DS-080HTML.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 8 de juliol de 2021.
Comença la sessió a les 10 hores i 3 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió plenària número 43.
Segona i darrera reunió.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies als mitjans gràfics.

Senyories, es reprén la sessió.
(El senyor president colpeja amb la maceta)

Abans de donar inici a la sessió de control, tal i com els vaig anunciar ahir i aixina ho vam acordar en la mesa, saben vostés que esta setmana hem tingut diversos assassinats a persones per la seua orientació, concretament a Samuel Luis, apallissat i assassinat a la Corunya, segons els testimonis pel crit de «maricón», i Younes Bilal, a Múrcia, que cridaren «muerto a los moros».

Nosaltres no anem a consentir cap delicte d'odi, de xenofòbia o de racisme, així tenim institucionalitzat el nostre premi Guillem Agulló a aquelles persones que lluiten contra este tipus de violències.

I, d'acord amb el que el Parlament Europeu i l'informe Raxen, per estes dos persones i per tots aquells que patixen els delictes d'odi, de xenofòbia i de racisme, guardarem un respectuós minut de silenci.

(La cambra guarda un minut de silenci)

Que descansen en pau.

Compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, continuem el nostre treball, ara amb el punt 11 de l'ordre del dia, antic punt 10, que és la compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana.
Coneixen el procediment.

Sense més dilació, done la paraula a la síndica del Grup Parlamentari Popular, la il·lustre diputada Eva Ortiz.

La senyora Ortiz Vilella:

Gracias, señor presidente.

Molt honorable president de la Generalitat.

Vicepresidenta del gobierno valenciano.

Compañeros.

«Hemos vencido al virus», Pedro Sánchez, junio 2020.
«Hemos cambiado el chip y cada día que pasa estamos ganando la batalla al virus», Ximo Puig, junio de 2021.
«Dejen paso a las sonrisas», Carolina Darias, 24 de junio de 2021.
«Cada semana España va mejor», Pedro Sánchez, 3 de julio de 2021.

Señor Puig, tanto anuncio, tanta improvisación, tanta falta de seriedad, de respeto, frivolidad, no solo cuestan puestos de trabajo, sino que también cuestan vidas.
(Aplaudiments)

Por eso le pregunto: ¿cuánto va a costar a los valencianos la improvisación en la gestión del Consell?

Muchas gracias.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

S'ha formulat la pregunta.
I, ara, done la paraula al president del Consell perquè efectue una primera resposta a la qüestió que s'ha plantejat.

President, quan vosté vullga.

El senyor president del Consell:

Molt bon dia, senyor president.

Senyora Ortiz.

Improvisación ninguna, y claro que cada día estamos ganando la batalla al virus.
Pero, en ningún momento habrá oído de La Generalitat decir que la pandemia se había superado.
En todo momento, aquí, aquí, y en todas partes, hemos dicho que la prudencia era fundamental, que no había pasado la pandemia, que había que llevar la mascarilla en la calle.
Eso lo ha dicho el gobierno valenciano.

Mire, improvisación ninguna, planificación, gestión y adaptación a las circunstancias cambiantes de una pandemia que, desde luego, aún no conocemos en su profundidad cómo está evolucionando.
Es lo que hemos hecho desde el primer momento, y siempre siguiendo el criterio de los expertos, huyendo de ocurrencias, huyendo de populismos, huyendo de negacionismos, que eso sí que ha costado muchas vidas.
Y, simplemente, le aconsejo que vea el resultado del INE del año pasado.

La vía valenciana para combatir la pandemia supuso, gracias al enorme esfuerzo de la sociedad valenciana, que la Comunitat Valenciana tuviera los mejores datos de incidencia de España y Europa durante tres meses y medio.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

El senyor president del Consell:

Los mejores.

Y en el transcurso de la pandemia (aplaudiments) verán ustedes dónde se han producido los mejores datos.
¡Les duele que vaya bien la Comunidad Valenciana!
, ¡les duele!
Bien.

Eso nos llevó a la aceleración del proceso de vacunación, a un escenario en el que fue posible avanzar en la apertura progresiva.
Éramos conscientes de que el aumento de la movilidad y la apertura del ocio nocturno comportaría un incremento de los casos, como ha sucedido en toda España.
Sin embargo, gracias a la inmunización, el incremento actual de la incendia no se está produciendo en una presión hospitalaria elevada, aunque sí que hay una presión creciente en la atención primaria.
En concreto, en estos momentos hay 243 personas hospitalizadas, frente a las 4.
777 que tuvimos en enero; en las UCI se encuentran ahora 25 personas frente a las 670 que tuvimos en aquel tiempo.

Ahora, los contagios se están concentrando en las personas que no están vacunadas, fundamentalmente en los más jóvenes.
Gracias a la prioridad que fijamos para vacunar con franjas de riesgo, de mayor a menor edad, hoy no tenemos ningún mayor de 75 años en la UCI, que son los que -como saben- tienen la mayor tasa de mortalidad.

Por eso, les vuelvo a pedir a los jóvenes que tanto se han esforzado, que tanto se han sacrificado para proteger a sus familiares, que hoy se protejan a ellos mismos y que los protejan también a todos.
Un esfuerzo final por el bien de todos y también, sin duda, por el suyo.
Pronto se les podrá inmunizar, pero el virus -como hemos dicho siempre- está ahí fuera, está aquí, está en todas partes, y tenemos que ver de qué manera somos capaces de continuar en esa acción conjunta.

Fundamental, prioritario, intensificar el proceso de vacunación.
Actualmente, el 61,6 % de los valencianos ya tienen una vacuna, 61,6 %, 2,8 millones de personas ya tienen al menos una dosis; y uno de cada dos valencianos ya tiene la pauta completa.
Esta semana llegaremos a cerca de 5 millones de dosis.

Gracias al plan de vacunación, vamos a adelantar en una semana la inmunización de las personas entre 20 y 29 años, que arrancará la primera semana de agosto.
Esta semana tendrán al menos la primera dosis todas las personas entre 40 y 49 años, la franja de edad más numerosa, y también entre esta semana y la que viene se administrarán 210.
000 dosis de AstraZeneca pendientes a las personas entre 60 y 65 años.
Y respecto a los valencianos entre 30 y 39 años, habrán recibido al menos una dosis a final de este mes.

Mientras aceleramos el proceso de vacunación, vamos a seguir fortaleciendo el sistema sanitario y adaptándonos a la evolución de la pandemia.
Vamos a aumentar el número de rastreadores, 450; incorporamos a 50 rastreadores del ejército, además de fijar otros dispositivos centralizados de gestión.

A estos recursos, se añaden los 7.
300 contratos del plan de vacaciones, cerca de dos mil se dedicarán a atención primaria.
Además, se han renovado 6.
052 contratos del COVID, de los que 2.
146 son para atención primaria.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Es quedarà sense temps per a acabar la… (Veus i aplaudiments)

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president, moltes gràcies, president.
(Veus)

Tranquilos, tranquilos, aquí interrumpen ustedes habitualmente.
No pasa nada.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor president del Consell:

Mire, finalmente, lo que quiero decir, señora Ortiz, es que lo que es improvisación (veus), lo que le estoy diciendo es que lo que es improvisación…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyor Alfredo Castelló, estem en la sessió de control, siga un poc més educat.
Mentre n'hi ha una interrupció es para el temps.
(Aplaudiments) No voldran vostés que n'hi haja interrupció i que se li furte el temps.
Ja està bé!
I li demane que guarde un silenci respectuós, li demane que guarde un silenci respectuós.
(Veus)

El senyor president del Consell:

Senyor president, no demane allò impossible.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Una vegada escoltada esta resposta extensa a la primera intervenció de la síndica del Grup Parlamentari Popular, done la paraula perquè puga concretar la pregunta de control (veus), i escoltarem, i escoltarem la pregunta amb el silenci que demane i exigix a tots i a totes les senyories.

La senyora Ortiz Vilella:

Gracias.

Señor presidente, cierto es que en algunos momentos hemos tenido los mejores datos, pero está muy feo obviar que también en la tercera ola hemos sido los que más muertes hemos tenido y que nuestros sanitarios son los que más se han contagiado.
Diga usted toda la verdad (aplaudiments), si es que quiere hablar de los datos de esta comunidad.

Los contagios se han disparado, la incidencia acumulada está en 239 casos por más de 100.
000 habitantes; los hospitalizados son 243 valencianos y valencianas; la presión sanitaria aumenta con esperas de 27 horas en los hospitales.
Y, mientras todo esto sucede, usted tiene a nuestro personal sanitario bajo mínimos.

La atención primaria está otra vez colapsada, centros de salud cerrados; personas en colas para pedir citas a 40 grados de temperatura; demoras de hasta 18 días en los centros de salud para lograr cita telefónica.
Y lo peor de todo esto es que sabían que esto iba a pasar y no han hecho absolutamente ¡nada!
(Aplaudiments)

Señor presidente, ¿sabe quién va a sufrir esta falta de previsión?
Los sanitarios, que están al límite y que van a tener que asumir el trabajo de compañeros porque ustedes no contratan.
El sector turístico, el ocio nocturno, ya no saben qué hacer con tanto ir, venir, medidas, esto y lo otro, se acercan a la ruina -como siempre- con toda su improvisación.

Mientras todo esto está pasando, usted ¿qué hace?
Huye.
Se va dos días a Mallorca para decirnos que van a hacer un documento común para exigir la financiación que nos corresponde.

¡Oiga!
, señor presidente, deje de tomarnos el pelo, deje de engañar a la gente.
Usted sabe perfectamente que se ha trabajado en un modelo de financiación y que hay documento desde el año 2018 en el ministerio de hacienda.
Dejen los estudios, los nuevos documentos, ese trabajo está hecho.

Los expertos, los grupos de las Cortes hemos cumplido con nuestra obligación.
El único que no ha cumplido con su obligación es usted (aplaudiments), que no ha exigido al Consejo de Política Fiscal y Financiera que se reúna de inmediato monográfico de financiación.
Ahí es donde tiene que hablar, donde tiene que debatir, donde tienen que llegar en la misma mesa acuerdos, siempre todos en la misma mesa, no con condiciones favoreciendo a algunas comunidades sobre otras, porque usted sabe que siempre sale perdiendo.

Por cierto, presidente, ¡faltaría más que fuera la financiación con arreglo a la población que tenemos!
¡Por supuesto!
Pero hace mucho tiempo que no le oigo hablar de la deuda histórica.
16.
000 millones de euros que usted tampoco exige a Pedro Sánchez.
(Aplaudiments) ¿Para cuándo, señor presidente, sanidad, educación, políticas sociales?
Esa es una de sus obligaciones.

Viendo este panorama no sabemos muy bien a qué se dedica el Consell.
En la sanidad estamos viendo los problemas que hay; de la financiación no podemos hablar; el sector turístico; la hostelería; los autónomos; el ocio nocturno, no saben qué va a pasar con su futuro.
Pero sí que hemos tenido alguna respuesta en los últimos días, si atendemos a los movimientos del señor Manolo Mata: ustedes están en lo suyo.
Pillaron al señor Mata reuniéndose en la cárcel con uno de los empresarios detenidos en el caso Azud, y digo «pillaron» porque él nunca avisó de que iba a ser la codefensa de un detenido por una trama de corrupción que tenía que ver con su partido.
El síndic de su grupo parlamentario, su portavoz en la cámara con acceso directo a uno de los detenidos en el caso en el que se investiga una posible financiación irregular de su partido, señor Puig.

¿Duerme usted mejor desde que esas reuniones se producen en la cárcel?
¿Está más tranquilo?
¿Cree alguien que pensamos que usted no sabe del conocimiento de esas conversaciones entre el señor Mata y el detenido en la cárcel?

Una vez más, usted no va a dar explicaciones ni tampoco va a tomar ninguna medida porque es a lo que nos tiene acostumbrados; por tanto, significará que está a gusto con esa situación (aplaudiments) y que, lejos de perjudicarle, le viene bien esa relación tan estrecha de miembros destacados de su partido con detenidos en una causa en la que se investiga una posible financiación irregular del PSPV.

