubrir la Comunidad Valenciana, obligados, porque no podíamos demanda internacional ni apenas nacional, para poder descubrir la Comunidad Valenciana.
Y vino con esa finalidad.

¿Se va a quedar?
Habrá que reorientarlo y es una cuestión que está ahora internamente en reflexión en Turisme Comunitat Valenciana, no solo en cuanto al instrumento jurídico -que, como saben, son decretos del Consell, de actos singulares, de situaciones sobrevenidas, que tienen que ver con un covid que ha afectado y afecta todavía mucho en la economía turística-, pero también porque hay que darle seguramente una vuelta y que sea una estrategia de fomento de la demanda desde la demanda.
Las administraciones públicas, generalmente, hacemos incentivos al turismo desde la oferta.
Y hace falta cualificar la oferta, su personal, adecuar instalaciones, servicios, productos, pero también la demanda tiene que dirigirse a aquello que queremos que valoren, que entiendan, que comprendan, que estimen más.
Por tanto, el bono viaje, posiblemente, lo decidirán los responsables políticos en la materia, yo soy responsable de su gestión, debería venir para quedarse y dirigir la demanda a su satisfacción.
El turismo es un derecho, lo dice el código ético mundial en turismo, lo dice el código ético del turismo valenciano, y no tiene derecho a todo el mundo, las rentas de las personas no permiten viajar a muchas, eso está ahí.
Entonces, intentar luchar por ese derecho y que se ejerza, en la medida en que es libre elección, en la Comunidad Valenciana con garantía y satisfacción.
Y el bono es un instrumento pensamos que muy bueno.

Con respecto a lo que me comentaba usted, ¿no?
, del Partido Popular.
Ahí yo lo que le puedo decir, con respecto a los costes de mantenimiento que tienen los ayuntamientos, es que no son pocos.
Como bien sabe, son muy cuantiosos.
Mucho material de las playas no es de Turisme Comunitat Valenciana, también es de los municipios, hay un mix entre ambas administraciones, local y autonómica, a la hora de dotar de equipamientos y dotaciones a las propias playas.
Me consta que el Consell, cuando adopta los acuerdos de emergencia, luego, abre línea de subvención, donde los ayuntamientos presentan, a la dirección general competente en esta materia de emergencias, aquellos daños valorados y, luego, tienen su ritmo y su ciclo de gestión de abono de esos gastos.

Nosotros, desde turismo, no tenemos esa competencia, actuamos sobre nuestro propio equipamiento.
Pero también es cierto que el fondo de cooperación turística, que es incondicionado, que vino con la ley de turismo, que se ha desarrollado con el decreto del municipio turístico, que desde el año 2020 está en marcha y que este año, con seis millones más, pone a disposición de las entidades locales, de manera incondicionada para también lo que necesiten en esa materia, catorce millones de euros en los últimos dos años y medio.
O sea, creo que es un pequeño grano, seguramente en el granero de la necesidad, pero aporta lo que se puede.

Y, luego, tenemos líneas nominativas, cuando ha hecho falta, por promoción, pero también en concurrencia de inversión, que sufragamos la compra por los municipios de equipamiento para playas.
Hasta el año 2020…, también hasta el año 2020 se han tenido esas líneas en marcha.
En el año 2021 y en lo que llevamos de arranque el 2022 hemos primado la covid, como era lógico.
Pero las líneas de concurrencia que tenemos de gasto corriente sí han permitido meter gastos a los ayuntamientos de mantenimiento y también de servicios, de servicios de socorristas, de información en las playas.
Es una parte del gasto que les podemos, de alguna manera, repercutir en que no vaya a su arca municipal, que les ayude económicamente.

Cierto es que las banderas azules son un estandarte de calidad, de calidad ambiental, porque su origen es así.
Creo que la Comunidad Valenciana y sus ciudadanos deben sentirse orgullosos de que tengan un número, un buen número de banderas azules en sus playas, a pesar de todas estas dificultades que todos los años encontramos.
No son solo el referente turístico, porque es verdad que tienen ese tipo de componente muy útil, muy necesario y valora la calidad del agua, la dotación en los servicios, el fondo marino, como lo mantienes, como lo cuidas para que prevenga ese tipo de temporales tan recurrente y tan calamitosos.
Pero, además de eso, nosotros, ya hace años, con el programa de calidad, el programa Qualitur, estamos promoviendo la obtención de distinciones, de tipo certificados de gestión de calidad, la marca Q, de calidad turística -que habrán escuchado-.
Y la Comunidad Valenciana, en su momento, puso encima de la mesa su saber turístico para que la norma de calidad representará a estas playas también, no a las del Cantábrico solo, no a las atlánticas, sino también a las mediterráneas.
Tenemos muchas playas con la marca de calidad turística que requieren de inversiones de todos para poder mantenerlas.
Tenemos bastantes con certificaciones ISO 14831, Reglamento EMAS europeo, también certificadas algunas ya en accesibilidad global, que creo que es algo fundamental.
Creo que son escaparates donde mirar la realidad de un recurso que, si se gestiona bien y la meteorología también te respeta algo, lo puedes gestionar de manera adecuada, dentro de las circunstancias.

Por último, con respecto a la tasa, como comprenderán, no me compete opinar sobre eso, al no representar a ningún responsable turístico.
Solo les digo que la Comunidad Valenciana es competitiva, con y sin tasa, eso seguro, lo dice el mercado y lo dice el sector y es así.

Gracias.

La senyora presidenta:

Muchísimas gracias, señor Wagner, por su comparecencia hoy en esta comisión.

Simplemente recordarles que ya en la sesión anterior ya les comuniqué a sus señorías el cambio de comparecencia, que vendría el señor Wagner, que lo ha hecho estupendamente en la comisión, permítame que le diga, porque siempre es una maravilla contar con personal técnico que viene también aquí a contarnos un poco, desde la otra perspectiva, no solamente desde la perspectiva política, que es la que más manejamos aquí.
Pero decirles que el señor Francesc Colomer ya había comunicado…, ya se había comunicado el cambio, que en lugar del señor Francesc Colomer, que estaba convocado, vendría, en este caso, el jefe de área y que, además, el señor Colomer, como todos ustedes sabrán, está en la delegación institucional en Portugal, con el presidente de la Generalitat, precisamente, me imagino, que adelantando muchas cosas en temas de turismo.

Señorías, despedimos con esto al señor Wagner, dándole las gracias.
Y suspendemos un minutito para hacer un cambio de presidencia y recibir al siguiente compareciente.

Gracias.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

(Ocupa la presidència el vicepresident de la comissió, senyor Juan Ignacio Ponce Guardiola)

Compareixença del director de l'Institut Cartogràfic Valencià de la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat, senyor Xavier Navarro i Garcia

El senyor vicepresident:

Molt bé, senyories, doncs, continuem amb la comissió.

Donem la benvinguda a Xavier Navarro i García, director de l'Institut Cartogràfic Valencià, de la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat.
Benvingut.
(Veus) Bé, confirmat que no necessita mitjans extra.

Bé, senyor Navarro, sap que tindrà huit minuts per a fer una primera intervenció.
Després, parlaran els grups parlamentaris i faran preguntes i observacions.
I tindrà dotze minuts per a intentar contestar-les.

I, sense més, doncs, quan vosté vullga.

El senyor director de l'Institut Cartogràfic Valencià:

Primer de tot, demanar-los disculpes, a ses senyories, perquè esta nit hem tingut en casa un incident i, probablement, la meua desconcentració hui té eixe motiu, que esta nit, doncs, no ha sigut fàcil en casa.
Però, en fi, sense més… Tampoc ha sigut massa greu.
Vull dir, ha sigut una cosa que…, bé, però que és possible que se me note un poc desconcentrat i espere que em disculpen.

Bon dia.
Primerament, dir que és un honor per a mi poder estar hui ací, davant de ses senyories.
I, en segon lloc, i tenint en compte que el seu temps, per la matèria de la qual es tracta, és més important que el meu i que per al seu treball entenc que requerixen d'informació precisa, lluny de les naturals divagacions pròpies que pugam tindre els ponents de cada matèria, he preparat la meua intervenció de la manera que siga el més esquemàtica i el més concreta i precisa que he sigut capaç.

Des del punt de vista de la cartografia i, en general, de la geomàtica, poc es pot dir respecte de les accions a mamprendre relacionades amb les infraestructures, per tal de previndre els riscos derivats dels forts temporals.
Més enllà de la topografia d'obra o determinats treballs topogràfics i de cartografia per a la planificació d'obres o per a la seua execució, poca intervenció hi ha des del camp de la cartografia en l'execució d'actuacions in situ per reduir la vulnerabilitat front a episodis climatològics com la borrasca Gloria.

Pel contrari, el camp de la geomàtica sí que intervé en el treball previ a la determinació de les possibles actuacions per a reduir la vulnerabilitat front a episodis com el que ens ocupa des de dues vessants: en primer lloc, a través de la cartografia bàsica i, en segon lloc, a través de la cartografia temàtica.

Quan parlem de la cartografia bàsica, estem parlant en primer lloc d'identificar i representar en planimetria a una determinada escala tots els elements del territori que siguen visibles a aquesta.
És a dir, l'escala de la cartografia bàsica de la Generalitat és 1:5.
000, el que vol dir que qualsevol element del territori que tinga més d'un metre és representat en vera magnitud, mentres que aquells elements que han de ser representats però són inferiors a un metre es representen mitjançant determinada simbologia.

Això vol dir que a escala 1:5.
000, que és una escala molt gran de representació, tots els cursos fluvials, totes les rambles, tots els barrancs i totes les sèquies, o siga, tots els espais per on pot discórrer l'aigua, són representats en la cartografia.

En segon lloc, parlaríem de la representació altimètrica del territori.
És a dir, la representació gràfica de l'altitud de la superfície terrestre sobre el nivell de la mar o la cota zero.

Per a la qüestió que tractem hui és d'importància clau tant en planimetria com en altimetria l'actualització de la informació.
Perquè una cartografia sense actualitzar perd tot el seu valor, ja que no està complint amb la seua missió, que és representar el territori de la manera més fidel possible.
I per al cas que afecta mantindre actualitzada la cartografia és necessari per tal conéixer de la manera més aproximada possible a la realitat quins són els elements del territori que poden estar més exposats a l'acció dels esdeveniments meteorològics extraordinaris com la borrasca Gloria.

Pel que fa a l'altimetria, el que més ens interessa, en este cas, és l'obtenció d'un model digital del terreny que represente de la manera més fidel possible la superfície del territori.
I això és important per dos motius: en primer lloc, perquè ens permet identificar quines són les zones del territori susceptibles de ser inundades i, en segon lloc, ens permet identificar mitjançant el càlcul de pendents per on discorrerà l'aigua en el seu camí cap al lloc on s'embasse o cap a la mar.

El model digital del terreny s'obté a partir de vols light detection and ranging, coneguts com a LiDAR, que generen una xarxa de punts de coordenades x, y i z que, després de la corresponent classificació, permeten obtindre una superfície matemàtica el més aproximada possible a la realitat.

Actualment disposem d'un model digital del terreny elaborat a partir d'un vol LiDAR d'un punt per metre per a la província de Castelló i d'un punt cada dos metres per a la resta del territori.

De cara al futur està previst l'elaboració d'un nou vol LiDAR de tot el País Valencià d'una densitat de cinc punts per metre… -òbric un incís perquè quan estic parlant d'això d'un per metre vol dir que l'avió, perquè això se fa a través d'un sensor penjat en un avió, conforme va avançant un metre…, quan es tracta d'un punt per metre, conforme va passant un metre llança un làser, que és recorregut…, que retorna a l'avió i és captat, val?
-.
Quan estem parlant d'un punt per metre per a la província de Castelló, vol dir que tota la província de Castelló, des del Sènia fins a la frontera en la província de València, cada metre en x i en y tenim un punt que té coordenades x i y, però també té coordenades z.

Quan estem parlant d'un punt cada dos metres, estem parlant que a la província de València i a la província d'Alacant, en compte d'eixa densitat, en tenim la mitat.
És a dir, cada dos metres tenim que el sensor ha llançat un senyal i l'ha tornat a arreplegar.
És prou precís perquè té una precisió de 15 centímetres en z, en cota.
En x i y se'n va un poc més, el doble, però en z té una precisió de 15 centímetres -i ja m'he perdut-.
I un punt cada dos metres per a la resta del territori.

De cara al futur, està previst l'elaboració d'un vol LiDAR de tot el País Valencià d'una densitat de cinc punts per metre.
És a dir, tota eixa informació que hem dit abans que es perd en eixe punt, a partir de quan tingam eixe vol, tindrem que l'avió el que farà és llançar un senyal, un raig làser cada 20 o 25 centímetres.
Per tant, imaginen-se la quantitat d'informació que podem arreplegar ahí.
En tot el País Valencià, d'una densitat de cinc punts per metre, la qual cosa permetrà generar el model digital del terreny més dens i més precís mai fet del nostre territori.
Ara mateix l'anunci previ de licitació per part de l'Institut Geogràfic Nacional es troba publicat en el Diari Oficial de la Unió Europea.

En el moment en què disposem d'este nou model digital del terreny es podran actualitzar les determinacions i les previsions elaborades prèviament amb models i cartografies anteriors, ja que es podrà precisar molt, com dia abans, les zones susceptibles d'inundació, les zones per les quals discorrerà l'aigua i es podrà combinar tota esta informació amb la informació actualitzada d'infraestructures i béns obtinguda a través de l'actualització de la cartografia 1:5.
000.

Cal dir que tenim tot el…, -òbric un altre parèntesi- que esta cartografia 1:5.
000 la veritat és que és un tresor del qual disposem, i som de les poques comunitats autònomes que en disposen, gràcies que quan es va fundar l'Institut Cartogràfic Valencià fa vint i alguns anys una de les primeres decisions que va emprendre molt encertadament és realitzar una cartografia de tot el territori.
Per tant, tenim una cartografia amb un nivell de detall que poques comunitats autònomes poden gaudir d'ella per a tot el que significa de planificació i de previsió.

Tot això dit, anem a parlar ja del tema de la cartografia temàtica -fins ara estàvem parlant de la cartografia bàsica i ara ja parlem de la cartografia temàtica-, que és la cartografia que mostra variables susceptibles de ser georeferenciades.

Pel que fa el tema que ens ocupa, és clau la informació geològica i geomorfològica per la informació que ens proporciona de com és el sòl.
I per tant, és important el grau de detall de tota la informació d'este tipus de la qual disposem.
Fins ara disposàvem d'una cartografia geològica de tot el nostre territori elaborada per l'Institut Geològic i Miner d'Espanya -ara un organisme inserit dins del CSIC- a una escala 1:50.
000, que és la que ha estat utilitzada fins ara per a previndre cartografia temàtica derivada.

Si abans de la cartografia 1:5.
000 havia dit que se representa tot allò que té un metre, en la cartografia 1:50.
000 se representa tot allò que té, en vera magnitud, com a mínim, deu metres, que és la que ha estat utilitzada…, esta cartografia geològica 1:50.
000, que és la que ha estat utilitzada fins ara per a obtindre cartografia temàtica derivada, com, per exemple, la cartografia que podem consultar de permeabilitat del sòl a escala 1:50.
000, que indica la capacitat d'infiltració de l'aigua en funció de les característiques litològiques i geomorfològiques del sòl o la de recàrrega d'aqüífers, també a escala 1:50.
000, que indica els sòls crítics per la recàrrega d'aqüífers, i també utilitzada per a l'elaboració d'estudis i plans, com, per exemple, el pla d'acció territorial i de caràcter sectorial sobre prevenció del risc d'inundació a la Comunitat Valenciana, el Patricova.

Esta cartografia geològica de què parle és una de les primeres que va a elaborar l'IGME de la sèrie mapa geològic d'Espanya a escala 1:50.
000, que és la coneguda com a Magna, Magna 50, i, per tant, té el desavantatge que és per això de les més antigues.

Però des de fa dos anys, mitjançant un conveni entre l'Institut Cartogràfic Valencià i l'IGME, s'està procedint a elaborar cartografia geològica a escala 1:25.
000, la qual cosa permetrà tindre informació d'esta temàtica més precisa i més actualitzada.

Per tant, com a conclusió, des del vessant de la geomàtica es proporcionen les eines bàsiques sobre les quals després altres experts han de treballar per a elaborar o revisar les accions o els plans que permetran afrontar les conseqüències sobre el territori i la vida i els béns de les persones d'episodis meteorològics potencialment catastròfics com el qual ens ocupa.
I estes eines són: en primer lloc, la cartografia planimètrica i altimètrica actualitzades, un model digital del terreny dens i de major precisió altimètrica, i una cartografia geològica més precisa i actualitzada.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Senyor Navarro, moltes gràcies.

Ara comencem…, Grup Unides Podem.
Senyora Blanes, quan vullga.

La senyora Blanes León:

Gràcies, president.

Senyor Navarro, moltíssimes gràcies.

Jo, que vaig poder treballar un poc amb vosté en el tema de la llei cartogràfica, i ara també, jo crec que sempre aprenem moltíssim escoltant-lo, encara que siga en tan poquet temps i al ser conceptes tan tècnics, que s'agraïx la veritat que puga vindre ací una persona que ens puga donar tècnicament quina és la situació, que ens faça vore una visió de quin és el territori que tenim i, com és la funció d'aquesta comissió, què podem fer.
I jo li preguntaria això.
Jo crec que tenim, com vosté ha dit, unes ferramentes molt bones, molt potents.
Ací també en l'anterior comissió vam estar parlant el tema d'aquest visor, de la nostra costa…, què podia ser el futur de les nostres platges si açò evoluciona de la manera que sembla que no som capaços de frenar.

Però també m'agradaria…, com vosté ha dit, hi ha una cartografia geològica i sobre els recursos hídrics, la permeabilitat…, si tenim eixos models també de cara, no sols a la costa, sinó també de les conques fluvials i dels nostres embassaments, etcètera, etcètera.
I no sé, si ens dona un poc eixa visió d'esperança de què podem fer precisament per a previndre, utilitzant la ciència, utilitzant les tècniques que ens dona la cartografia, que afortunadament jo crec que tenim, com vosté ens ha comentat, uns recursos molt importants, millors que a la resta de l'estat, això també ens ho dona l'haver tingut, no?
, i tindre eixa normativa autonòmica que algunes persones o alguns grups entenien que no era necessària i jo crec que amb açò es demostra que precisament és molt necessària.
Hem de tindre en compte les nostres característiques particulars i, sobretot, en un territori que vosté sap millor que ningú que és tan divers, i parlem de les costes i parlem d'un interior tan diferenciat i d'una orografia tan diversa que li dona una riquesa, però li dona eixa complexitat.

Per tant, jo…, el seu punt tècnic: què podem fer, què podem fer per a evitar eixes conseqüències de les tempestes que malauradament vindran, i cada vegada, més sovint, pareix ser.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

És el torn del Grup Vox Comunidad Valenciana.
Senyor Pascual, quan vullga.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Navarro, muchas gracias por su comparecencia técnica…, comparecencia.

Mire, no sé si lo sabe, pero desde mi grupo, desde Vox, estamos bastante preocupados por la situación que se ha vivido durante todos estos años con un exceso de gasto político.
Y entiéndame, cuando hablo de gasto político es un gasto que atiende a los intereses de los políticos y no de los ciudadanos.

Y uno de esos gastos políticos se ha visto que suelen ser estas duplicidades innecesarias entre administraciones que habitualmente se dan entre la Administración estatal y la Administración autonómica.
Entonces, quería preguntarle al respecto.

No lo entienda usted, como puede ser que se haya hablado con anterioridad, con que no valoramos los recursos que a lo mejor se dan desde el Instituto Cartográfico Valenciano.
Lo que pasa es que nosotros lo vemos a lo mejor con un conjunto más global de país.
No me entienda usted como el País Valenciano, sino como la nación española y al servicio de los españoles.
Por lo tanto, claro, si hay unos recursos que se están viendo que son de interés para la Comunidad Valenciana, oiga, desde mi grupo parlamentario desde luego no nos vamos a quedar en que solamente se beneficien de ellos los ciudadanos que viven en la Comunidad Valenciana, sino también nos gustaría a lo mejor extenderlo al resto del estado español y el resto de los españoles.