Señor Puig, cómo cambia el cuento, tantas lecciones de moral, de ética, tantas cosas que decían que tenían que hacer otros partidos en el pasado, podrían aplicárselo aunque solo fuera por vergüenza torera, señor presidente.

Estos días, lo he dicho en algún medio de comunicación y también lo he dicho en una rueda de prensa, pero, como lo tengo aquí, me gustaría decírselo a usted y a todos los compañeros.
Cuando alguien cree que está por encima del bien y del mal, no da explicaciones, nada le sonroja, nunca pide disculpas y cree que todo lo tiene bajo control por el mero hecho de ser el presidente de la Generalitat, es cuando empieza el principio de su fin.
Acuérdese de estas palabras para los próximos meses.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Hem escoltat la pregunta de la síndica del Grup Parlamentari Popular.

I el president del Consell finalitzarà la resposta, espere que amb el silenci oportú.

President, quan vosté vullga, té la paraula.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Desmontando el fil de fakes.
Contrataciones: 7.
300 más 6.
053.
Ocio nocturno: más ayudas que ninguna comunidad.
Financiación: por favor, que se atreva a hablar de financiación después del ridículo del señor Casado el otro día, me parece ya terrible, terrible.
(Aplaudiments) No han convencido ni a Casado, imagínese a quien van a convencer.

Respecto a esto que usted está diciendo, que Partido Socialista está investigado.
Pues tendrá usted acceso a los sumarios.
Desde luego el Partido Socialista no tiene ninguna noticia al respecto, ninguna noticia.
(Aplaudiments)

Por lo demás, por lo demás, ¿sabe lo que es improvisación?
Improvisación es el Ágora, improvisación…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories!

El senyor president del Consell:

…es la Ciudad de la Luz, improvisación.
¿Sabe lo que no es improvisación?
Los casi mil setecientos millones de euros que le dieron a la empresa concesionaria de Torrevieja.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

El senyor Barrachina demana la paraula.
Senyor Barrachina, té vosté la paraula.
Quan vosté vullga.

El senyor Barrachina Ros:

Gracias, señor presidente.

Señor Puig, si usted fuese hijo único ni Oltra sería vicepresidenta ni el señor Mata, sería su portavoz.
El socialista Rafael Rubio está en prisión por presuntamente recibir dinero para financiarles a ustedes.
Quien le pagaba ese dinero es un empresario defendido por su portavoz.
Usted, señor Puig, comparte defensa con el jefe de una trama corrupta, en un país en el cual la Fiscalía General del Estado es la que dirige una exministra socialista, que compartía gabinete con el señor Ábalos, padrino político de Rafael Rubio.
Y ustedes han sido capaces de hacer la cuadratura de un círculo vicioso, del cual yo le pregunto: ¿cuándo van a salir?
Señor Puig, hermano del imputado Francis Puig.
¿Cuánto tiempo va a compartir defensa política con el jefe de esa trama corrupta?

Salve, señor Puig, a los valencianos de esta afrenta constante.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà la vicepresidenta del Consell.
Quan vosté vullga.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Mire, no per més cridar, senyor Barrachina, té vosté més raons.

Jo el que li recorde és que, el cas Azud, el que està investigant és la corrupció que hi havia quan governava en l'Ajuntament de València la senyora Rita Barberá, a la que vostés volen rehabilitar.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories!
(Aplaudiments) Per favor, senyories!

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

És obvi que en la causa s'haurà de destriar qui són els corruptes, qui els corrompredors, i posar a cadascun en el seu lloc.
I això és la feina de la justícia, posar a cada un al seu lloc en quant a la responsabilitat penal.

Però el que no cap…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories!

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Però el que no cap cap dubte és qui eren els amos dels diners de l'Ajuntament de València i de com se desviava cap a la corrupció eixos diners, era qui estava al front del govern de l'Ajuntament de València: la senyora Barberá i el senyor Alfonso Grau, que era su lugarteniente.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Senyor Zaplana.

El senyor Zaplana López:

Sí.
Gracias, señor presidente.

Se les olvida a ustedes que el Azud es de Cataluña, pero de Pepe Cataluña.

Señor Puig, en junio del veinte Sánchez dijo que habíamos vencido al virus y usted nos dijo que estábamos preparados para lo que viniera, semanas antes de que arrasara nuestra comunidad.

Meses han tenido para reforzar nuestro sistema, pero usted es la cigarra del cuento, acostumbra a tumbarse a ver qué pasa y a despedir sanitarios.

Hace un mes Sánchez decide quitarnos mascarillas en contra del criterio de todos los expertos, y aquí nos ha llevado.

Ha cerrado usted servicios importantes, como la Unidad de Preingresos de Alzira.
Tiene los centros de salud por las tardes cerrados.
Ayer nos enteramos, a través de comunicados del ayuntamiento de Carlet, de Benifaió, de Almussafes o de Sollana que en la Ribera han decidido acabar con las citas presenciales en primaria.
Y mientras en toda la comunidad tienen una demora de 15 a 18 días, y es para una cita telefónica por la falta de personal.

Pero sus medidas, que debían ser reforzar plantilla, incrementar las pruebas diagnósticas, proteger a nuestros profesionales y vacunar a destajo, vuelven a llegar tarde y se van a convertir en restricciones a la libertad y limitaciones a la hostelería.
Cinco horas después volverán a condenar a los autónomos y sigue usted sin modelo sanitario.

Presidente, ¿su solución para todo esto pasa por crear una empresa pública de salud?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable consellera de Sanitat.
Quan vosté vullga.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Gracias, presidente.

No, pasa por recuperar la sanidad pública que ustedes vendieron a la sanidad privada.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Senyories, continuarem amb la sessió de control, ara amb la pregunta que formula el síndic del Grup Parlamentari Compromís, l'il·lustre diputat Fran Ferri.
(Veus)

Senyories, el silenci s'agraïx per a poder escoltar l'orador que està en l'ús de la paraula.
Escoltarem la pregunta que formula el síndic del Grup Parlamentari Compromís, senyories.
Quan vosté vullga, senyor Ferri.

(Veus) Un poquet de silenci.
Un segon, senyor Ferri.
Esperarem que ens donen la possibilitat d'escoltar la seua pregunta.

El senyor Ferri Fayos:

Jo crec que ja, no?
, senyor president.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Ferri Fayos:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor president, senyor Puig, abans de res em permetrà que faça una xicoteta reflexió sobre el moment que estem vivint.

Les persones migrants, les dones, les persones amb un determinat color de pell, les persones LGTBI, assistim amb preocupació i, per què no dir-ho, amb por a l'augment dels casos de delictes d'odi que estem vivint des de fa uns anys.

Crec, senyor president, que hem d'assenyalar i buscar els culpables directes de la mort de Samuel, com hem de jutjar i condemnar el culpable de la mort de Younes.
Però també hem d'assenyalar i rebutjar els responsables polítics d'eixe augment dels delictes d'odi.

Precisament, per a posar-los fre, per a evitar més morts, per a salvar vides.
No és casualitat que des de 2017 les estadístiques judicials mostren un augment considerable de les agressions, les pallisses i els atacs a persones i col·lectius que són assenyalats per organitzacions d'extrema de dreta.
Els autobusos de l'odi, els discursos incendiaris als mítings, els convidats en prime time a televisió que han generat eixe caldo de cultiu.
I tot per a què?
Per a fer el que han fet sempre els senyoritos d'este país, que és crear un enemic imaginari per arribar al poder, arribar al poder per a poder repartir-se el pastís dels contractes públics, dels assessors, dels xiringuitos que tant els agraden.
Des de fa generacions que esta gent ha estat vivint a costa del patiment del poble.
I ja els coneixem ací: cobrar molt, però treballar poc.
I davant d'això vénen les amenaces.
Des de Vox diuen que es querellaran contra qualsevol que relacione l'assassinat de Samuel amb la seua formació.
A banda de vividors, són un covards, són d'eixos que tiren la pedra i amaguen la mà.

Doncs bé, miren-me als ulls, són vostés els responsables polítics de l'augment del masclisme, al LGTBIfòbia (aplaudiments) i el racisme.
Per això volen alguns les seues nòmines.

I ara, si volen, em denuncien.
(Aplaudiments)

Senyor president, hui des de Compromís li preguntem com valora el Consell la negativa del govern central a complir els acords, els seus compromisos en matèria de reforma del sistema de finançament o la regularització del deute.

No cal que m'estenga massa sobre esta discriminació perquè en este parlament ja hem parlat moltes vegades del que patim els valencianes i les valencianes.
Som l'únic territori que, sent més pobres que la resta, aportem a la resta.
L'estat ens deu ja 25.
353 milions d'euros, segons els nostres experts.
Això vol dir menys recursos per a educació, menys recursos per a sanitat, per a polítiques socials, també menys recursos per a la necessària transició ecològica de la nostra economia.
Per això és tan important este tema per a Compromís.
Per això ho vam als Acords del Botànics, per això ho vam incorporar a l'acord d'investidura entre Joan Baldoví i Pedro Sánchez.
Del que parlem és que els valencians tenim els mateixos drets que la resta, ni més ni menys.
Fa unes setmanes la ministra d'Hisenda ens ho va deixar clar.
Ens va dir que no hi havia bon clima de consens polític per afrontar la reforma del finançament.
Ens va dir que de pagar-nos el que ens deuen que ni parlar-ne.
En definitiva, ens va dir, a la cara, que no només volia incomplir l'acord d'investidura en Compromís, sinó que a més, ho va dir també, volia incomplir la data fixada pel Congrés dels Diputats.

I davant açò, senyor president, no ens podem quedar de braços creuats, ens juguem massa com a poble, ens juguem massa com a poble com per a posar els interessos partidistes per davant dels interessos valencians.

Però això, com ja vaig dir fa unes setmanes, hem de plantar-nos.
I plantar-nos vol dir que les institucions hem de liderar una ampla mobilització social per a enviar un missatge ben clar al govern central.
Si no compleixen els seus compromisos amb els valencians, els valencians no ho oblidarem.
I jo ho sent molt, però no podem comprar-li l'argumentari a la senyora Montero.

No és imprescindible consensuar amb el Partit Popular el sistema de finançament.
Un Partit Popular que quan tenia majoria absoluta no va reformar el sistema de finançament, va ser incapaç.
I ara, en 2021, Casado ja ho ha deixat clar, ja ho ha dit vosté abans, volen una reforma que perjudica els valencians i les valencianes.
El Partit Popular ens ha deixat clar que no són la solució, que són part del problema, però l'altra part del problema està en la Moncloa, es diu govern central i està liderat per Pedro Sánchez.

No comprem l'argumentari de la senyora Montero que no hi ha clima polític per a reformar el sistema de finançament.
Portem temps amb eixa excusa.
Primer va ser Catalunya.
Quan no és Catalunya és la crisi.
Quan no és la crisi és el Partit Popular.
Prou d'excuses!
Només demanem que siguen lleials, que complisquen allò que han pactat.
I per aconseguir-ho hem d'eixir al carrer, liderats per les institucions que representen tots els valencians i valencianes, convoque qui la convoque.
I tranquils, que si no la convoca ningú, no patisquen, des de Compromís la convocarem.

Per això, senyor president, li pregunte: quina resposta institucional i social té previst el Consell impulsar per a rectificar estos incompliments?

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Ferri.

Senyora Vega, per a què demana vosté la paraula?

La senyora Vega Campos:

Señor presidente, pido la palabra para que se retiren del Diario de Sesiones y que conste así en acta las palabras, la acusación directa, que ha hecho el síndico de Compromís a nuestro grupo parlamentario por el incremento de los delitos de odio y todo lo que ha dicho.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyor Ferri?
Se mantenen les paraules que formen part d'una expressió política en la cambra.
Donarem la… (Veus)

Senyories!
Jo he preguntat al síndic del Grup Parlamentari Compromís.
(Veus)

La senyora Vega Campos:

(Inoïble.
Intervé sense micròfon)

El senyor president de les Corts Valencianes:

D'acord.
Sí.