En ese sentido lo que quería preguntarle es si el Instituto Cartográfico Valenciano está integrado dentro del sistema cartográfico nacional o si han solicitado estarlo, estar integrado en él.
Porque uno de los objetivos del sistema cartográfico nacional es precisamente la búsqueda de esa homogeneidad, de esa coherencia en la información geográfica, de favorecer la eficiencia del gasto público, evitando la dispersión y duplicidades de los recursos públicos.

Y en el caso de que no esté integrado, nos gustaría saber si existe una cooperación, un diálogo con los servicios nacionales o con los servicios cartográficos de otras comunidades autónomas.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Pascual.

És el torn del grup Ciudadanos.
Senyora Quiles, quan vullga.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidente.

Gracias, señor Navarro, por su exposición.
La verdad que es verdad que da gusto tener a técnicos explicándonos a que los que no somos…, en esa materia nos cuesta seguirla, pero creo que ha sido usted bastante didáctico.

Y darle la enhorabuena porque usted ha dicho que creo que tenemos una revisión cartográfica de las mejores de España -acaba usted de decir- y que eso es buenísimo en el momento en que necesitemos prevención.

Yo le quería preguntar: ¿me puede concretar exactamente qué significa?
¿Con qué consellerias tiene usted la coordinación?
¿A quién le envía esos datos?
Y, ¿de qué manera podemos usarlos para esas actividades de prevención?
Que al final es un poco el motivo de esta comisión

También me interesaría, por curiosidad, saber desde su opinión de experto cuáles son las zonas más sensibles a este cambio climático en nuestra Comunidad Valenciana.
O sea, entiendo que toda la zona de costa, seguro, pero seguro que sabrá usted decirme si más al norte, si más al sur, cuáles son las más afectadas.
Y tampoco sé si, a lo mejor, las zonas aledañas a los ríos también… Si nos pudiera dar esa información, que me parece muy interesante.

Quisiera preguntarle también: el otro día veíamos cómo un visor cartográfico revelaba el impacto del cambio climático -todos estamos viviéndolo- con dos horizontes temporales 2050 y 2100, y la verdad es que… los actuales problemas, la verdad es que daba un poco de miedo cuál era la situación que nos podíamos encontrar.
¿Tenemos alguna estrategia desde el instituto o indicaciones desde el instituto a alguna conselleria teniendo en cuenta estas posibilidades que nos podemos encontrar dentro de unos años o unas décadas que al final nuestro trabajo es prever?

Y también decirle que la consejera, en este caso, de emergencia climática decía que en base a estos visores cartográficos sería necesario tomar medidas valientes para paliar estos efectos.
¿Cuál considera usted que es la principal medida que deberíamos tomar, desde las administraciones, para intentar paliar, en la medida de nuestras posibilidades, este fenómeno?

Muchísimas gracias.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Quiles.

És el torn del grup Compromís.
Quan vullga, senyora Bachero.

La senyora Bachero Traver:

Moltes gràcies, president.

Gràcies, senyor Navarro, per haver vingut a aquesta compareixença.

Bé, la importància de totes les cartografies i de l'eina del visor cartogràfic que ens permet superposar les diferents cartografies i poder així estudiar millor el que ací estem veient de tots els riscos, així com les zones més perillosos davant inundacions i grans temporals.
I és per això també important emfatitzar la qüestió que més val previndre que curar i que cal evidenciar que, sabent com es comporta el territori, doncs, potser, cal evitar les zones més perilloses, que tenim molt de territori segur i que no cal arriscar.

I, per a justament açò, doncs, tenim documents tan valuosos i que també estan bolcats en eixes cartografies, com poden ser el Patricova o el nou Pativel, i que cal ficar en valor.
El Pativel, en concret, doncs, ens dona la possibilitat d'aconseguir que el creixement econòmic siga compatible amb la protecció del medi ambient i amb la protecció de les nostres platges i, sobretot, no continuar ampliant el problema que ja patim de la regressió del nostre litoral.

Amb tot açò lligat en les seues cartografies, també tenim eixe nou visor d'escenaris i impactes de la costa valenciana enfront de l'emergència climàtica.
En aquest visor podem vore que, en els millors dels escenaris, ens n'anem a un futur en què molts en molts municipis desapareixen totalment les platges i estem parlant dels millors dels escenaris.

Per això, jo sí que li volia preguntar, des de la seua visió també tècnica, quines opcions tenim de futur?
Perquè, si en el millor dels escenaris van a desaparéixer algunes platges, ¿com podem o què se pot fer per a poder mitigar eixos efectes del canvi climàtic, que ens estan dient els experts que van per eixa línia?

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Bachero.

És el torn del grup popular.
Senyora Díaz, quan vullga.

La senyora Díaz González:

Gracias, president.

Y gracias, señor Navarro.
Espero realmente que no pase nada, que no sea nada grave y, bueno, aún se agradece más el que aguante aquí, en esa situación.

A ver, decirle que a nosotros nos preocupaba mucho una cuestión, ¿no?
Usted es un rojo separatista reconocido venido a más y, (rialles) claro, el hecho de querer utilizar el Instituto Cartográfico Valenciano para eliminar el castellano, por ejemplo, de todos los nombres de los municipios y demás, pues, esas cuestiones nos preocupan.
(Veus) O que eliminen herramientas para prevenir incendios (algú demana silenci: «Xxt»)… -por favor, luego me dicen a mí- que eliminen herramientas para prevenir incendios que existían y que, cuando algo funciona, no tiene mucho sentido que se elimine.

Luego, por otro lado, también nos preocupaba que ese afán de separatismo nos desligara de herramientas tan buenas, a nivel nacional, que hay y que, bueno, nos alegra saber que, al final, esas herramientas se siguen utilizando.
Usted hablaba de un convenio firmado en julio de 2020 para hacer, además, esa actualización de cartografía geológica y geomorfológica a escala 1:25.
000 y esas herramientas existen, es la realidad, se están utilizando.
Igual que a nivel sísmico también se hablaba de hacer una red sísmica a nivel autonómico cuando, al final, lo que se está utilizando es la misma que hay para que se den esos avisos, que funcionan de maravilla; la verdad es que, a la mínima que hay un movimiento sísmico, se anuncia.
Con lo cual, nos alegra saber que el Instituto Cartográfico Valenciano sigue utilizándose, en aras al buen funcionamiento y a esos avisos que pueda haber para intentar prevenir.

Y, luego, también indicarle que decían aquí: es que el Pativel está ayudando a que no haya regresión en las playas.
Bueno, lleva vigente cuatro años y estamos viendo cómo hay playas que están desapareciendo.
Con lo cual, creemos que no tiene absolutamente nada que ver.

Y también decirle que sí, que es verdad que es un visor importante el instituto cartográfico, en el que se puede ver, precisamente, esa regresión de nuestras playas por una inacción que está habiendo durante todos estos años de no protegerlas y esos flujos de sedimentos que se están cambiando por obras marítimas, (sona un timbre) que sí que se han llevado a cabo desde hace años y no han conllevado una continuidad de obras de protección.

Nada más.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Gràcies, senyora Díaz.

I, per concloure, el grup Socialista, senyor Calvo, quan vullga.

El senyor Calvo Alfonso:

Sí, muchas gracias, señor presidente.

Buenos días, señor Navarro.

No voy a buscar paralelismos ideológicos a la cartografía.
Así que, por ese lado, (rialles) estese tranquilo.

Son muchas las comparecencias a las que hemos asistido, que todos los comparecientes, pues, proponen soluciones, pero en clave de contención y de reparación, como no puede ser de otra forma.
Y los visores, pues, consideramos que son una herramienta fundamental para cotejar esa información.

Y nos gustaría si nos podría poner algún ejemplo más concreto de cómo podríamos exprimir un poco más esas herramientas, ser más ambiciosos y transformar esa contención en prevención, ¿no?
Ya que nos cuesta visibilizar, al margen del visor que ha comentado la compañera de Compromís, el visor para la adaptación al cambio climático de la costa, que más o menos es como una máquina del tiempo que nos ayuda a adelantarnos a ese futuro próximo.
Y nos gustaría saber si se está cotejando esa información, de cara a los ayuntamientos, que son los responsables en la tramitación del plan general y de modificaciones puntuales de los planes generales de cada municipio, para paralizarlos, modificarlos, actualizarlos hacia ese futuro más próximo.

Y somos conscientes que tenemos un sistema muy complejo de gobernanza en el que la transmisión de esa información es fundamental y, en muchos casos, esa correa de transmisión se rompe, cualquier eslabón se puede romper.
Y nos gustaría saber también si es efectivo y eficaz ese cruce de información, que consideramos, desde nuestro grupo, fundamental, ya que las herramientas del planeamiento son como esa biblia que nos permite no tener esa cintura y ajustar el planeamiento urbanístico de cada uno de los municipios.
Un plan general es casi in aeternum, se redacta…, son muchos años en esa redacción, hay mucha exposición pública, hay muchas modificaciones puntuales y nos gustaría saber si ese ingrediente de futuro se está cotejando con los ayuntamientos.

Nada más.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Calvo.

I ara, per a intentar contestar a les qüestions plantejades, té dotze minuts.

Quan vullga.

El senyor director de l'Institut Cartogràfic Valencià:

Moltes gràcies.

La veritat és que, si he sigut un poc tècnic…, vull dir, ho lamente.
Normalment, quan…, és una de les pegues que jo me n'adone, no?
, que, quan parle, doncs, moltes vegades me pense que tot el món sap de què parle i, realment, doncs, la veritat és que no és així, però bé.