Senyories, escoltarem la resposta del president del Consell a la pregunta que està formulant per part del síndic del Grup Parlamentari Compromís.

Senyories, per favor, escoltarem amb silenci.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Ferri, és absolutament conegut que la necessitat, la urgència d'un nou finançament.
Però també és conegut i és cert que a la fi el que hem de buscar són les màximes complicitats possibles perquè això siga possible.

I al mateix temps que efectivament s'han de complir els compromisos, s'ha de fer que els compromisos es puguen complir.
Necessitem una majoria en el Consell de Política Fiscal, i sobretot necessitem una majoria en el Congrés dels Diputats.

I el més important, el que no se pot és trencar el consens al si de la societat valenciana, ens ha costat molt durant estos anys anar teixint-lo.
I ara, finalment, fins i tot pareix que el partit majoritari de la dreta estava en disposició també d'entrar, no sé.
Però jo crec que al final el que hem d'aconseguir primer que eixa gran cohesió que hem fet en la societat valenciana que no es trenque i que continue avançant per tal de ser conscients d'allò que és absolutament i és evident que és necessari per a la societat valenciana, que és tindre un finançament just.
És, per tant, el que vosté diu és que és absolutament cert, és que és intolerable la situació que viu la Comunitat Valenciana, és intolerable des de fa massa temps.

I jo li vaig a dir més.
El problema d'Espanya i de la qüestió territorial no és només el finançament.
Hi ha una qüestió profunda que hem de ser capaços de solucionar.
La convivència en Espanya, la visió de les espanyes és fonamental que se cimente en una mirada que atenga les perifèries, que atenga les altres situacions que estan més enllà de la M-30, la M-40, la M-60.
Per tant, hi ha una tasca que hem de fer entre tots i totes de convenciment, de teixir complicitats.
D'això va anar també una part de la cimera que hem tingut amb les Illes Balears i ens hem compromés, a més, a algunes qüestions bàsiques, que són defensar no només un model sustentat en la població, que, com saben, alguns posen en qüestió, sinó que, a més, el que volem és que també se tinga en compte, com se té i s'han de tindre en compte altres factors, que entenem, d'altres comunitats, s'ha de tindre en compte també la població flotant.
Perquè, al final, les zones receptores de turisme tenim una gran quantitat de persones que, finalment, són ateses en els nostres sistemes sanitaris, en els nostres serveis públics.
Per tant, hi ha qüestions en què també cal ponderar esta situació.

Ara, prompte, en el mes de setembre, tindrem una reunió amb el president d'Andalusia, perquè del que es tracta és d'intentar sumar en la mesura del possible.
Andalusia i nosaltres tenim, des de fa temps, un problema de finançament que, en algun aspecte, és absolutament coincident.
I és fonamental que anem teixint eixes aliances, per tal d'aconseguir, a més, un canvi d'opinió en el partit majoritari de l'oposició, perquè és fonamental que canvien d'opinió i que no estiguen ancorats en l'aznarisme, en tots els aspectes, no sols en el finançament.
El que hi hauria és…, per tant, que hi haguera un moviment en eixa qüestió.

La reivindicació ha de continuar i tot el que puguem fer entre la resta de comunitats autònomes… S'ha fet un gran treball, per part dels nostres experts.
S'ha fet un treball anant a parlar amb totes les autonomies, per intentar entendre que açò és una urgència, que hi ha una qüestió fonamental i és que el pastís ha de tocar-li una part més gran a les comunitats autònomes, que hi ha una qüestió de suficiència financera que afecta al conjunt del sistema autonòmic i això és una part que beneficia al conjunt de les comunitats autònomes.
Però, després, dins d'eixa part del pastís que ha d'augmentar per a les comunitats autònomes ha de redistribuir-se d'una manera justa, que és el que nosaltres també diem.
I justa, però amb els números, amb rigor; quan es parla, s'arriba… És que a mi m'espanta que el líder de l'oposició d'Espanya diga que Navarra està mal finançada.
De veritat?
Navarra té un finançament per capita el doble de la Comunitat Valenciana.
Per tant, clar, partim d'un problema de desconeixement o no sé.
I això és el que ens passa.
I, si ara diem que tornem al modelo Zaplana, el modelo Zaplana encara ens castiga més.
Haguérem rebut 400 milions d'euros menys.

Per tant, el que cal fer jo crec que és persistir, persistir, ser constants, sense, en absolut, descartar res, ni les mobilitzacions ni totes les accions que puguem fer.
Per suposat, ho hem de fer tenint en compte l'eficàcia d'eixes accions i tenint en compte de quina manera som capaços de generar també més complicitats.

Però és veritat, i si no ho dic tampoc no seria just i vosté ho sap perfectament, que no és el mateix el tractament que estem tenim des del govern actual que del govern anterior, tot i que, ja dic, en absolut estem contents en la situació actual, però és veritat que és el primer govern que ha destinat, en el 2020, un fons especial de 16.
000 milions d'euros, els quals s'han repartit ja d'una manera diferent a com era el sistema de finançament.
Se crea també eixe fons no reemborsable per a este any, distribuït per població ajustada.
S'han suspès les regles fiscals que penalitzaven la Comunitat Valenciana.
Els pressupostos generals inclouen el 10 % i els acordàrem també amb el seu grup, els acordà el Govern d'Espanya amb el seu grup a Madrid.
I jo crec que s'ha vist també amb el tema dels fons React, que és el 12,5 %.

És a dir, és innegable que hi ha un canvi de perspectiva.
No és suficient i hem de complir els compromisos, per suposat que sí.
I el govern valencià, des del trellat i des de l'eficàcia per a aconseguir els objectius, estarà sempre on pertoque.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Continuarem amb la sessió de control amb la pregunta que formula, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, la síndica del Grup Parlamentari Ciudadanos, la il·lustre diputada Ruth Merino.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Merino Peña:

Gracias, presidente.

Señor Puig, al hilo un poco de lo que decía también el síndico de Compromís, ¿qué importancia le da usted al cumplimiento de los acuerdos, por parte de los cargos públicos?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Contestarà el president del Consell a la pregunta que s'acaba de formular per part de la síndica del Grup Parlamentari Ciudadanos.

El senyor president del Consell:

Senyor president.

Señora Merino, los acuerdos están para ser cumplidos y el gobierno valenciano cumple los acuerdos y, cuando no los cumple, pues, da explicaciones.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Una vegada expressat el primer moment de la pregunta de control, té la paraula la síndica del Grup Parlamentari Ciudadanos per a acabar d'argumentar la pregunta, en nom del seu grup.

Quan vosté…

La senyora Merino Peña:

Señor Puig, mire, le voy a recordar unas palabras que dijo usted hace bien poco: «La responsabilidad está en cumplir los compromisos», se lo decía usted al presidente del Valencia Club de Futbol.
Yo le propongo, señor Puig, que haga un ejercicio de aplicarse esto mismo a usted y a su gobierno.

Mire, su grupo parlamentario y el mío han llegado a acuerdos en muchas ocasiones.
Nosotros lo hacemos siempre con buena voluntad y esperando que usted, por la parte que le toca, asuma lo que tiene que cumplir.
Quizá, a estar alturas no deberíamos sorprendernos de que su modelo a seguir sea el de Pedro Sánchez, con sus dos caras: la del Sánchez electoralista, el de los titulares agradecidos y las buenas noticias, el que con falsas promesas y halagos se gana el favor popular; y, por otra parte, el Sánchez presidente, el Sánchez que quiere conservar el poder a toda costa.
En definitiva, un fraude.

Pero, en su caso, lo de menos es que nos engañe a nosotros, a Ciudadanos.
Lo importante es que, si usted no cumple, señor Puig, está engañando a cientos de miles de valencianos.

Mire, en los presupuestos de 2021, nosotros acordamos la incorporación de 250 médicos, 500 enfermeros para el refuerzo sanitario en residencias de mayores; 10 millones de euros.
Todavía estamos esperando a que se implemente.
¿Los perjudicados?
El personal sanitario exhausto, los usuarios de las residencias y sus familiares.
En vez de cumplir su promesa, ¿qué hace usted?
Despedirlos de forma inhumana por Whatsapp, después de dejarse la piel, después de poner en riesgo sus vidas, después de dejarse sus propias vidas, en muchas ocasiones, ¿es así como les recompensa, señor Puig?
(Aplaudiments) ¿Acaso cree que la sanidad y las residencias de mayores ya han superado todos sus problemas?

Otro acuerdo.
Acordamos también un fondo COVID de 76 millones para los sectores económicos más afectados, todavía sin ejecución, por su puesto, y me dirá que si el plan Resistir, que si el Resistir Plus.
Pero, oiga, es que las ayudas han llegado insultantemente tarde y han sido insultantemente insuficientes en muchos casos, para algunos ha sido calderilla y, además, hay empresas que se han quedado fuera por los requisitos exigidos.
Y yo le pregunto, las empresas, las pymes, los autónomos, ¿ya han compensado sus pérdidas de este durísimo año y medio casi que llevamos con las ayudas que les han llegado?
Si algunas ni siquiera han empezado todavía a recuperarse.

¿Y qué ocurre -un tercer acuerdo- con las ayudas que pactamos para el aprendizaje del inglés en academias para estudiantes de Formación Profesional y de Bachiller, para que nuestros jóvenes sean competitivos a la hora de acceder al mercado de trabajo?
¿Dónde están?
Se lo digo yo, no las busque que no las va a encontrar.
Debe ser que en esta comunidad no tenemos ningún problema con el paro juvenil, ¿no, señor Puig?
Aquí, si no son ayudas para la imposición del valenciano, no hay deficiencia ni diligencia y lo más triste es que no hay ni ganas ni interés.
Y, con esto, me vuelve usted a recordar al Sánchez presidente, al que se come sus palabras con tal de conservar el poder; mejor dicho, el que no tiene palabra, el Sánchez de los indultos.
Usted y él siempre cediendo ante los nacionalistas.
Porque, si es triste no cumplir con los acuerdos, más triste es no cumplir con los propios principios de uno.
Ha pasado usted del «con los indultos saldría gratis saltarse la ley» a «los indultos son una acción acertada».
En fin, señor Puig, como le digo, que su credibilidad, como la de Sánchez, está en entredicho.
Y aquí podría añadir todo lo que ha comentado el señor Ferri respecto al sistema de financiación.

Pero sigamos con sus incumplimientos.
¿Cuántas proposiciones no de ley se aprueban en estas Cortes cada año que son mandatos para ustedes y que, luego, se quedan en nada?
¿Y qué fue del gran pacto por la reconstrucción de la Comunidad Valenciana?
Casi cuatrocientas medidas consensuadas, necesarias y buenas para los valencianos.
Dígame, señor Puig, ¿ha mostrado usted alguna curiosidad, algún interés por saber cuáles de ellas se han puesto en marcha?
Nosotros llevamos semanas pidiendo que se haga un seguimiento de este pacto, porque nos negamos a que aquello se quedara solamente en una foto.
Yo no sé ustedes, pero nosotros no estamos aquí para tomarle el pelo a los valencianos, estamos para trabajar y para cumplir con los acuerdos a los que se llegan.
(Aplaudiments)

Pero, además, además de estas cosas que han ido ocurriendo a lo largo de estas dos legislaturas, tenemos todo lo que usted aseguraba que iba a hacer cuando estaba en la oposición, todos aquellos compromisos, todas aquellas promesas.
Todo aquello, todo aquello, también suponía un acuerdo con los ciudadanos que le escuchaban y que, incluso, le creían; suponía un pacto con los que le votaron, pero también con los que no le votaron porque es que, al final, usted es el presidente de todos, en eso consiste la democracia.