En primer lloc, sobre… Vaig a intentar agrupar-les, no?
Sobre el gasto político, la verdad es que -el diputado del grupo Vox-…, la verdad es que cada uno hacemos lo que nos corresponde hacer.
Quiero decir, por ejemplo, nosotros, desde el instituto cartográfico, lo que he dicho es que cuando se creó se tomó la decisión, muy oportuna y muy inteligente, cuando lo creó el Partido Popular, de hacer la cartografía a 1:5.
000, que costó muchísimo dinero y es una herramienta de que pocas comunidades autónomas disponen; Cataluña seguro, nosotros y no estoy seguro de si Navarra dispone de ella, no estoy seguro, el resto de comunidades autónomas no disponen de ella.
Eso permite planificar el territorio, ordenarlo de una manera inigualable.
Quiero decir, eso lo hacemos nosotros, las comunidades autónomas.

Luego, hay comunidades autónomas que lo que hacen son cartografías sectoriales, no hacen cartografía temática, no hacen cartografía básica en la que aparezca representado todo el territorio.
Entonces van haciendo cartografías sectoriales, dependiendo de sus necesidades.

El Instituto Geográfico Nacional se dedica a otras cosas.
No podría hacer una cartografía 1:5.
000 o, por ejemplo, las que necesitan los ayuntamientos, que es un proyecto de futuro que tenemos, que ya lo empezó la diputación de Valencia hace unos años, que es hacer cartografía municipal a escala 1:500, 1:1.
000 y cartografía rústica para los municipios 1:2.
000, eso el instituto cartográfico nacional no puede abarcarlo de toda España.
Entonces, ¿eso quién lo hace?
Las comunidades autónomas.
El instituto cartográfico nacional trabaja a otras escalas más pequeñas, 1:25, 1:50; se preocupa también de hacer, a grandes rasgos, vuelos fotogramétricos y ortofotos de territorios que no disponen de instituto cartográfico, de agencia cartográfica o de empresa pública -como Baleares y Canarias, que disponen de empresas públicas- para hacer vuelos y ortofotos que las propias administraciones autonómicas necesitan.

Quiero decir, que cada uno tenemos… Igual que nosotros no hacemos mapa geológico, sino que lo hace el IGME, precisamente porque necesitamos mayor información, ¿no?
, una comunidad dinámica, como la nuestra, en la cual es especialmente importante un recurso como son las costas, como son las playas, tienen una importancia socioeconómica que no hace falta que aquí la orlemos, ¿no?
, quiero decir, necesitamos mayor información de carácter geológico y geomorfológico y también en el interior, no solo en la costa, quiero decir, porque, cuando cogemos la carretera de Ademuz y vemos la Serranía, cómo está completamente agujereada por las extracciones mineras y tal… Quiero decir, son aspectos del territorio que hay que conocer más a fondo.
Quiero decir, que, al final, cada uno tiene su cometido y hace su hace su trabajo.
Entonces, entiéndame que yo no lo veo como un gasto político, ni mucho menos, sino como un gasto absolutamente necesario, como una inversión, más que como gasto.

Sobre qué podemos… Podem m'ha preguntat què podem fer per a previndre.
Continuar aprofundint en la informació disponible que tenim, per exemple, millorant el LiDAR, que ens permetrà millorar el càlcul de pendents, saber per on discorrerà l'aigua, saber on se va a embassar, no a soles en la costa, sinó també en la part interior.
Perseverar en això, perseverar en obtindre més eines, més precises, més concretes, que permeten als tècnics encarregats de fer eixes previsions, d'elaborar eixos plans, que puguen tindre la millor informació possible, les millors eines per a poder fer el seu treball.
Per tant, això és el que hem de tindre, informació.
Quanta més informació, més concreta, més precisa i més actualitzada, millor.

Sobre el PIMA, intente contestar a totes les preguntes del PIMA.
El PIMA es un visor que el que mostra es una previsió a futur.
Vull dir, no cal tornar-se bojos vegent les previsions del PIMA.
És a dir, les primeres previsions… Cal tindre en compte també que la costa valenciana no és una de les costes que serà més afectada, no?
, no serà un dels territoris més afectats, per exemple, per la pujada del nivell de la mar.
Hi ha territoris, hi ha llocs del món que seran molt més afectats.
Afortunadament per a nosaltres, la costa valenciana no serà una de les més afectades per la pujada del nivell de la mar, que es preveu.

La primera previsió que es va fer, es va fer en un model digital de la NASA, de noranta metres, en el qual això implicava una pujada del nivell de la mar, en general, per a tot el planeta, doncs, que podia induir un poc a la por, no?
Però, clar, després, eixes previsions cal acostar-les un poc més localment a cada territori, que això és el que ha fet el PIMA.
És a dir, el model digital del terreny més precís que hi ha és el nostre, és el de l'institut cartogràfic, val?
, que és el generat en el vol LiDAR de Castelló, d'un metre, i en el vol LiDAR d'un punt cada dos metres per a València i per a Alacant.
Eixe és el model digital més precís que hi ha.
Per tant, en eixe model digital, les previsions que se fan en els tres escenaris, inclús en els més greus, disten molt de les previsions inicials que es van fer de pujada del nivell del mar i d'afecció a la costa.
És a dir, això implica que hem de deixar de estar preocupants?
No, al contrari.

Com deia la representant del Partit Popular -no recorde el nom- (se sent una veu que diu: «Elisa»), Elisa, Elisa Díaz, ho ha esmentat ella, el problema és un…, ella ha donat en la clau, el problema és un desequilibri que hi ha en l'aportació sedimentària en la nostra costa.
És a dir, en la nostra mar, en la mar valenciana, el que hi havia originalment són tres grans aportacions, quatre grans aportacions sedimentàries: el Roine, està molt al nord, però té una potencia sedimentària molt gran, perquè arreplega material sedimentari tant dels Alps com del massís Septentrional, i, després, les corrents les repartixen per tot el que és el Mediterrani occidental; després, l'Ebre, sobretot; antigament el Túria; i el Xúquer, val?
Eixes són quatre grans aportacions sedimentàries.
I, després, una constel·lació de barrancs, de rieres, etcètera, etcètera, de séquies inclús també, que fan una aportació sedentària tremenda.

Això implica que les costes, mentre no hi ha una intervenció humana que interrompa eixa aportació sedimentària, hi ha un equilibri d'aportació sedimentària que, o siga, hi ha una aportació sedimentària que s'equilibra naturalment, diguem, en un sistema de borrasques, de tempestes, etcètera, que quan arriba el moment se'n du arena cap a dins i l'envia cap al sud, etcètera, etcètera, i després torna el cicle a encetar-se, se van tornant a portar sedimentacions, torna a haver-hi tempestes, etcètera, etcètera.
Quan es trenca eixe equilibri, és a dir, quan s'interromp l'aportació sedimentària, jo vaig estar en Nules fa unes setmanes i la veritat és que la platja de Nules, i ahí enllace que m'havien preguntat alguns llocs -crec que era vosté-, alguns llocs estan especialment afectats.
Nules, Nules és un dels llocs que la veritat és que fa llàstima vore'l, perquè tu vas allí i veus com inclús els espigons que s'han fet no servixen per a mantindre l'arena, i el que és la platja de Nules és una platja de cudols, l'arena no es manté ahí, no s'aguanta, no s'aguanta perquè el fet que estiga l'espigó del port de Borriana al nord, això també, com es diu?
, l'onatge que n'hi ha en eixa part de Nules que va de sud-est cap al nord, amb la qual cosa, diguem, que colpeja en els espigons, arranca i torna a emportar-se l'arena cap endins.
Vull dir, eixe és un exemple exagerat, no?

I al contrari, hi ha espais afectats, que també jo crec que són molt perillosos també per al turisme, com és l'acumulació d'arena.
Vull dir, al nord del port tenim una acumulació d'arena, en les Arenes, que ja crec que tenim vora quatre-cents metres lineals d'arena.
És a dir, això està bé que s'acumule l'arena, però que s'acumulen 400 metres d'arena al final resulta que la gent que vaja a la platja deixarà d'anar a la platja perquè, vull dir, si has de travessar 400 metres d'arena per a arribar a la mar, vull dir, és una cosa per a pensar-s'ho.

Però sobretot això, per exemple Nules és un lloc especialment afectat, i de fet allí quan vas veus que està tot ple de cartells dels veïns que pengen ahí.

També la part sud de la ciutat de València, excepte la platja de Pinedo, però tot el que és el sud… Jo ahí sóc un poc, la veritat és que, no és que vullga dir que discrepe de moltes coses del meu partit, però jo crec que l'afectació principal que es fa al port, ho dic per l'experiència que he tingut de vore any rere any les imatges, els vols fotogramètrics que captem.
Vull dir, ahí es veu que durant molts anys hi ha una regressió de la línia de costat brutal, no hi ha més que vore la imatge de 1945, la imatge de 1956 i després veiem els volts fotogramètrics, perquè no tenim ortofotos de l'any 1970, per exemple, o ja més posteriors, 1980-1990, com el nivell de regressió de la mar, o siga, perdó, el nivell de reversió de la línia de costa és evident que és brutal, però hi ha moments que es ralentitza.
Vull dir, estem arribant a un moment d'equilibri.
És a dir, ahí, en eixa part, estem arribant a un moment d'equilibri.
Que això no lleva que quan hi ha temporals greus s'enduguen molta part de l'arena i això cada vegada quede més desprotegit.
Però ahí estem parlant d'episodis puntuals.
Si no tinguérem eixos episodis puntuals probablement la línia de costa es mantindria, perquè al construir el dic nord es trenca l'aportació sedimentària, es paralitza ahí, s'acumula, però continua arribant una part que va per fora, és a dir, es va depositant en la part, diguem, que fa d'ombra, ahí no es deposita, però per la part de baix sí que es va dipositant, no?
, però es diposita menys.

Vull dir, és una qüestió que ahí es pot pensar que es pot haver arribat a un equilibri, que això no lleva que s'hagen de fer obres.
Per exemple, s'han plantejat obres molt interessants, com és ara els esculls submarins, paral·lels a la costa, que és possible que això poguera, més que construir espigons perpendiculars a la costa, que per exemple en el cas de Nules s'ha vist que no tenen molta utilitat, sí que és probable que això sí que servisca, després de vore estudis i tal, sí que és probable que això puga funcionar, el que passa és que jo no sóc expert en la matèria, jo ho dic pel que he llegit.

I després, eliminar herramientas para prevenir.
Ah, val!
Això.
L'eina de herramientas para prevención.
Quan vaig arribar a l'institut hi havia un -té raó la senyora Díaz-, hi havia un visor cartogràfic que es va elaborar en el temps del meu predecessor, d'Emilio Forcen, és company meu de departament, que era un visor sobre susceptibilitat d'espais vulnerables a incendis.
Però això estava en un calaix, jo quan vaig arribar estava en un calaix.
I jo vaig preguntar: i açò per què no es publica?
I em vam dir: no es publica perquè qui ho va demanar -que ara mateixa, ho jure, que no recorde quina agència ho va demanar, el va fer l'Institut Cartogràfic-, quan van vore el resultats van decidir no publicar-los.
Vull dir, no és una eina nostra, és una eina que l'Institut Cartogràfic, en temps d'Emilio, ho va fer, en temps del meu predecessor es va fer, i a l'agència, que és que ara mateixa no recorde qui ho va demanar, quina agència ho va demanar, quin organisme, quan va vore el resultat va decidir no publicar-ho; i està ahí, ha quedat desfasat, evidentment, perquè ha canviat molt el territori i tal, però que ja han passat set o vuit anys.
Però, és per això, no és que nosaltres no l'hàgem publicat, és que no és una eina nostra, és una eina que vam fer nosaltres per a algú que després va decidir no publicar-ho.

I me queda algo?
No sé si em queda alguna cosa?
És probable que em quede alguna cosa.
Però no sé.

El senyor vicepresident:

Si queda alguna coseta…

El senyor director de l'Institut Cartogràfic Valencià:

És que no sé.
(Veus) No, però el senyor de Vox sí que m'ha preguntat algo i jo volia comentar-li-ho.
Però és probable que li haja contestat, no?
(Veus) Sí, vale.
El Sistema Cartográfico Nacional -gracias.

Sí, l'Institut Cartogràfic Valencià estava en el Sistema Cartogràfic Nacional.
Em pareix que va ser en 2010 quan va firmar el conveni.
Nosaltres en eixe conveni estàvem fins del Sistema Cartogràfic Nacional.
El Sistema Cartogràfic Nacional a nosaltres ens servix per a poder negociar de manera bilateral l'IGN, és a dir, nosaltres fem el vol fotogramètric perquè ens interessa fer el vol fotogramètric.
I ells, per exemple, anaven a licitar el LiDAR de 2 punts per metre, i ara, en principi, gràcies als fons europeus, eixe LiDAR ja no va a ser de 2 punts per metre, sinó que està 4 o 5 punts per metre, vull dir, negociat, val.

El que passa és que el conveni tenia algun problema, no el conveni firmat per nosaltres, sinó el conveni en general del Sistema Cartogràfic Nacional tenia un problema arran d'un reglament europeu o no sé què, per tant, tocava tornar a fer-lo, i ara mateixa està tramitant-se el conveni en la Generalitat, i quan estiga doncs es firmarà i formarem part del conveni del Sistema Cartogràfic Nacional.

Perdó, per a haver-los donat…

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies, senyor Navarro Torres.

Parem un minutet per acomiadar el senyor Navarro i canviar de Presidència una altra vegada i continuem.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

(Ocupa la presidència la presidenta de la comissió, senyora Sandra Martín Pérez)

Compareixença del director de l'Agència Valenciana de Protecció del Territori (AVPT) de la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat, senyor Manuel Civera Salvador

La senyora presidenta:

Señorías, retomamos la comisión.

Continuamos con la comparecencia de don Manuel Civera Salvador, director de la Agencia Valenciana de Protección de Territorio.

Señor Civera, como usted ya sabe, dispone de ocho minutos en este primer turno para la intervención.
Luego los grupos tendrán dos minutos cada uno para realizar sus cuestiones.
Y, a continuación, cierra usted el turno de esta comparecencia con doce minutos para contestar y hacer las consideraciones que usted crea oportunas.

Así que, sin más, si le parece, le doy la palabra ya por ocho minutos.
Cuando quiera, señor Civera.

El senyor director de l'Agència Valenciana de Protecció del Territori:

Moltíssimes gràcies.

Bona vesprada ja, senyories.

Moltíssimes gràcies també per la confiança i poder participar en este grup de treball, és un orgull per a mi, és que sempre hem estat en el municipalisme i en el treball que fan els diputats i les diputades, i no els càpiga dubte que des de l'admiració també i des del respecte me sent orgullós d'estar hui aquí i aportar el que puga i poder ser útil.

Des de l'agència volguera enumerar en tres un poc escenaris diferents, explicar com estem en este moment en l'Agència Valenciana de Protecció del Territori i dos àmbits de preocupació o d'informació pels quals, diguem, marcaria un poc les línies de treball, un més ampli, més general, evidentment, i el que ens concerneix a nosaltres directament des de l'Agència Valenciana.

Des que al mes d'abril van aprovar aquí, en les Corts, els estatuts, que l'Agència Valenciana de Protecció del Territori tinguera el mandat de cara al que s'ha assumit eixa delegació per part dels municipis de la gestió de la disciplina urbanística, jo vaig ser nomenat en agost, i el mandat era que en desembre poguérem estar funcionant.
Evidentment, un organisme autònom en eixos tres mesos es pràcticament impossible, no?
, sabent que el mes d'agost és un mes inhàbil i en la tardor.

Bé, hem fet tots els esforços possibles, tot el que humanament i tècnicament estava en la nostra mà per a complir eixe mandat estatutari, en tot el que comporta, tant en relació amb diferents departaments de l'administració autonòmica per a poder-ho complir, però la realitat és que ja estem, i damunt també en eixa circumstància de descentralització de l'administració que estem en la ciutat d'Elx i s'havia crear de nou infraestructura, tindre tots els mecanismes de gestió en marxa, tindre també per suposat personal funcionari que ens permetera començar a treballar.
Hui ja és una realitat, hui estem ja tot el que staff de direcció, els funcionaris, està cobert i esperem que al llarg d'este mes de juny puguem tindre, incorporar també inspectors i el personal de tramitadors, els TAC, que són advocats també…, i que puguem ja, tot el que és la tasca que s'estava fent des de la Direcció General d'Urbanisme, bolcar-la de manera definitiva en el que són els itineraris administratius de l'agència.

Hi ha en este moment ja en resolució 233 municipis de tota la comunitat que han delegat la competència ja, vull dir que l'expectativa és molt alta, i la propera resolució al llarg del mes de juny, ja en data de hui serien 249 municipis que han delegat la competència en acord de ple per majoria absoluta.
Vull dir, no sols és la vocació que era cap als ajuntaments més menuts, sinó les ciutats més grans, com pogueren ser València, Castelló, Alacant o Elx, també han delegat la competència de la gestió de la disciplina urbanística en el sòl no urbanitzable a l'Agència Valenciana de Protecció del Territori.
Per tant, davant d'eixa expectativa també, hem de procurar ser eficients, ser molt útils i que realment lliurem als ajuntaments d'eixe maldecap que al llarg de dècades han tingut en aplicar les ferramentes de gestió urbanística perquè el sòl que té el valor i la projecció que té no se produïsquen edificacions il·legals.

Per tant, estarem en condicions ja en setembre d'atacar.
Els he enviat un informe de les edificacions que no prescriuen.
I, per tant, estem per d'això, estem perquè en temps el més ràpid possible, no és el mateix atacar una edificació il·legal en cimentació o quan estan en estructura, que quan ja poguera ser un edifici, que a més poguera tindre inclús famílies ocupants eixe edifici, poguera ser una circumstància social ben complicada.
Eixa és la nostra encomanda i esperem realment ser útils en eixa encomanda.

Després, en l'altra part, que és, junt amb els ajuntaments, anar treballant en els expedients de minimització, és a dir, entraríem un poquet les circumstàncies d'eixa anàlisi, que esperem tindre al llarg d'octubre tot eixe mapa d'edificacions, els diferents marcs jurídics, les que són anteriors al 1975, les que poden haver entre el 1975 i el 1992, que és el primer marc jurídic que tracta l'edificació en sòl no urbanitzable, per suposat en el 2005, fins al 2014, a partir del qual ja no prescriuen, des de la LOTUP, i ja, en la revisió del text, en 2019, que és quan s'encomana també la gestió a l'agència.

Ahí procurarem tindre tota eixa informació, la foto el més clara possible de totes estes edificacions, en quin marc jurídic estan, treballant-ho amb cada ajuntament, per -i ja baixem al detall dels escenaris de risc, que és l'objecte d'esta comissió- com podem actuar en les edificacions que puguen estar en zones de risc, bé per inundacions, per incendis forestals, per qualsevol de les circumstàncies que, evidentment -era on volia anar ja, a l'escenari global-, cada vegada se'n van a reproduir més.

Li comentava abans a la presidenta de la comissió que necessitem tindre també eixe focus, eixe far dels experts que estan treballant en tot el tema d'emergència climàtica i l'acció pel clima, que com podem corregir els impactes.
Per tant, també hem d'anticipar-nos ahí tot el possible.
I d'allò que hui està en estos àmbits de risc que pugam… Evidentment, l'edificació il·legal que no ha prescrit i que no té possibilitats de regularitzar-se, doncs, atacar-la, no hi ha més remei, perquè serà evitar risc per a ella.
I, les que puguen regularitzar-se, que també serà un panel molt ample, que puguem fer eixe pacte un poc entre estes edificacions, de quines mesures de minimització d'impacte puguem tindre, quines mesures han de comprometre's ells, els propietaris, amb l'administració per a evitar circumstàncies que puguen gravar la seua mateixa situació, però també de prevenció, que no hi haja incidència ni a persones ni incidències majors i que, en eixe pacte de minimització del seu impacte territorial, quant al tractament d'aigües residuals, per suposat la utilització d'energies alternatives, la gestió dels residus, els accessos, tot allò que comporta la minimització d'impacte, però també quant a tot seu entorn, quines actuacions, per poder tindre un catàleg que, pactat amb els ajuntaments, se traduïsca en unes ordenances i que poguérem actuar amb molta diligència, bé perquè s'hagen de fer els plans especials on hi haja àmbits que afecten a un important de vivendes o perquè se puga anar a la minimització individualitzada, que cada una de les vivendes puga tindre les mesures correctores que s'indiquen i que allò puga evitar les circumstàncies de perill que cada vegada van a ser més constants.