Por ejemplo, ¿qué hay de su compromiso con la transparencia, con lo aficionados que eran ustedes a pedir comisiones de investigación?
Casi veinte se han solicitado durante este tiempo y solo dos se han aprobado, por cierto, una de ellas recientemente y que traerá cola.
Y aprovecho para preguntarle, ¿qué opinión le merece que el número 2 de su partido, portavoz del grupo parlamentario PSPV en estas Cortes, vaya a defender a un presunto corrupto en un caso en el que, quizá, pudiera acabar estando implicado su partido por financiación irregular?
¿Qué imagen cree que le da a la ciudadanía con este tipo de comportamientos, señor Puig?
Ni credibilidad ni coherencia, señor Puig.
Tanto criticar, tanto criticar desde la oposición lo que hacía el Partido Popular, diciendo que nunca serían como ellos, con aquella altanería, aquella prepotencia, y bien poco han tardad en imitarles.
Entre las comisiones, que nunca entran a debate, y entre las que no se aprueban, porque para eso está siempre preparado el rodillo botánico… Bueno, pues, por eso le digo que su compromiso con la transparencia queda bastante bastante en evidencia.
Parece que ahora que es a ustedes a los que toca investigar, pues, la democracia ya les incomoda un poquito más.

En fin, señor Puig, que no va por buen camino.
Ni coherencia ni credibilidad ni compromiso, lo estamos viendo día tras día.

Y termino como empecé, recordándole sus palabras: la responsabilidad está en cumplir los compromisos no solo con mi grupo, con todos los valencianos, todos los que nos han votado a todos los que estamos aquí.
Si no cumple con ellos, tampoco estará cumpliendo con la democracia.

Gracias, señor presidente.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada expressada en la seua totalitat la pregunta de control, escoltarem la resposta que efectuarà el president del Consell.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyora Merino.

La credibilidad y la confianza se basa, evidentemente, en cumplir.
Y, para cumplir y para saber si se cumple o no, lo que hay que hacer es testear los acuerdos.

Primera afirmación que ha dicho usted, solo empezar su intervención, que no se había contratado a nadie en el sector sanitario.
Hay 7.
300 contratos nuevos, 6.
053 renovados en la COVID.
Por tanto, (aplaudiments) desde luego, la primera afirmación ya no tiene nada que ver con la realidad.

Y, mire, es verdad que nosotros estuvimos hablando y negociando y ustedes, finalmente, se abstuvieron y creo que es positivo y eso tiene que continuar siendo así, por nuestra parte, desde luego.
Estos presupuestos son unos presupuestos que ayudan, en la medida de sus posibilidades, a la reactivación económica y social y lo están haciendo.

Mire, hasta junio, los últimos datos, hemos comprometido ya el 80,4 % del presupuesto, 22.
469 millones; hemos ejecutado el 42,5 %, 11.
878 millones; y se ha pagado ya el 37,4 %, 10.
449 millones.
Solo en los capítulos de inversiones directas e indirectas, se ha comprometido el 27,6 % más de recursos que en junio del 2020 y se ha ejecutado el 25,8 % más.
Eso es cumplir los acuerdos y cumplir con el presupuesto, que es nuestra obligación.

Estamos cumpliendo no solo con las enmiendas, por tanto, que se aprobaron, sino con todo el presupuesto de la Generalitat.
Y le aseguro que, en lo que respecta a sus aportaciones, no es que estemos en el 40 % hasta junio, como usted ha dicho, que aún nos quedarían seis meses para alcanzar el objetivo, sino que el cumplimiento está por encima de las expectativas que incluso en ese momento se crearon.

En primer lugar, el fondo COVID de 76 millones, que pedían ustedes y que acordamos con ustedes para apoyar a los sectores económicos afectados por la pandemia, se ha visto ampliamente superado por las ayudas puestas en marcha a través de los más de cuatrocientos del plan Resistir y ahora de los 647 del Resistir Plus; unos planes dotados con las ayudas de la Unión Europea y del Gobierno de España que han permitido no ya cumplir con este fondo, sino cumplirlo multiplicado por catorce y, además, sin detraer dinero de inversiones.
Solo en el plan Resistir, se han pagado ya 325 millones, cuatro veces más de lo que se planteó en ese momento en esa enmienda.
Dos de cada tres euros ya están en manos de las empresas de los autónomos y de los trabajadores, dos de cada tres euros.

En segundo lugar, las ayudas al turismo.
Acordamos aumentar de 10 a 12 millones el bono viaje.
Cumplido.
Se han pagado ya 7 millones y quedan 5 para la convocatoria de septiembre a diciembre.
Elevar las ayudas al sector turístico en 8 millones, de 5 a 13 millones, ya estamos en 18 millones, pagados prácticamente al cien por cien.
A todo esto, hay que añadir los 12,8 millones para el ocio nocturno.

En tercer lugar, un bono comercio para ayudar al sector a través de los ayuntamientos a paliar los efectos de la COVID, ha salido ya convocatoria con 5 millones de euros.

En cuarto lugar, la ampliación de plazas de residencia para personas mayores está en marcha y, además, la vicepresidenta ha presentado el plan de infraestructuras sociales con una inversión de 560 millones y la creación de 6.
600 plazas públicas.

En quinto lugar, acordamos la realización de campañas de promoción y formación profesional dual en el ámbito social y empresarial.
Ya está en tramitación la mayor acción de difusión que se ha hecho hasta ahora, con un importe de 400.
000 euros.

En sexto lugar, también se consensua el aumento de 400.
000 euros de las becas de FP dual en empresas para el transporte o residencia de los alumnos y para la realización total o parcial de formación en centros de trabajo.
Las órdenes están en estos momentos en el Consell Jurídic Consultiu y se convocarán en septiembre.

En séptimo lugar, ayudas para el aprendizaje de idiomas.
Estudiamos la mejor manera de destinar estos fondos a la mejora de la competencia lingüística del alumnado.
Hay que tener en cuenta que somos la comunidad que más matriculados tiene en escuelas oficiales de idiomas y que el plan de plurilingüismo ha multiplicado por seis el número de alumnos que estudia en inglés.

En octavo lugar, ustedes pidieron unos tres millones de inversiones para los 11 puertos dependientes de la Generalitat, ya se han aprobado actuaciones por más de ocho millones.
Es la mayor inversión realizada nunca en los puertos de la Generalitat.

En definitiva, estamos cumpliendo, señora Merino.
Estamos cumpliendo y nos gustaría seguir cumpliendo por encima de las expectativas.
Y, desde luego, lo que queremos es, más allá del ruido, sentarnos en lo que es la negociación, el diálogo y poner por encima de todo lo que usted ha dicho, es verdad, si estamos gobernando para todos.
Pero es que este Consell tiene desde el inicio la vocación de gobernar para todos, es nuestra responsabilidad y es lo que estamos haciendo.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Escoltarem a la il·lustre diputada Yaneth Giraldo que formularà la pregunta.

La senyora Giraldo Jiménez:

Gracias, señor presidente.

Señor president, incidencia acumulada disparada, centros de atención primaria colapsados, recorte de más de doscientas camas en los hospitales, recorte de más de tres mil profesionales COVID, estamos a la cola de España en la vacunación entre la franja de 20 y 49 años, la vacunación de los Erasmus de los menores de 30 ya va con retraso.

Y, mientras tanto, señor president, ¿dónde está su consellera de sanidad?
Ausente.
Desde diciembre del 2020 hasta julio del 2021 hemos pedido hasta en 6 ocasiones la comparecencia de la consellera en la comisión de sanidad para que explicara el plan de vacunación, el colapso en los centros de salud, la gestión de recursos humanos, la gestión de los hospitales de campaña, el nuevo plan de infraestructuras y el aumento de los contagios.
Y en todas y cada una de ellas la señora consellera ha hecho oídos sordos, pero no solo ella, también sus secretarias autonómicas.

En septiembre del 2020 pedimos la comparecencia de la señora Isaura Navarro, secretaria autonómica de salud Pública, para que diera cuenta de sus actuaciones y tampoco ha querido asistir.
Como tampoco ha asistido la comisionada de Atención Primaria porque el grupo del Botànic votó en contra de nuestra petición, igual que hicieron con su comisionado para la Salud Mental que usted nombró, señor president, tampoco han querido que comparezca.
Lo que hace esto es que no se está permitiendo a la oposición cumplir con nuestra labor de fiscalización.

Por tanto, le pregunto, señor president, ¿piensa instar a la consellera de sanidad a que dé la cara, a que explique y sea transparente en la comisión de sanidad?

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Serà la mateixa consellera de sanitat universal la que li done la resposta.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Gracias, presidente.

Señorías, el orden del día lo marcan estas Cortes y no la conselleria de sanitat.
 Por tanto, tendrá usted que solicitarlo y esta consellera ya le digo que no tiene ningún inconveniente, ninguno, (veus) en asistir a la comisión de sanidad, ninguno.
Pero no me corresponde a mí poner el orden del día, sino a ustedes.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Senyories, escoltarem la pregunta que formula la il·lustre diputada Patricia García.
Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora García Guasp:

Gràcies, senyor president.

Los miembros del Cor de la Generalitat sufren abuso de temporalidad laboral desde hace 10, 20 o, incluso, 30 años a pesar de haber sido seleccionados en diferentes procesos públicos.
En julio de 2018 el conseller Marzà en un programa radiofónico de la cadena SER expresaba lo siguiente: En un coro no se pueden sustituir de golpe todas las voces.
Lógico, señor Marzà.
Tras años de reivindicaciones del cor para estabilizar sus puestos de trabajo, se pretende renovar la totalidad de la plantilla en un periodo de dos años sin tener en cuenta la casuística de un coro.

Por ello le pregunto, ¿va a cumplir el conseller su compromiso con el Cor de la Generalitat?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable conseller d'Educació, Cultura i Esport.
Quan vosté vullga.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyor president.

Gràcies, senyora diputada, per la seua pregunta.

Sap que el reconeixement artístic per part de la conselleria de cultura al Cor de la Generalitat és total.
No només això sinó que des del primer minut estem treballant amb ells i elles per tal de millorar la situació laboral i que no hi hagen eixes dificultats de les que vosté ha manifestat, que efectivament són des de fa molts anys que estan, des de fa molts anys, i que responen i han de respondre les seues solucions a la normativa vigent.
De fet, la normativa aplicable en drets laborals i regularització laboral que és d'aplicació per al Cor de la Generalitat, tenint en compte la seua singularitat.

De fet, sempre hem posat damunt la taula la singularitat del cor i hem defensat que la seua singularitat artística ha de ser tinguda en compte per a poder buscar la solució.
Fruit d'això, del treball conjunt, del diàleg constant amb els representants del Cor de la Generalitat, no només s'arriba a acords, sinó que una vaga que tenien convocada l'han desconvocada veient que l'administració no només treballa sinó que complix els seus acords i fa que seguim endavant posant en valor el Cor de la Generalitat i totes les unitats artístiques de la Generalitat.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Continuarem amb la sessió de control, ara amb la pregunta que en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana…

La senyora Vega Campos:

Sí.
Por reproducida la pregunta, presidente.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La pregunta es la següent: ¿Qué planes tiene su gobierno para solucionar la grave crisis económica y social que sufre la Comunidad Valenciana?

Contestarà el president del Consell.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Muchas gracias, señora Vega.

Los planes de la Comunitat Valenciana para afrontar las consecuencias de la mayor pandemia que hemos sufrido en nuestras vidas son los siguientes.
En primer lugar, los acuerdos de reconstrucción «Alcem-nos» que tienen tres pilares: el acuerdo social, la vía institucional y el pacto político que definieron la hoja de ruta con un conjunto de actores que finalmente acordaron 1.
042 acciones y medidas concretas.

Segundo, los presupuestos de la Generalitat para este año, que son los mayores de la historia para blindar el escudo social y hacer de palanca para la reactivación económica y social.
Estos presupuestos del 2021 incorporan gran parte de estas medidas por más de tres mil ochocientos millones.

En tercer lugar, los planes Resistir, dotados de más mil millones de euros de ayudas directas a empresas, autónomos y trabajadores, el mayor plan aplicado nunca aquí -ni aquí ni en el conjunto de España.

En cuarto lugar, la Estrategia valenciana de recuperación que se concentra en más de 22 proyectos tractores, tanto de recuperación económica, social, medioambiental, que permitirán movilizar 21.
000 millones de euros de fondos europeos del gobierno y de la Generalitat.

Toda esta agenda valenciana de reconstrucción está en marcha.
Desgraciadamente, ustedes decidieron borrarse, decidieron no estar comprometidos.
Esa es su decisión.
Creo que deberían, en cualquier caso, ser conscientes que solo a través de la cohesión un país va hacia adelante.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Una vegada feta la primera contestació a la formulació de la pregunta, escoltarem la concreció de la pregunta per part de la síndica del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.
Té la paraula la il·lustre diputada Ana Vega.

La senyora Vega Campos:

Gracias.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Vega Campos:

Muchas gracias, señor presidente.

Buenos días, molt honorable president, miembros del Consell.

Mire, señor Puig, usted tiene serios problemas y no me refiero a las salidas de tiesto de su síndico, a la más que probable investigación de su vicepresidenta Oltra, a los infinitos enchufes de su vicepresidente Dalmau; me refiero a los datos económicos y sociales de la Comunidad Valenciana que dejan un verdadero panorama desolador por su gestión negligente.

Una tasa de paro de un 16,5 %, con más de un 40 % de paro juvenil; un 30 % de las empresas han echado la persiana y ya nunca la van a volver a levantar; miles de familias que se han quedado sin los ahorros de su vida y jóvenes que no pueden acceder a una vivienda; colas del hambre de personas que nunca hubieran pensado verse en esa situación; agricultores y regantes mendigando agua para poder sobrevivir y darnos de comer; emprendedores que han visto totalmente truncado su proyecto de vida; niños y profesionales que se han de exiliar a otras comunidades por su imposición lingüística.

Señor Puig, dirige usted un barco en el que se le han amotinado sus socios y que marcha a la deriva y sin rumbo.
La cuarta comunidad autónoma por población y producto interior bruto no se merece el maltrato al que ustedes llevan sometiéndola ya 6 largos años.
Y dígalo, dígalo aquí abiertamente, usted ya no tiene ni idea de lo que hacer.

Se niega a bajar impuestos para atraer a las pocas empresas que valientemente se crean y principalmente para mantener a las empresas de nuestra región que están con la soga al cuello.
Se niega a reconocer que más de un 40 % de los jóvenes no pueden acceder a un empleo en nuestra comunidad y están en el paro.
Ni siquiera son capaces de acompañar en la mayoría de edad a sus jóvenes tutelados, únicamente un 15 % de ellos cuentan con su apoyo una vez cumplen los 18 años.
Se niegan a cumplir con su deber de indemnizar a sectores afectados por sus decisiones de cierres arbitrarios, como la hostelería.

Usted, señor Puig, vive de espaldas a la calle y quizá eso tenga mucho que ver con que usted no ha levantado una persiana en su vida.
(Aplaudiments) Usted solamente sabe hacer dos cosas.
La primera es repetir hasta la saciedad que los fondos europeos son necesarios y que dependemos casi en exclusiva de su llegada, pero estos fondos no servirán de nada si no se destinan directamente a las personas a las que su gestión ha condenado.
Ya sabemos para qué quiere esos fondos, lo dijo en la cumbre pancatalanista con la presidenta de Baleares, sabemos que los quiere para la economía azul, otro concepto progre que suena a chino para los que verdaderamente están temiendo por el pan de sus familias.

Al parecer es la economía ligada al mar, economía ligada al mar.
Pues, ya podrían haber pensado en la economía ligada al mar cuando votaron a favor el reglamento europeo que ha herido de muerte al sector pesquero de nuestra comunidad.
(Aplaudiments) Las miles de familias que viven de la pesca se lo hubieran agradecido, a ustedes y al Partido Popular.
Pero ya sabemos que para ustedes, progres de caviar, los que se levantan a las cuatro de la mañana a faenar en el mar o a recoger las frutas y verduras…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora Vega Campos:

…no son ni «ecofriendlys» ni resilientes ni transversales, palabrejas.
(Veus)

Pues, no, señor Puig, son currantes con las manos llenas de callos que es lo más honrado que se puede ser hoy en día.
(Aplaudiments) Es usted el típico socialista, señor Puig, en campaña, flores, y en gobierno, ruina y miseria.

La segunda cosa que sabe hacer muy bien es esconder la cabeza en un hoyo bajo tierra porque es incapaz de afrontar los problemas de hoy con los recursos que usted tiene hoy.
Pero, claro, ustedes han engordado tanto las instituciones valencianas con sus amiguetes que ahora les resulta prácticamente imposible su reducción.

¿Por qué no renuncia a dar las subvenciones a los sindicatos y a la patronal?
(Aplaudiments) ¿Por qué no puede renunciar en tiempos de tanta urgencia a su chiringuito televisivo de À Punt?
¿Por qué no puede renunciar a sus observatorios, a los chiringuitos lingüísticos progolpistas como Plataforma per la Llengua o cerrar la conselleria de memoria histórica?
(Aplaudiments)

Mire, repiten ustedes como un mantra que son los representantes de la clase obrera, pero ustedes no los representan.
La clase trabajadora defiende la unidad de España, el empleo digno, los impuestos bajos, la seguridad en las calles y unos empleos y servicios sociales de calidad.
Ustedes no los representan.

Haga todas las cumbres que usted quiera, señor Puig, no hay fotos suficientes en este mundo para ocultar su fracaso y su traición a los ciudadanos.
Pero lo que realmente esperaban los ciudadanos que saliera de esa cumbre, señor Puig, era un pacto entre presidentes para investigar los abusos a menores tutelados por ambas administraciones, eso era lo que realmente esperaban los ciudadanos de esa cumbre.
(Aplaudiments)

Y termino ya, señor presidente.
La realidad es que esta cámara ya no representa para nada el sentir de alicantinos, valencianos y castellonenses.
Por eso le pido, por favor, que libere de sus cadenas a sus ciudadanos y los deje elegir.
Por dignidad, por favor, convoque elecciones.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta, escoltarem la resposta per part del president del Consell.
President, quan vosté vullga, té la paraula.

Quan vosté vullga, president.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Muchas gracias, señora Vega.

Usted vive en «libertonia» y ahí pues pasa lo que pasa.
(Rialles.
Aplaudiments) Yo sí que voy todos los días, hablo con mucha gente; no con toda la gente, me gustaría hablar con más gente, pero hablo con los que puedo hablar.
Los socios están siempre nerviosos.
Los socios de Vox, digo, sí.

Bueno, en relación con ese escenario fantástico que usted plantea, afortunadamente para la Comunitat Valenciana, afortunadamente, señora Vega, no tiene nada que ver con la realidad.
En junio se superó el nivel de afiliación previo a la pandemia, con más de un millón novecientas cuarenta y dos mil personas.
Esta es la realidad de la afiliación a la seguridad social.
Por tanto, es bastante obvio que la Comunitat Valenciana es, precisamente, una de las comunidades donde más ha crecido la afiliación.
Es el mejor resultado en un mes de junio de toda la serie histórica y el segundo mayor incremento relativo en términos interanuales en España.

Esta mejora del empleo, gracias a las empresas y gracias a los trabajadores, y gracias también a la mejora de la coyuntura, se produce porque el índice de producción industrial, que hemos conocido esta semana, ha aumentado un 16 % entre enero y mayo, por encima del 10 % de España.
Es la que más crece entre las cinco… Es la que más crece entre las cinco comunidades más industriales.
(Aplaudiments) Es que les duele oír la verdad de la Comunitat Valenciana.

Exportaciones.
En el acumulado enero-abril, la Comunitat Valenciana se sitúa como la tercera comunidad con mayor superávit comercial.
Creación de empresas, en abril el número de nuevas sociedades creció por segundo mes, tras doce meses de caída.
Comercio minorista, hasta mayo ha vuelto a valores positivos, con un aumento del 8 %.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Un segon, president.
Un segon.

Senyor Rubén Ibáñez.
Senyor Rubén Ibáñez.
Vosté no té l'ús de la paraula.
(Veus) És ja la tercera vegada.
Eixa mala educació sistèmica no és normal.

Disculpe la interrupció.

El senyor president del Consell:

Gràcies… Gràcies, president.

Respecto a la inversión extranjera, solo en el primer trimestre del 2021 ya ha llegado una inversión de 195 millones de euros.
En turismo, según Hosbec, se está consolidando la reapertura de hoteles y la mejora de ocupación, sobre todo gracias al turismo nacional.
La comunitat, en este sentido, recupera, en el empleo relacionado con el turismo, cinco veces más que, por ejemplo, la Comunidad de Madrid.

Y todo esto ha sido gracias, sin duda, al esfuerzo enorme de los trabajadores y las trabajadoras y del conjunto de empresas de la Comunitat Valenciana.
Y, sin duda también, al impulso de la vacunación y a todas las políticas de apoyo de la Generalitat.

Esta es la realidad, un presupuesto que sirve para la reactivación económica y social.
La palanca de los planes Resistir, que son muy importantes porque son los apoyos más importantes que se han producido en España.
Insuficientes, siempre serán insuficientes, pero son los más importantes que se han producido en España.

Y después también la palanca de los fondos europeos, la Generalitat ya tiene asignados 945 millones del fondo Next Generation EU.
Y hay que tener en cuenta que, claro, ustedes son negacionistas del modelo europeo, pero, efectivamente, gracias a Europa estamos en una situación mucho más positiva.
Si quiere alguna vez le podemos dar todos los datos, usted los puede pedir y los sabrá, pero ya tenemos 945 millones, como decía, de Next Generation EU.

Por otra parte, respecto a lo que es el funcionamiento de la cámara, lo que está hablando usted de que los que estamos aquí ya no representamos a la sociedad valenciana, pues simplemente le tengo que decir que esa pretensión, esa especie de soberbia que le lleva a decir que los que estamos aquí no representamos a nadie, no tiene…, vamos, no tiene equiparación en lo que es la democracia.
Yo no sé si ustedes aún están anclados en la democracia orgánica, pero la democracia, precisamente, se representa en base a un estado de derecho, a un funcionamiento de las instituciones.

Y me gustaría de verdad que alguna vez, tanto que a veces hablan de la Constitución, leyeran la Constitución, leyeran el Estatuto de autonomía, aunque ya sé que el Estatuto de autonomía lo que quieren es quemarlo.
En cualquier caso, ya no estamos quemando libros ni estamos quemando instituciones.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Té la paraula l'il·lustre diputat Miguel Pascual.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor presidente, gracias al gallinero que tiene usted montado en el seno del Consell, gracias a los rifirrafes que usted permite, ha dejado en manos de los comunistas la Entidad Valenciana de Vivienda y Suelo.
Ha dejado en manos de los enchufados del señor Dalmau la entidad que gestiona todas las viviendas públicas de la Generalitat Valenciana.

Usted, y solo usted, es responsable de dejar nuestras viviendas públicas en manos de aquellos que ven con buenos ojos la okupación ilegal en vez de perseguirla; en manos de aquellos que permiten que una de cada diez viviendas públicas de todos los valencianos estén okupadas; en manos de aquellos que iban a terminar con los desahucios, pero somos la tercera comunidad con más desahucios de toda España en el primer semestre del año 2021, más de mil quinientos.
Señor Puig, ¿es este el colchón social con el que la izquierda mintió a sus votantes?

Por cierto, existe un antiguo refrán que dice: en martes 13 ni te cases, ni te embarques, ni de tu casa te apartes.
Tic, tac, señor Dalmau.
Libere su agenda para el martes 13…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria, moltes gràcies…

El senyor Pascual Pérez:

…sala A, comisión de obras públicas, no falte.

Señor presidente…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes…

El senyor Pascual Pérez:

…controle su gallinero y obligue al señor Dalmau a atender sus obligaciones con esta cámara.
¡Y eso es democracia!