Els vaig enviar també la informació que tenen, els mapes, un poc de com, per comarques i en cada una de les províncies, s'han anat adherint-se els municipis a l'agència, amb què estem treballant ja en eixa forma de relacionar-nos, quant a iniciar expedients i atacar les edificacions il·legals i, al mateix temps, també, com incentivar la minimització d'impacte perquè siga una constant i que arribem al màxim nombre d'edificacions possibles perquè no estiguen en àmbits de risc i que les indemnitzacions i les circumstàncies de perill, també a les persones, se puguen minimitzar.

El treball que estem fent?
Hem agarrat un municipi, per exemple, com Montserrat -i acabe ràpidament- per a poder fer eixa anàlisi.
En el municipi de Montserrat tenim quasi dos mil edificacions fora d'ordenació: mil sis-centes després del 1976; més de tres-centres, quasi quatre-centres, anteriors al 1976, i d'ahí podrem anar establint eixos àmbits d'actuació de minimització d'impacte, que serà el treball, el guió que farem, l'agència junt amb els ajuntaments.

Difícil sintetitzar més en huit minuts.
No sé, disculpen.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Civera.

A continuación, se abre el turno de los partidos.
El primero de los grupos en hablar es el grupo Unides Podem, la ilustre diputada Estefania Blanes.

Cuando quiera, señoría, tiene dos minutos.

La senyora Blanes León:

Sí, gràcies, presidenta.

I, bé, moltíssimes gràcies, senyor Civera, perquè, com vosté ve de l'àmbit municipal, però també de l'àmbit tècnic, que jo crec que totes ho reconeixem i, després, acabem convocant a més polítics que tècnics i jo crec que és molt útil que vinguen els tècnics i que ens il·lustren amb el seu coneixement.

Jo crec que… Bé, ha dit que està sobre els dos-cents quaranta municipis que han delegat les competències.
Jo crec que això és una molt bona notícia i, sobretot, que demostra la necessitat de l'agència, no?
De vegades es vol titllar que aquests tipus d'organismes o d'agències vullguen ser xiringuitos i per a mi crec que són ferramentes útils.
I parlaven dels municipis menuts, però la pràctica ha demostrat que no és així, que inclús els municipis grans que se suposa que tenen recursos tècnics i humans, doncs, també estaven necessitant aquesta ferramenta.

Després, jo crec que serà fonamental eixe treball que vosté ha dit, conjunt amb els ajuntaments, per tindre eixe mapa definit per tal també d'actuar, no?
Crec que l'he escoltat dir que al setembre comencen ja els inspectors i jo crec que ahí serà un treball fonamental, sobretot pel que tractem en aquesta comissió, el tema de minimitzar eixos riscos.
Perquè jo crec que és evident que, durant molt de temps, s'ha construït de manera fora de la legalitat i que ara tot no pot anar a terra, evidentment que no, i s'ha de tractar de regularitzar d'alguna manera, sempre posant eixos condicionants i eixes mesures per tal de pal·liar els riscos i l'impacte.

Però, sobretot, a mi em preocupa molt quan hi ha risc, quan realment hi ha risc.
I jo crec que ahí sí que cal ser contundents.
Hi ha zones sensibles per inundació, zones de costa, com ací hem vist.
I a mi m'agradaria preguntar-li sobre una qüestió molt concreta, que, de fet, va arribar a estar en una esmena per als pressupostos de la llei d'acompanyament del 2021, i m'agradaria preguntar-li què pensaria vosté, perquè es plantejava, de flexibilitzar les determinacions i permetre la regularització d'ús de vivenda en àmbits en afecció d'inundacions, en calats inferiors a 0,80 i velocitat menors de 0,5 metres per segon.
Jo he de dir-li que el nostre grup va ser prou rotund perquè s'aprovarà aquesta esmena i m'agradaria preguntar-li, tècnicament, vosté què opina sobre aquesta possible flexibilització en aquestos casos.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Blanes.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Vox, tiene la palabra el ilustre diputado Miguel Pascual.

Cuando quiera, señoría, por dos minutos.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor Civera, bienvenido y muchas gracias por su comparecencia y por explicarnos tan bien las labores que usted y su agencia están realizando actualmente.

Bueno, como sabrá, usted incluso mejor que yo, fue la disposición adicional tercera de la Ley 5/2014, del 25 de julio, es decir, hace ya casi ocho años, la que estableció la creación de la Agencia Valenciana de Protección del Territorio, pero que no fue hasta la Ley 1/2019, del 5 de febrero, la que modificó la Ley 5/2014 anteriormente comentada, junto con las modificaciones pertinentes que se hicieron en la de la ley de medidas fiscales y financieras, la ley de acompañamiento, la que, al final, crea la agencia que usted dirige.

Entonces, pues, bueno, después de todo este guirigay y todos estos años, esa dilatación de años para la creación de la agencia, pues, me gustaría preguntarle a usted qué le parece, ¿no?
, la eficiencia del tripartito de la Comunidad Valenciana, que han tardado siete años en formalizar esta creación de la agencia y qué le parece, por la comparativa, que a usted le pidan que su agencia esté en funcionamiento en tres meses, esa diferencia, esa vara de medir entre unos y otros.

Y, luego, también quería preguntarle…, porque, claro, usted está muy cercano a los municipios, como usted bien ha dicho.
Y, más allá de las funciones de la agencia y demás, me gustaría que nos explicase cuáles son los pareceres, ¿no?
, y las limitaciones y la problemática que seguro que los diferentes alcaldes de los diferentes municipios le han trasladado a la firma de todos estos convenios.
Porque, claro, al final, que se adhieran a la agencia 249 municipios, pues, no es baladí, tiene una explicación de fondo detrás y me gustaría que nos trasladase cuáles son las inquietudes y las problemáticas de esos municipios.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Pascual.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Ciudadanos, tiene la palabra la ilustre diputada Mamen Peris.

Señoría, cuando quiera.

La senyora Peris Navarro:

Gracias, presidenta.

Gràcies, senyor Civera, per vindre.

Ens trobem ara en l'àmbit autonòmic.
Ens trobàrem en el municipal i va ser un plaer i ara en l'autonòmic.

Bé, jo partiria de dades, no?
86 són les zones, segons el Patricova, importants d'inundació que definix el pla.
La pujada del nivell del mar, segons els experts, pot pujar fins a un metre.
Tenim més de quatre mil hectàrees de superfície urbanitzada en el nostre territori que estan per baix d'eixa cota, més del 60 % del litoral valencià se troba en regressió i, després del temporal, moltes vivendes…, ens adonem que més del 80 % dels ciutadans de la Comunitat Valenciana viuen per baix de la cota cent del nivell del mar, amb la qual cosa, ja tenim prou faena.

Però em criden l'atenció unes manifestacions que vosté va dir: l'Agència Valenciana de Protecció del Territori assumix les funcions de protecció de la legalitat urbanística que actuará de manera disuasiva y ejemplarizante, con la premisa que la prevención es la medida más efectiva de protecció.
Per això, m'agradaria saber quines van a ser eixes mesures de protecció.

Després, també parlaven vostés que la tasca, efectivament, del canvi climàtic és de tots i, per tant, coordinació amb unes altres conselleries o organismes públics.
Com s'està treballant eixa coordinació, des de l'agència en què vosté està?

Protecció de la legalitat urbanística.
Segons García Nebot, en 2021, ja deia que hi havia 307.
000 construccions a la nostra comunitat que estaven irregulars.
Quantes vivendes s'han legalitzat, després de l'entrada en vigor de la LOTUP?
Quants expedients sancionadors i de restauració d'il·legalitats comeses s'han incoat?
Quants d'ells s'han tramitat, resolt i executat?

I, després, saber si se troba ja l'agència, que vosté presidix o dirigix, al cent per cent de la seua dotació de personal i què és el que vosté també podria reivindicar que fa falta.

I, sobretot, ja, l'últim, presidenta.
Se parlava que un dels objectius era redactar el pla d'inspecció per a previndre il·legalitats en sòl no urbanitzable i conscienciar perquè ningú edifique sense llicència municipal.
En quina situació es troba eixe pla?

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Peris.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Compromís, tiene la palabra el ilustre diputado Juan Ponce.

Cuando quiera.

El senyor Ponce Guardiola:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyor Civera.
Benvingut a esta comissió.

Ja li han fet moltíssimes preguntes, no sé si tindre tantes dades per a contestar.

Jo, a vore, per aclarir-me una miqueta, tenia entés que els municipis podrien adherir-se, diguem, amb caràcter retroactiu o a partir d'ara, diguem-ne, no?
No sé si eixa és la realitat.
Aleshores, si té dades dels que s'han adherit en un sentit o en un altre, per fer-nos una idea.

També ha comentat que, clar, el destí de totes les vivendes que estan en llocs perillosos per a la mateixa integritat de les construccions i, per suposat, de les persones que puguen estar dintre, seria l'enderrocament.
No sé si tenen dades aproximades de quantes vivendes estan en esta situació.

També és veritat que hi ha dades contradictòries, però molt inflades, en qualsevol cas, de vivendes que estan fora d'ordenació i que no deurien mantindre's, no?
No sé si té dades al respecte i ens pot il·lustrar una miqueta.

I, bé, també una qüestió és la il·legalitat i altra qüestió és la seguretat.
I, clar, ho estava dient l'anterior compareixent, que vivendes que, a la millor, han pogut inclús estar construïdes en un sòl urbà o urbanitzable, encara que fora per desenvolupar, doncs, ara mateix, tenen una situació de risc i no sé si tenen alguna previsió en este sentit.
Perquè, clar, els plans d'acció territorial sí que, d'alguna forma, preveuen que esta situació es pot donar.
Però, clar, esta situació segurament anirà a més i les construccions estan on estaven des de sempre.
També és veritat que el territori també ha canviat i les pluges que abans circulaven…, les escorrenties que circulaven per un determinat lloc, ara mateix, a la millor, el territori no té capacitat d'acollida de tal.