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Pascual.

Li contestarà el vicepresident del Consell.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Senyor Pascual, de veres, què està vosté contant-me?
Si estem parant més de cinc-cents desnonaments en tot el que portem d'any.
Estem fent, comprant cases com no s'han comprat mai en la vida, en la història d'este govern.
I vostés continuen amb el seu riqui-raqui permanentment?

I prepare's vosté, perquè el dia 13 allí estaré per a parlar amb vosté.
(Veus)

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, vicepresident.

Té la paraula la il·lustre diputada Ana María Cerdán.
A vore… Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Cerdán Martínez:

Gracias, señor presidente.

Señor Puig, señorías.
Buenos días.

Menos impuestos, flexibilización normativa y agilidad administrativa son algunas de las cosas que nos solicitan tanto los empresarios como las asociaciones para seguir en el camino que refuerce la economía valenciana y que ayude a consolidar nuestras empresas.

En estos momentos tan divergentes que nos han tocado vivir, nos encontramos que incluso con sus grandes ayudas que han propuesto desde sus diferentes consejerías, hay 654 empresas que han ido a un concurso de acreedores en este primer trimestre de 2021.
Si seguimos esa línea, a final de este año serán alrededor de 2.
700 empresas las que habrán hecho un concurso de acreedores, y serán miles de familias las que ingresarán en las listas del paro.

Y la pregunta es, señor Puig, y aprovechando que las diferentes asociaciones de hostelería y ocio nocturno se van a manifestar ahora a las once y media en la puerta del Palau, le pregunto: ¿qué gestiones se van a llevar a cabo, desde su gobierno y desde la administración, para controlar, denunciar y disolver tanto los botellones como las fiestas ilegales para que el ocio nocturno y la hostelería no termine cerrando sus empresas?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable consellera de justícia i administració pública.
Quan vosté vullga, consellera.

La senyora consellera de Justícia, Interior i Administració Pública:

Gracias, señor presidente.

Señora Cerdán, desde los inicios de la pandemia no hemos dejado de reunirnos y trabajar con las Fuerzas y Cuerpos de Seguridad del Estado y con las policías locales y Policía de la Generalitat para el control de todas las fiestas ilegales en las que no se cumplen las medidas adoptadas por la autoridad sanitaria.
Yo no sé usted dónde ha estado durante todo este tiempo, porque han sido muchas las reuniones de coordinación con las fuerzas y cuerpos de seguridad, con las que hemos trabajado durante este tiempo.
Y lo vamos a seguir haciendo.

Mire usted, los botellones están prohibidos, están prohibidos por las ordenanzas municipales.
Y, por eso, las policías locales de las distintas ciudades han trabajado y han establecido, a través de las juntas de seguridad, medidas especiales para poder afrontar noches como la noche de San Juan y otras situaciones muy complejas.

Y le puedo asegurar que vamos a seguir trabajando en ello, y trabajando desde la lealtad institucional con las fuerzas y cuerpos de seguridad para que esta comunidad siga siendo un ejemplo de trabajo y de buen gobierno.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Passarem, senyories, a la pregunta de control que, en nom del Grup Parlamentari Unides Podem, efectuarà la síndica del grup, la il·lustre diputada Pilar Lima.

La senyora Lima Gozálvez:

Ahora.
(Fent referència al micròfon.
Rialles) Perdón.

Buenos días, señorías.

Comparto el mensaje que ha trasladado el portavoz del grupo Compromís, el señor Fran Ferri.
Y les pido que no subestimemos el aumento de delitos de odio que últimamente se están realizando.
Últimamente hacemos demasiados minutos de silencio por el asesinato de mujeres con el grito de «putas», asesinatos con el grito de «no quiero moros», asesinatos con el grito de «maricón».
Y en esta cámara hay un partido que fomenta el odio en esta sociedad valenciana.

Señor president.
Estudios irregulares, tasaciones indebidas, valoraciones incorrectas, concesión sin concurso público, incumplimientos normativos, negociación desigual… Estas son las afirmaciones demoledoras contenidas en el informe de la intervención del estado que evidencia una ampliación que jamás ha respondido a las necesidades de la ciudad de Valencia.
Unas afirmaciones que van en la línea que ya venía advirtiendo Unides Podem desde mayo del 2020 respecto a presuntas irregularidades por parte de la Autoridad Portuaria de Valencia, presidida por Aurelio Martínez, en el rescate de la concesión de Unión Naval de Valencia, propiedad de Vicente Boluda, a cambio de otra concesión a favor de Boluda Corporación Marítima.

Por ética, por legalidad y por respeto a la ciudadanía valenciana no se puede dar un trato de favor a ningún empresario, porque no se puede ser juez y beneficiario al mismo tiempo.
Y, por muchas justificaciones que se intenten dar, no tiene ningún sentido pagar una compensación por un espacio que se podría haber recuperado sin coste alguno para el patrimonio público valenciano.

Hasta que la comisión Ciutat-Port no lo denunció ante el Tribunal de Cuentas, y el sonrojante informe de la intervención del estado, ratificado por la abogacía del estado, confirmaron que se detectaron diversas irregularidades, nadie se planteó dar un paso atrás en esta permuta de concesiones llena de sombras y con un claro beneficiario, el señor Boluda, con la complicidad del señor Aurelio Martínez.

En este Consell, y usted como president, hemos demostrado que gobernamos para la ciudadanía, pero hay demasiados dedos señalando algo que podría constituir una ilegalidad.
Y, con el Botànic al frente, estas situaciones no pueden producirse, porque responder a intereses privados antes que al interés general forma parte de un pasado bochornoso que vinimos a desterrar de la Comunitat Valenciana.
Y, como dice Yolanda Díaz, el gobierno no puede parecer más cercano a la élite que a la gente.

Por tanto, parece pertinente la asunción de responsabilidades por parte del presidente de la Autoridad Portuaria de Valencia, porque, si finalmente son probadas estas irregularidades, solo cabe el cese inmediato.
En Unides Podem siempre hemos escuchado y nos hemos puesto del lado de la sociedad civil, razón por la cual damos todo nuestro a la Comisión Ciutat-Port en la solicitud de la dimisión del señor Aurelio Martínez como presidente de la Autoridad Portuaria de Valencia.

Al mismo tiempo, insistimos en repensar el proyecto de la terminal de cruceros, que debería volver a su ubicación original o a un emplazamiento más alejado del núcleo urbano, para así evitar tener un foco de contaminación tan importante cerca de Nazaret.
Un barrio -el de Nazaret- que ya ha sufrido demasiado con las diferentes ampliaciones del puerto.

Porque la ampliación del puerto tiene una relación directa con el modelo de ciudad que deseamos los valencianos y las valencianas, el cual debe decidirse democráticamente en favor del interés de la mayoría y alejado de cualquier interés particular.

El pasado mes de abril ya le recordamos que esta ampliación proyecta un modelo megalómano de obras faraónicas con nefastas consecuencias medioambientales para la Albufera, las playas del sur y para el conjunto del litoral y sus municipios.

Desde Unides Podem, vamos a hacer todo lo que esté en nuestra mano, con todos los altavoces de los que disponemos, desde Europa hasta el último pueblo afectado para evitar una ampliación que cada vez está más alejada de la ciudad y que tiene un aroma que recuerda a un pasado gris contra el que se construyó este gobierno.

Por todo lo expuesto, señor president, tras el informe de la intervención del estado, ¿cree que es creíble que el señor Aurelio Martínez beneficie los intereses generales sobre los privados y, por tanto, siga presidiendo la autoridad portuaria?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyora Vega, per a què demana vosté la paraula?

La senyora Vega Campos:

De nuevo tengo que pedir la palabra para que conste en el Diario de Sesiones que pido que se retiren las acusaciones que se están haciendo directamente a nuestro grupo parlamentario.
Porque si le sucede algo a nuestro grupo o a alguno de los integrantes del partido, será consecuencia de las palabras que se están emitiendo por parte de ambos síndicos.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria, he escoltat el que ha dit la senyora Lima, la portaveu de…, i no ha fet menció a cap partit ni a cap grup parlamentari.
Si vosté s'ha sentit al·ludida… Però, en tot cas, les seues paraules constaran en el llibre de sessions.

Escoltarem la… -sí, per favor- escoltarem la resposta per part del president del Consell.

Poden alçar una miqueta el faristol?

Escoltarem la resposta del president del Consell a la pregunta… (Veus) Escoltarem la resposta.

Quan vosté vullga, president.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Muchas gracias, señora Lima.

El port de València és una infraestructura estratègica per a l'economia i l'ocupació de la Comunitat Valenciana.

És un pilar imprescindible del nostre teixit productiu que es traduïx que 40.
000 famílies viuen d'eixa activitat econòmica que genera.

Més de 20.
000 empreses utilitzen el port com a eixida dels seus productes a l'exterior, tant pimes com grans empreses.

El 70 % de les exportacions de Ford passen pel port.
Una part de la competitivitat d'esta empresa depén de la competitivitat del port.

Amb 80 tones en l'any 2020, Valenciaport és el primer en tràfic de mercaderies de contenidors a Espanya.
A més a més, tres sectors claus de la nostra economia utilitzen esta infraestructura com a via d'eixida als seus productes: la construcció i, concretament, la ceràmica, que suposa el 16 % del trànsit; el sector agroalimentari, un 20 %, i l'automoció, un 25 %.

Amb estes dades que li acabe d'exposar, senyora Lima, s'evidencia que el port de València no és si no un instrument al servei de l'interés general de valencians i valencianes.

Baix eixa premissa és com entenc jo que ha d'actuar el consell d'administració i l'autoritat portuària.

Respecte a la qüestió que vosté planteja, tot i sent conscient que nosaltres tenim unes competències limitades respecte al port, com sap vosté, respecte a la qüestió que vosté planteja, l'autoritat portuària ha informat que el procediment de rescat de les concessions de titularitat de la Unión Naval de Levante s'adoptà comptant amb tots els informes tècnics i jurídics favorables.

A més a més, la decisió se va adoptar per unanimitat el passat 20 de desembre de 2018 per part consell d'administració de l'autoritat portuària, en el qual estan representades les diferents administracions.

Posteriorment, la intervenció general de l'estat, en la seua tasca periòdica de fiscalització, observà determinades debilitats, febleses en el procediment.
per la qual cosa recomanà a l'autoritat portuària que sol·licitara un dictamen a l'Advocacia General de l'Estat.
Això és precisament el que van fer els responsables del port.

Com ha informat l'autoritat portuària arrel d'este informe, el port ha decidit que siga una instància superior la que resolga finalment quina és l'opció més ajustada: rescat o caducitat.
Per això s'ha optat per incoar-se, així mateix, un procediment de lesivitat.

La decisió que finalment s'adopte haurà de comptar, com no pot ser d'una altra forma, amb plenes garanties jurídiques.
No obstant, estic convençut que el president de l'autoritat portuària està a disposició de les diputades i diputats per tal de clarificar-los qualsevol qüestió.

Senyora Lima, el port de València no és un fi en si mateix.
No té accionistes.
No repartix beneficis a empreses privades ni persones particulars.
El port s'autofinancia.
Els seus beneficis redunden en l'interés general mitjançant la reinversió dels seus guanys en infraestructures que són de l'interés general.

Les inversions al si del port de València van molt més enllà del que és un recinte portuari.
Hi ha en estos moments una aposta ben clara pel ferrocarril, com ho demostra les inversions que ha fet el port en el corredor cantàbric i mediterrani.

En el port de València treballen deu companyies ferroviàries, tota una mostra de la importància que el ferrocarril té per al nostre port.
Mentres que en Espanya a penes el 4 % del total de productes mobilitzats se fa per ferrocarril, al port de València l'11 % de les mercaderies ja es mou en tren.
Tres vegades per damunt de la mitjana espanyola i aixina ha de continuar sent.

El port de València està en la fulla de ruta de l'hidrogen del govern per tal d'introduir este nou combustible en les seues terminals i la seua gestió.
La infraestructura és un port hub que permet concentrar trànsits de prop dels milers d'empreses importadores i exportadores, i connecta més de mil ports de tot el món.
Això ens suposa a nosaltres, a tota l'economia, sense dubte, un gran avantatge competitiu.

De les anteriors crisis econòmiques, com sap vosté, isquérem gràcies al sector exportador.
Va ser fonamental.
Les nostres empreses trobaren en els mercats internacionals la demanda que faltava en el mercat intern i, fins i tot, en el propi mercat europeu.

Ara estem revivint la mateixa experiència.
Les xifren que difon el port indiquen que s'estan superant rècords històrics.
S'ha superat el milió de contenidors plens d'exportació en un any.
I en cada u dels darrers tres mesos per les seues terminals han passat més de cent mil contenidors de productes valencians i també espanyols per a la resta del món.

El nostre port és una ferramenta fonamental per al futur de la comunitat i ha de ser, sense dubte, competitiu, ecològic, ecoeficient i integrat en la ciutat.
I en eixe sentit és fonamental que a través del diàleg se trobe la millor solució possible per a les obres que ja estan en estos moments -algunes d'elles- acabades.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments) 

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Senyories, amb esta contestació, arribem al final d'este punt de l'ordre del dia i passarem, com ja s'indica pel soroll de la campana, a les votacions.

Votació dels punts primer a nové de l'ordre del dia de la 43a sessió de les Corts Valencianes

El senyor president de les Corts Valencianes:

Anem a votar els punts que vam tractar ahir.
En primer lloc, farem la votació integrada… Posarem les dos urnes, no?
(Veus) Posem les dos urnes, si els sembla bé, i farem una votació integrada, però separada i aixina avançarem en el temps.

Per tant, senyories, anem a fer primer les votacions en urnes.
Farem l'escrutini separat i donarem, en primer lloc…, votem primer el primer punt que vam tractar, que va ser el consell de l'audiovisual.

Senyories, els recorde que la papereta verda…, és senzill, la papereta verda, el consell de l'audiovisual; papereta blanca, Consell Valencià de Cooperació al Desenvolupament.
Per tant, vaig a demanar a la secretària primera que cride a votació.

Saben vostés, senyories, que tenim ací els sobres amb les paperetes que s'han emés de forma telemàtica i que el cos lletrat ha incorporat en un sobre, que després incorporarem a l'urna.

Té la paraula per a cridar a votació l'espectable secretària primera de la Mesa de les Corts.
Quan vosté vullga, cridem a votació.

(La secretària primera crida per ordre alfabètic les diputades i els diputats perquè depositen la papereta en l'urna)

La senyora secretària primera:

Senyories, guarden silenci perquè n'hi ha senyories que els hem cridat a votar i que no han vingut a votar.
Per favor.

(La senyora secretària primera continua cridant per ordre alfabètic les diputades i els diputats perquè depositen la papereta en l'urna)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, anem a començar l'escrutini.

Quan la papereta siga completa, direm «completa», i, si no, doncs, passarem.

(El senyor president fa l'escrutini)

Senyories, efectuat l'escrutini, el resultat és el següent: s'han expressat 10 vots en blanc; el candidat al Consell de l'Audiovisual de la Comunitat Valenciana, Manuel Alberola Romero, 88 vots; María del Carmen Carretón Ballester, 84; Anna Gimeno Berregal, 87; Dolors López Alarcón, 87; i Àlvar Peris Blanes, 87 vots.

A l'haver obtingut 3/5 exigits per la llei, queden proclamats membres del Consell de l'Audiovisual de la Comunitat Valenciana, les persones següents: Manuel Alberola, María del Carmen Carretón, Anna Gimeno, Dolors López i Àlvar Peris.
(Aplaudiments)

I passarem, senyories, al segon escrutini que ha de vore amb el consell de cooperació.
Seguirem el mateix procediment.
Si la papereta és completa, direm «completa», com esta primera.

(El senyor president fa l'escrutini)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Molt bé, senyories.

Realitzat l'escrutini de les persones candidates al Consell Valencià de Cooperació al Desenvolupament, el resultat ha sigut el següent: 33 vots en blanc; 66 vots a la candidatura Aroa Mira Rojano, i suplent, Trini Castelló Cervera; 64 vots la candidatura de Mercedes Ventura Campos i Carlos Gracia Calandín; i 64 vots la candidatura de Estefanía Blanes León, titular, i suplent, Naiara Davó Bertomeu.

Queden proclamats els titulars i els suplents del Consell Valencià de Cooperació al Desenvolupament.
(Aplaudiments)

Senyories, i passem a les votacions.
Passem a les votacions dels punts que se van debatre ahir.

I començarem, senyories, amb el punt 3, que és el Dictamen de la Comissió d'usos del temps.

I votem, en primer lloc … (Pausa)

Molt bé, senyories, votarem en primer lloc el vot particular, presentat pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, registre d'entrada 38.
078, al Dictamen de la Comissió dels Usos del Temps.
S'han expressat en contra, 19 vots, i 12 a favor, de forma telemàtica.
Per tant, votem el vot particular, presentat pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.
Senyories comença la votació.
S'han expressat 22 vots favorables que, sumats als 12, fan un total de 34 vots favorables; 44 vots en contra, que, sumats als 19, fan un total de 63 vots en contra.
Per tant, queda rebutjat el vot particular.

Senyories, votem ara el vot particular presentat pel Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 38.
098, al Dictamen de la Comissió d'usos del temps.
Senyories, comença la votació.
30 vots favorables, que, sumats als 15, fan un total de 45 vots favorables; 36 vots en contra, que, sumats als 16, fan un total de 52 vots en contra.
Queda rebutjat el vot particular al Dictamen de la Comissió d'usos del temps.

I ara, senyories, votarem el Dictamen de la Comissió d'usos del temps.
(Veus) Perdó, l'esmena, l'esmena.
L'esmena del Grup Parlamentari Ciudadanos, registre d'entrada 37.
538.
Senyories, comença la votació.
S'han expressat 23 vots favorables, que, sumats als 11, fan un total de 34 vots favorables; i s'han expressat 43 vots en contra, que, sumats als 19, fan un total de 62 vots en contra.
Queda rebutjada l'esmena.

Passarem, ara sí (veus) … Votarem l'altra esmena, sí.
Votarem ara l'esmena registre d'entrada 37.
540, del Grup Parlamentari Ciudadanos.
S'han expressat 19 vots en contra, 11 a favor i 1 abstenció.
Senyories, comença la votació.
S'han expressat 23 vots favorables, que, sumats als 11, fan un total de 33 vots favorables; s'han expressat 43 vots presencials, que, sumats als 19, fan un total de 62 vots en contra; i hi ha 1 abstenció emesa telemàticament.
Queda rebutjada l'esmena.

Passarem ara a una següent esmena del mateix grup parlamentari, del Grup Parlamentari Ciudadanos, registre d'entrada 37.
5445.
Senyories, comença la votació.
S'han expressat 23 vots favorables que, sumats als 11, fan un total -11 telemàtics- de 34 vots favorables; i 43 vots contraris que, sumats als 19 emesos telemàticament, fan un total 62; i 1 abstenció emesa telemàticament.
Queda rebutjada l'esmena.

I ara sí, senyories, anem a votar el Dictamen de la Comissió especial d'estudi sobre els usos del temps per a impulsar polítiques concretes de racionalització dels horaris.
Votem el conjunt del Dictamen.
S'han expressat 17 vots favorables, 10 en contra i 4 abstencions.
Senyories, comença la votació.
36 vots favorables, que, sumats als 17, fan un total de 53 vots favorables; 22 en contra, que, sumats al 10 en contra, fan un total de 32 vots en contra; i 8 abstencions, que, sumades a les 4 emeses telemàticament, fan un total de 12 abstencions.
Queda aprovat el Dictamen de la Comissió especial d'estudi sobre els usos del temps (aplaudiments) per 53 vots a favor, 32 en contra i 12 abstencions.

Senyories, passem a votar el punt quart del debat, que és la Moció subsegüent a la interpel·lació a la vicepresidenta del Consell sobre la col·laboració públicoprivada en les residències majors, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos, registre d'entrada número 36.
557, amb l'esmena del propi Grup Parlamentari Ciudadanos.
Senyories, comença la votació.

30 vots favorables que, sumats als 14 vots favorables, fan un total de 44 vots favorables; 36 vots en contra que, sumats als 16, fan un total de 52 vots en contra; 0 abstencions, que són 0 abstencions, perquè tampoc hi ha cap telemàtic.
Per tant, senyories, queda rebutjada la moció subsegüent.

Passem al punt sext de l'ordre del dia, al sext?
, (se sent una veu que diu: «No».
Veus.
Soroll de papers) al punt sext de l'ordre del dia, que és la moció subsegüent a la interpel·lació al Consell sobre política general de la conselleria, en relació als problemes ambientals al Parc Natural de l'Albufera, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos, registre d'entrada 37.
473, amb l'autoesmena del mateix grup parlamentari.
Senyories…, senyories, comença la votació.
23 vots favorables que, sumats als 11 que s'han emés telemàticament, fan un total de 34 vots favorables; 36 vots en contra que, sumats als 16, fan un total de 52 vots en contra; 10 abstencions que, sumades a les 4 telemàtiques, fan un total de 10 abstencions.
Queda rebutjada la moció subsegüent sobre la política dels problemes ambientals al parc de l'Albufera.

Passem, senyories, al punt sèptim de l'ordre del dia, que és la moció subsegüent a la interpel·lació al conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, presentada pel Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 37.
476, amb l'esmena del Grup Parlamentari Ciudadanos, registre d'entrada 38.
687.
Senyories, comença la votació.
30 vots favorables que, sumats als 15 emesos telemàticament, fan un total de 45 vots a favor; 36 vots en contra que, sumats als 16, fan un total de 52 vots en contra.
Queda rebutjada esta moció subsegüent del punt quint.

Passem senyories, al punt huité de l'ordre del dia, que és la moció subsegüent a la interpel·lació al conseller d'Educació, Cultura i Esport, presentada pel Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 38.
069, amb la correcció d'errades, registre d'entrada 38.
512 (veus) i l'esmena transaccional presentada pels grups parlamentaris Popular i Compromís, registre d'entrada 38.
780.
Senyories, comença la votació.
59 vots favorables que, sumats als 28 expressats telemàticament, fan un total de 87 vots favorables; 7 en contra que, sumats als 3, fan un total de 10 vots en contra.
Queda aprovada esta moció subsegüent, amb la correcció d'errors i amb la transaccional.
(Aplaudiments)

I ja, finalment, anem a votar el punt 9 de l'ordre del dia, que és la moció subsegüent a la interpel·lació al Consell sobre la política general de la conselleria d'agricultura, desenvolupament rural i emergència climàtica, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos, registre d'entrada 38.
082, amb l'esmena presentada pel Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 38.
655.
Senyories, és l'última votació d'este període de sessions, d'este ple i d'este període de sessions; vindran més votacions, però, de moment, esta és l'última.
Anem a vore què passa.
Senyories, comença la votació.
(Veus) Podíem haver alterat… Senyories, s'han expressat 23 vots favorables que, sumats als 11, queda un total de 33 vots favorables…, (veus) 34, perdó, 34; 16 vots en contra que, sumats als 36, fan un total de 52 vots en contra; 7 abstencions que, sumades a les 4 abstencions, fan un total d'11 abstencions.
Queda rebutjada esta moció subsegüent, senyories.

Interpel·lació a la vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives sobre la política general del Consell en relació amb l'aplicació de la Llei 9/2003, de 2 d'abril, per a la igualtat entre dones i homes, i la Llei 7/2012, de 23 de novembre, de la Generalitat, integral contra la violència sobre la dona en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, que formula la diputada María de los Ángeles Criado Gonzálbez, del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana (RE número 36.
334, amb correcció d'errades RE número 36.
464, BOCV 170)

El senyor president de les Corts Valencianes:

I, amb esta votació, passaríem, senyories, al següent punt de l'ordre del dia, que és el punt ajornat del ple passat, que és el punt 12, antic punt 11, que és la interpel·lació a la vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives sobre la política general del Consell en relació a l'aplicació de la Llei 9/2003, que presenta la il·lustre diputada María de los Ángeles Criado Gonzálbez, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Criado Gonzálbez:

Buenos días, señorías.