Bé, si pot il·lustrar-nos una miqueta en eixe sentit, li ho agrairia.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Ponce.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra la ilustre diputada Elisa Díaz.

Señoría, cuando quiera.

La senyora Díaz González:

Gracias, presidenta.

Y muchas gracias, señor Civera.

Pues, efectivamente, la agencia ya está contemplada en la LOTUP, aprobada en 2014, y con esa visión de intentar ayudar a los municipios, sobre todo a los municipios pequeños, donde todo el mundo se conoce y es más difícil llevar a cabo la gestión de disciplina urbanística, tanto a nivel funcionarial, ¿no?
, porque, al final, los funcionarios también son personas, con familias, con amigos y todos se conocen, como a nivel político.
Y esta agencia se incluye en esa ley, en la LOTUP, en 2014, precisamente para, digamos, delegar esa gestión a un ente autonómico para poder llevar a cabo esa disciplina urbanística, ese control sobre las viviendas ilegales que al final se han ido haciendo.

Y a mí me gustaría…, porque ha dado números.
Por ejemplo, en Montserrat decía 2.
000 viviendas ilegales, pero que están construidas antes de 1976, estaba diciendo.
Perdón, ha dicho 1.
500 de antes y, luego, 300 de después.

A mí me gustaría saber, si tienen datos, en la costa, las viviendas ilegales que hay, porque conocemos que la gran problemática que está teniendo las viviendas que están afectadas por no haber hecho obras de protección en la costa, no haber hecho esas estrategias que están proyectadas a nivel nacional y no se han llevado a cabo, y que cada vez hace que la regresión de nuestra costa sea mayor en muchas de las zonas de nuestro litoral que afectan a viviendas, todas nos están diciendo que son viviendas legales.
O sea, no tienen esa problemática de ilegalidad.
Lo que pasa es que no se está actuando para proteger las mismas y llega un momento en el que lo que hace el ministerio es hacer nuevos deslindes conforme a esa regresión que ha habido y se las agencia, por decirlo de alguna manera.
Me gustaría saber qué piensa al respecto y si tienen datos sobre eso, sobre las viviendas ilegales en la costa.

Luego hablaba de las obras de adaptación.
¿Cree que es posible en esas obras ilegales que puedan legalizarse llevar a cabo obras de adaptación conforme a esos riesgos que puedan haber en donde están ubicadas?

Y la minimización de impacto también he de decir que está ya plasmada en la ley de suelo no urbanizable de 2004.
Desde entonces ya estábamos hablando de actuar sobre esas viviendas ilegales.
¿Cree que la agencia va a poder llevar a cabo -y termino con esto, presidenta, gracias- una actuación de gestión de disciplina urbanística sobre todos estos ayuntamientos que se han adherido?
Y que estamos hablando ya no solo de municipios pequeños, sino de municipios muy grandes como Alicante, Valencia, Elche, Castellón, en que la gestión de disciplina urbanística es enorme.

Nada más.
Gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Díaz.

A continuación, por parte del Grupo Parlamentario Socialista, tiene la palabra ilustre diputado David Calvo.
Cuando quiera, señoría.

El senyor Calvo Alfonso:

Muchas gracias, señora presidenta.

Buenas tardes, señor Civera.

En primer lugar, agradecerle su comparecencia y su tono amable, porque sin duda está en una situación compleja.
Está haciendo de policía malo con respecto a las labores, que creo que tenían la competencia los ayuntamientos directamente y, como bien ha comentado la señora del Partido Popular, en los municipios…, aquellos que venimos del municipalismo es incómodo hacer esa labor de policía malo.

Dos cientos cuarenta y nueve municipios adheridos, ha dicho.
Eso demuestra y es un testigo de que es incuestionable la necesidad de esa agencia.
Y en esa línea, los que venimos también de municipios extensos, como del que usted viene y del que vengo yo, del municipio más extenso de la Comunidad Valenciana, de Requena, 804 kilómetros cuadrados de superficie, estamos familiarizados que es un problema endémico que existan muchas construcciones irregulares -alegales, dicho de forma más elegante- y nos gustaría saber cómo se va a actuar, cuál va a ser el protocolo de forma sintética y frente a las catástrofes, porque entendemos que en el momento en que se produzca una catástrofe, el chivato, el indicador de quejas de esas construcciones irregulares aumentará porque viven como en un letargo legal dicho por esa comodidad o esa ocultación de no ver los problemas que existían.

También nos gustaría…, si tienen algún indicador también de cómo creen que van a responder, porque estamos ante construcciones que no están visadas bajo ningún colegio profesional, que no cumplen ninguna normativa, no cumplen el código técnico, no tienen licencia, no garantizan ningún mínimo normativo en temas estructurales, que es el que más debería preocuparnos.

Y termino ya con otro asunto, que es cómo…, nos podría explicar cómo se realizará esa incoación de expedientes de restauración de la legalidad urbanística, o dicho en román paladino, cómo se solicitará para que se restablezca lo legalizable y cómo se solicitará para que se restablezca lo ilegalizable.

Nada más.
Muchas gracias.

El senyor president:

Gracias, señor Calvo.

A continuación, señor Civera, dispone usted de doce minutos para hacer su segundo turno de intervención.
Cuando quiera.

El senyor director de l'Agència Valenciana de Protecció del Territori:

Moltíssimes gràcies, senyories.

La veritat és que són reflexions tan amples que procuraré ser molt concís i poder donar resposta a tots, almenys des de la inquietud que compartisc en totes elles.

El que pretenem (inintel·ligible) … els nostres inspectors que es puguen coordinar molt amb el que són els cossos i forces de seguretat de l'estat; també dels nostres, de la policia autonòmica, policia nacional adscrita.
Anem a fer també tasques de formació en la policia local.
Estem ja també treballant un poc eixe escenari.
Inclòs també el que són els agents mediambientals.

A més, que hui ja en la web qualsevol particular pot també omplir un formulari i fer una denúncia.
Vull dir, el que intentarem és que en temps real puguem atacar qualsevol denúncia que es produïsca a partir de hui.
És a dir, qualsevol edificació, que una vegada ja s'ha donat este acte administratiu que els ajuntaments han delegat la competència, fins eixe acte, fins eixe acord de ple i que se publique després en el DOGV continua sent competència municipal -són els expedients que tenen ells- i, a partir d'eixe moment, és quan nosaltres actuem amb la contundència total.

Ho lligaria un poc a l'última pregunta, fins al final.
És a dir, instruïm l'expedient, procurem que ja s'inicie de manera que no tinga cap defecte de forma, que puga ser el més objectiu l'acte inicial i l'informe tècnic inicial per a concatenar totes les accions administratives que puga convidar a restablir la legalitat al mateix promotor, a l'interessat.
I si no, actuar d'ofici l'administració.
Nosaltres tenim eixe marc de competències per a actuar en tot el procés; almenys, fins al final.
Fins al final, que si toca establir amb recursos propis, després ja es rescindirà amb l'administració, però compliríem el mandat de totes, totes.

I ahí estem fent ara unes jornades… Com fer això?
Precisament estos dies…, ahir va ser a Castelló, el dijous passat va ser aquí en la ciutat de València.
I vull dir-los que en València acudiren més de cent cinquanta tècnics a la jornada de formació i ahir a Castelló eren més de seixanta.
I està previst a Alacant, a Elx el proper dimarts, també per als municipis d'Alacant, on ja n'hi han més d'un centenar inscrits.

Els ajuntaments no sols han fet eixe acte administratiu polític de l'acord de ple per majoria absoluta a delegar la competència, que estem vivint un fenomen curiós.
Fins ara estàvem en un procés que l'Administració delega en els ajuntaments gestió en sentit ampli, no sols per a infraestructures educatives, com l'Edificant i altres, no?
, i sempre estem pensant que… I en este cas és invers, els ajuntaments…, vull dir, estem parlant que el municipalisme en alguna cosa devem alleugerir-los i jo crec que en este sentit esta coordinació entre els tècnics municipals i els tècnics de l'agència i de la Direcció General d'Urbanisme està sent molt engreixada perquè puguem ser molt eficients.

Evidentment, quan fem el pla d'inspecció, que s'ha de presentar en el consell de direcció en el mes d'octubre, ahí ja procurem tindre tota esta informació que dia abans, anàlisi municipi a municipi, la foto el més nítida i el més clara possible de l'estat de l'edificació, com comentava la diputada del grup Popular en el cas que ha posat com a exemple de Montserrat, perquè arribem al detall de com podem marcar també en cada un dels municipis on hi han escenaris de més risc i actuar, perquè a tots els llocs no podem actuar, però sí començar amb tota eixa informació pels espais de major preocupació.

Estem fent tot el treball de…, per descomptat, l'Institut Cartogràfic Valencià està fent un treball excepcional.
Hem de recolzar-nos amb ells i creuar en el Cadastre tota la informació, identificar cada d'edificació segons l'any de construcció.
És un treball molt laboriós, però estem ja fent… Per exemple, en una mateixa parcel·la -que ha eixit l'exemple, en este cas, de Montserrat- poden aparéixer ja edificacions construïdes en 1981; unes altres, en el 2018; la piscina, en 1983; vull dir, que poden haver en una mateixa parcel·la edificacions de diferents moments per a saber en quina situació, des del punt de vista del marc jurídic que li afecta, està… prescrita o no prescrita, és atacable o no és atacable… Vull dir, intentarem tindre tota eixa informació el més rigorosa i el més clara possible per a marcar eixe pla també de treball.

El senyor Pascual dia que la legislació… Evidentment, en el 2014 jo era un dels alcaldes que en el 2014 dia que per favor algú s'encarregue d'això, perquè també ens creava molts problemes als municipis d'atencions socials.
Si a un no li ho consenties, s'enfadava tota la família amb l'alcalde: «No ho faig perquè l'alcalde no vol».
Això era una barbaritat.
I si ho aconseguia, damunt, eixa cultura de que «no passa res, l'alcalde és tonto», els altres veïns també s'enfadaven.
Provocava unes tensions en els pobles molt, molt, molt grans.

Després dels incendis del 2012 que vaig patir com a alcalde d'Alcublas, que l'horitzó és negre, se crema el cent per cent del terme en un sol dia -el terme municipal se crema en un sol dia- i també se despulla tota eixa realitat.
Veus totes les edificacions que puguen haver-hi i prens consciència del que ha passat en les dècades anteriors i la funció que ha de fer també el nostre terme de cara al futur.
Bé, era una de les veus.
La vida després te porta perquè sigues el que estiga gestionant això.
És un poc anecdòtic, però sense estos anys jo no sabria explicar els debats en esta casa per què puga ser oportú que fora abans o no.
La realitat és que a partir que quan el govern i les Corts decidixen fer… el mandat estatutari de posar-la en marxa, per eixa convicció en la sort que m'encarregaren posar-la en marxa, m'he bolcat perquè realment fora una ferramenta útil als municipis des d'eixa vocació municipalista.

I ahí és on estic agraït amb eixa alta expectativa i que realment els ajuntaments estiguen adherint-se d'una manera…, jo crec que també en un acte de fe, perquè una cosa que no existix, pensar que vas realment a ajudar-los, ho hem de demostrar i hem de fer tot el possible perquè siga així.
Ahí és on nosaltres, amb totes les limitacions que tenim, però si volem ser exemplars i volem dir que hi ha un abans i un després, i la gent ho entén…, i altres vegades ha passat en altres àmbits de la vida.
Podíem dir, per exemple, el tabac.
Se discutia tant la llei de tabac: «Ja voràs com…» No, no, després tot el món hem assumit que quan alguna cosa és bo per a tots, és bo per a tot i ho assumim.

I del que es tracta és que ningú construïsca ni un sols atovó sense llicència municipal.
És a dir, que tot el món vaja al seu ajuntament, sàpiga que si vol tindre llicència, se puga posar en eixe repte, que tinga…, i si no la va a tindre, que no se li ocórrega, perquè l'agència va a fer eixe treball en nom dels municipis, en nom dels ajuntaments.
I això és un poc el que tenim i hui jo crec que si podem complir-ho, encara que haja sigut amb alguns anys de retard, allò important és que se fera, perquè en estes dècades realment sociològicament seria molt ampli parlar per què ha passat això, per què ha passat que s'edificava en llocs on no tocava i que tinguen hui més de tres-centes mil vivendes en el sòl no urbanitzable, que no significa que totes elles estiguen…, moltes estan en circumstàncies molt, molt, molt diferents.
D'ahí fer este estudi.
Molt, molt diferents.
Jo estic convençut que la immensa majoria es poden regularitzar.
La llei que esta cambra ha aprovat permet la seua legalització i la seua regularització.

I hem de fer que realment ho siga, amb eixe pacte que deia abans, que assumisquen uns compromisos de cara a la col·lectivitat, quant que no tinga impacte en el territori, però també protegir-los a ells, amb les mesures que hagen de tindre en el seu entorn immediat, en la interfície forestal o en els àmbits que, evidentment, siguen zones inundables i altres, els tècnics han de dir quin tipus d'obres i farem tot eixe catàleg perquè es traduïsca en ordenances municipals, perquè la minimització d'impacte l'ha de tramitar cada municipi.
I són expedients que nosaltres podem assessorar.
Estarem darrere per a pegar tota l'empenta possible i que recorreguem eixe camí, però ha de ser ja…, la gestió és municipal i han de ser ells els que ho tramiten, siga col·lectiva o siga individualitzada.
Nosaltres tenim la informació en el visor el més…, amb la informació el més real i més ampla possible, i també la més concreta per a poder emmarcar eixe itinerari i ajudarem en tot el que puguem, perquè realment eixe patrimoni puga ser transmissible, tinga un valor i done seguretat jurídica, que no quede com avui, que està…, que eixe serà un poc el doble escenari.

Vaig contestant un poc també al que deia la diputada Mamen Peris.
És de veres que hem coincidit moltes vegades i sempre em dona certa alegria compartir estos raonaments amb molts dels diputats i diputades, igual que Juan Ponce, amb el qual he tingut relació personal molt de temps.
Però eixa coordinació que deies per a poder tramitar els expedients de legalització va ser un treball que els tècnics de l'agència, els tècnics de la Direcció General d'Urbanisme, en l'estreta col·laboració, cooperació i coordinació amb els tècnics municipals, hem d'anar marcant.
I és de veres que també ens tocarà fer un poc eixe treball de cara als ajuntaments.
Els lliurarem de determinada tasca del que és la disciplina, que ells puguen centrar-se més en les llicències, en la gestió, en el planejament i que açò haja de ser també una de les seues fulles de treball permanent.
Sabem que no és competència directa nostra, però farem tot el possible per encaminar-los cap ahí i fer eixa legalització que pertoca.

La dotació del personal, he dit que confie que abans de l'estiu tingam les 22 persones que, en un primer moment, volíem, perquè tampoc l'espai ha segut…, l'hem constituït amb molta austeritat, buscar el lloguer del local més còmode, on l'important era treballar i donar esta resposta, és local que deixava la l'ONCE a Elx, no hi havia ningun local públic on poguérem albergar-nos.
Això és, per tant, eixe procés sempre també de les autoritzacions, de llogar un edifici nou, equipar-lo, ser exemplars, demanar llicència d'activitat, tindre-ho tot perquè ningú puga dir-nos res.
Uns empresaris me deien: has aconseguit en sis mesos el que una empresa no aconseguix quasi en any.
Bé, doncs… Però havíem de complir-ho tot perquè l'Invassat passara la inspecció, que els funcionaris treballen en les condicions que toca, tindre en la DGTIC tinc tot l'equipament.

Vull dir, hem fet un esforç tots molt gran.
Estic molt orgullós també de l'equip que he pogut il·lusionar i convéncer per a assumir esta responsabilitat.
I tenim una plantilla, aprovada en els pressupostos, que seria fins a 35 persones, però ja seria en una segona tanda, per al 2023 perquè, realment, no podem…, hi ha processos de formació, d'adaptació, d'haver d'estar assumint la tasca i tot de colp no és possible, vull dir.
Però sí que caminar sense pausa i anar fent, que realment se creguen que podrem arribar a això.

Eixe mapa… Juan, eixe mapa que deies dels edificis en zones de risc, jo crec que…, hui no podem dir-lo, però el tindrem, el tindrem i ha d'estar consensuat amb els ajuntaments per a marcar eixos plans d'acció, no?
Ha de ser on hi ha riscs reals, els riscs reals de hui, de les zones que tenen…, però també de les futures.
Jo li comentava abans a la presidenta els treballs que té la Fundació Empresa i Clima que te provoca i te provoca molta angoixa i sé que tenim un escenari molt complicat per davant per esta qüestió d'emergència climàtica.
Per tant, ha de ser posar-nos tots molt, molt, molt, molt en la tasca que en els riscs de futur els nostres fills poden patir molt, si no ens agarrem açò molt seriosament, no?

Per tant, hi haurà àmbits d'afecció que viuran… Hui ja hi ha en el món més de quaranta milions de persones que estan en migracions i en moviments migratoris per l'acció del clima, perquè està pujant el nivell del mar i els seus cultius i els seus habitatges i tal estan desapareixent.
Vull dir que les situacions són complexes i sabem que, d'alguna manera, va a afectar tot el planeta.

No volia deixar tampoc de contestar a Elisa un poc.
En la costa, tindrem eixa informació.
És més complicada la de la costa.
Sabem que, normalment, en la costa, el sòl no urbanitzable passa a ser quasi tot protegit i ahí jo entenc que no hauran fet, en els últims anys, edificació il·legal, perquè han hi hagut més lupes.
Però tindrem eixa informació i podrem compartir-la, immediatament li la passaré a la senyora presidenta perquè la tinguen, quan hagen posat…, ens estem coordinant amb l'institut cartogràfic, i pugam tindre, terme a terme, per a eixe pla d'inspecció i el pla d'actuació.
La costa serà més complexa, segurament, sí.
No sé si m'ha quedat alguna cosa per contestar, disculpe.

David, agrair-te les paraules de confiança també i de saber que, bé, doncs, anem a fer tot el que pugam.
Jo crec que sí que respondrà bé la gent.
Els indicadors, bé, doncs, la gente quiere: déjame como está, que estoy bien, no me vengas tampoco ahora con que tenga que asumir tareas de minimización; lo tengo toda la vida, sino, a no ser que tenga un expediente abierto y que pueda llegar a una sentencia, ¿verdad?
… Pero yo creo que, aún con la sentencia, puede haber escenarios de minimización en que se incorporen en esos ámbitos.
Yo creo que la gente, cuando ve que… y esta conciencia medioambiental está llegando a todos los sitios, yo estoy convencido de que, si les damos los patrones claros… Que yo no hubiera hablado -y eso es una opinión mía, no puedo decir más-, no hubiera hablado de planes especiales porque el urbanismo es complejo y hacemos a veces unos itinerarios creo que con medidas más de urbanización y de obras, ¿verdad?
Un compromiso claro hubiera sido más efectivo, porque te permite tener lo que es la declaración de minimización, lo que sería obtener la licencia y un plazo máximo de cuatro años para resolverla y dar la licencia de ocupación.
Si facilitamos el lenguaje y ese catálogo de actuaciones a los vecinos, yo estoy seguro de que lo van a hacer y mira que Llíria ha sido un sitio caliente y he tenido allí miles de viviendas ilegales también, por tanto… Pero sí confío en que la gente responderá bien o, por lo menos, es mi impresión.

Lo siento, ¿eh?
Me he pasado de tiempo.

La senyora presidenta:

Nada, no se ha pasado nada.
Eso es una pequeña cortesía, que ha contestado a todas las preguntas.

Muchísimas gracias, don Manuel Civera, director de la Agencia Valenciana de Protección del Territorio, por comparecer hoy en esta comisión, por estar aquí, por resolver dudas y por aportar información que siempre nos vendrá muy bien, de cara al informe que tenemos que elaborar en esta comisión de estudio.

Muchísimas gracias por venir.

Señorías, con esta última comparecencia, levantamos la sesión de hoy.

Gracias.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 38 minuts)