Señora Oltra, vaya por delante nuestro rechazo más absoluto a cualquier tipo de agresión.
Desde Vox, siempre condenaremos todo tipo de violencia dentro del ámbito doméstico o familiar, (aplaudiments) venga de quien venga, sin distinción de sexo.

Dicho esto, sus leyes, en nombre de la igualdad, destruyen la igualdad.
Repito, sus leyes, en nombre de la igualdad, destruyen la igualdad.
Esta interpelación se formula en relación a la política general del Consell sobre la Ley, de igualdad, 9/2003 y la Ley, de violencia de género, 7/2012.
El hombre, según sus leyes, es agresor simplemente por nacer hombre.
Para muestra, un botón.

Dice el artículo 6 de la Ley 7/2012, integral contra la violencia sobre la mujer: «A los efectos de esta ley, se entenderá por agresor al hombre causante de cualquiera de los actos contrarios a esta ley, siendo víctima la mujer, así como los hijos menores y personas sometidas a tutela o acogimiento».

La prueba para culpar al hombre queda en algo tan vago y difuso como determina el artículo 9 de esta ley, que dice: «Constituyen medios de prueba para la acreditación y la prestación de coberturas garantizadas en esta ley cualquier resolución judicial que reconozca, aunque sea solo de forma indiciaria o incidental, la existencia de un acto de violencia sobre la mujer prevista en esta ley».
También dice: «Será suficiente el informe del Ministerio Fiscal, de cuyo contenido se desprenda que existen indicios de que la demandante es víctima de esta violencia.
También se puede acreditar mediante la presentación de un atestado policial o, incluso, de un certificado acreditativo de atención especializada por un organismo público, competente en materia de violencia sobre la mujer».

En resumen, con que una mujer presente un atestado o acuda a un organismo público competente, queda probada la agresión de un hombre.
La palabra de la mujer es todo, la palabra de la mujer es prueba.
¡Vamos!
, podríamos decir que la mujer no necesita juez, su palabra va a misa y es capaz, según sus terribles leyes, señora Oltra, de llevar al calabozo a un hombre inocente, sin más ni más.
¿Desde cuándo estas barbaridades?
Se lo digo.
Todo esto, todo, es un sinsentido, gracias a sus leyes.
Ustedes se están cargando el estado de derecho.
Los hechos se prueban en los juzgados.
¿Qué prueba es esta, señora Oltra?
«Hermana, yo sí te creo» no es prueba en un estado de derecho.
Todo esto crea una gran inseguridad jurídica e indefensión.

Todos los hombres y mujeres somos personas, somos iguales en derechos y obligaciones.
¿Por qué recorta los derechos de los hombres?
¿Por qué privilegia a las mujeres?
¿Le importa, realmente, la igualdad de hombres y mujeres?
La igualdad, señora Oltra, atienda, no consiste en privilegiar a las mujeres y culpabilizar, sin pruebas, al hombre.

Partimos de la pretensión desarrollada en los preámbulos de sus leyes.
Según sus leyes, las mujeres sufren desigualdad y hay que eliminar la discriminación sobre la base de la igualdad de mujeres y hombres.
Parten de la premisa falsa de que en España hay discriminación a la mujer o un terrible heteropatriarcado opresor y de que el hombre es, por tanto, maltratador, violento y machista por nacer hombre, algo que es falso.
El porcentaje de hombres que agreden a las mujeres es bajísimo, lo vuelvo a repetir, bajísimo, como para crear una ley ad hoc que les criminalice a ellos y justifique todos los chiringuitos que están vinculados a la violencia de género.

En Vox pensamos que no se necesita ninguna de estas leyes y ello por tres motivos: porque tenemos leyes a nivel estatal y europeo que garantizan la no discriminación a nadie; porque, buscando la igualdad de las mujeres, lo que hacen es generar desigualdad en los hombres; y, en tercer lugar, porque no hay tal discriminación a las mujeres en España, porque hombres y mujeres somos iguales en derechos y obligaciones.
Sacrifican derechos básicos de los hombres para conseguir algo que ya existía, la igualdad de hombres y mujeres, y que ustedes se han encargado de eliminar.
Vamos, que ustedes salen de Málaga y se meten en Malagón.
Pero esto si demuestra algo es que no les importa la igualdad y que el verdadero interés es enfrentar a hombres y mujeres, criminalizar al hombre, atacar a la familia, destruir la sociedad.
(Aplaudiments)

Como acabamos de decir, estas leyes son discriminatorias, ya que acaban con la presunción de inocencia para la mitad de la población, los hombres, invirtiendo la carga de la prueba.
Los hombres son criminalizados, demonizados solo por nacer hombres.
Acabar con la presunción de inocencia para estos supone acabar con una de las garantías básicas de un estado de derecho, es acabar con las garantías procesales y la seguridad jurídica.
¿Qué sentido tienen estas leyes, cuando la propia Constitución prohíbe cualquier tipo de discriminación?
Ustedes no están solucionando un problema, ustedes lo están creando para, luego, ir de falsos salvadores de la humanidad.

Señora Oltra, Vox va a luchar por la igualdad, algo que no existe hoy, gracias a sus leyes.
Hombres y mujeres somos iguales, con independencia del sexo con el que nacemos.
Nadie nace asesino, violador o maltratador por sus cromosomas.
Como ya le dije en una ocasión, un hombre no viola, viola un violador; un hombre no maltrata, maltrata un maltratador; un hombre no mata, mata un asesino.
(Aplaudiments) Los actos son los que califican a una persona como delincuente, no los cromosomas.
Agresor puede ser hombre o mujer por los actos que cometen, algo básico para quien estudió Derecho, señora Oltra, y también por puro sentido común para quien no estudió Derecho.
Es por esto que Vox quiere la derogación de estas leyes de igualdad y de violencia de género y quiere promulgar, en su lugar, una ley de violencia intrafamiliar, ya que agresor y víctima pueden ser hombre y mujer, mayor o menor de edad.

Ustedes dicen abanderar la causa de la mujer y no les importa esta lo más mínimo y es por ello que le increpan en la calle mujeres del frente obrero.
Cambie, señora Oltra, para que no le vuelva a ocurrir; preocúpese, realmente, por las mujeres, no las utilice.

Señora Oltra, ¿es justo privar a los hombres de la presunción de inocencia?
¿Es justo tratar de forma desigual a los hombres?
(Remors) ¡Ay, señor!
, exacto, ¡ay, señor!
, ¡ay, señor, lo que están haciendo!
¿Es justo malgastar el dinero de los valencianos en esta perversidad que es el género?
¡Ay, señor!
(Veus) ¿Es justo hacer servir las leyes para la injusticia, esperando que usted, como consellera de igualdad de los valencianos -valencianos, hombres y mujeres, recuérdelo-, nos explique, con estas leyes, dónde quedan los derechos básicos de la mitad de la población, de los hombres, y nos proponga una solución para que haya una efectiva igualdad entre hombres y mujeres, derogando estas leyes?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada esta interpel·lació, correspon a la vicepresidenta.
Interpel·larà la contestació a les qüestions que s'han plantejat.

Té la paraula l'honorable vicepresidenta del Consell.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Senyora diputada, com sempre em deixa vosté perplexa.
Perquè he tingut que demanar a una companya la seua formació perquè em pareixia que vosté també era jurista i, a més, advocada en exercici i, clar, tinc la impressió de que vosté no ha entès per a res la llei i l'article que ha llegit.
Perquè, si no, explique'm vosté, què té a vore en l'article que ha llegit la presumpció d'innocència?
Quan vosté sap perfectament que, ja, les comunitats autònomes no tenen cap, cap, competència en matèria de dret penal.

Què té a vore tot això que vosté ha llegit en que s'arrabassa un dret a un home a la presumpció d'innocència?
El que diu eixe article és que per a rebre el serveis especialitzats d'una dona en situació de violència de gènere és suficient amb una resolució, encara que siga indiciària, un informe al ministeri fiscal o un informe dels professionals dels serveis especialitzats que, efectivament, el que fan és posar en marxa els mecanismes de protecció d'eixa víctima o presumpta víctima per a què no acabe morta, senyora Criado.
(Aplaudiments) Perquè és que, si no s'actua, el que passa que acaba morta.

Dit això, em centraré en la seua petició de la interpel·lació.
Com sap vosté, cada any comparec en la comissió de polítiques d'igualtat per a retre compte del compliment d'estes dos lleis, a les quals vosté feia referència, però no m'importa fer-ho també en una interpel·lació.

Perquè, de fet, l'última compareixença va ser el 30 de novembre i li vaig explicar en eixe moment que la crisi sanitària desencadenada per la pandèmia ha condicionat, òbviament, el desenvolupament de les polítiques d'igualtat i de la lluita contra la violència masclista.
Però en la Comunitat Valenciana, a diferència d'altres llocs, hem disposat d'un instrument potent com és el Pacte valencià contra la violència de gènere i masclista que ens ha permés fer front a la crisi amb major fortalesa.

La força del consens que les organitzacions polítiques democràtiques junt a agents econòmics i socials, universitats, entitats feministes, col·lectius de dones supervivents, tercer sector, mitjans de comunicació, cossos de seguretat, administració de justícia i el conjunt de les administracions públiques valencianes han configurat.
Un pacte que es va desplegar de manera satisfactòria i del que després de tres anys s'han executat ja 72 mesures, 128 ho son d'execució permanent i 51 es troben en procés, estant 47 pendents.
Per tant, el 83 % de les mesures es troben en marxa i el 17 %, en els cinc anys dels que ens dotàrem, s'aniran completant.

També s'han desenvolupat en els últims mesos una sèrie d'accions encaminades a garantir l'autonomia personal de les víctimes, en la línia de la Llei integral contra la violència sobre la dona, i una prioritat major en la situació de crisi com la que estem vivint on, com vosté sap, en el confinament sobretot, teníem a les dones en situació de risc convivint 24 hores amb l'agressor.

Mesures com el reforç de la gestió de fons d'emergència Dones Víctimes o com el Decret 60/2020 de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives i la Conselleria d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica d'aprovació de les bases i concessió directa en matèria d'habitatge per a pal·liar situacions d'especial vulnerabilitat per la COVID a dones en situació de violència.
Mesures com les dutes a terme per la Xarxa Centres Dona que ha atés en 2020 a 6.
897 dones víctimes de violència de gènere, un 15,2 % més que en 2019.
Durant el primer trimestre de 2021, des de la Xarxa Centres Dona s'ha atés un total de 3.
333 dones, un 48,5 % de les dones ateses en tot 2020.
Respecte a l'atenció telefònica, al 2020 s'han atés 62.
051 telefonades des del número gratuït 651 540 998.

Esta vicepresidència ha realitzat diferents accions també per sensibilitzar la ciutadania i denunciar el masclisme i la violència de gènere.
En este sentit, durant la vigència de l'estat d'alarma, saben vostés que duguérem a terme la campanya, en quarantena, «Assenyala el masclisme» d'adaptació a la realitzada amb anterioritat «No sigues còmplice.
Assenyala el masclisme» que apel·la a la implicació de tota la societat a l'hora d'interposar la denuncia.
L'augment de les denuncies de fet presentades, sobretot per persones familiars de les víctimes, denota l'èxit d'estes campanyes.

En relació a les actuacions als centres residencials, s'ha incrementat la xarxa residencial amb la incorporació d'acords d'acció concertada i inici d'activitat de centres propis.
Així, tenim una vivenda tutelada especialitzada en víctimes d'explotació sexual a la província d'Alacant, on hi ha un número important de víctimes que precisava el recurs residencial; quatre vivendes tutelades més, tres a la província de València i una a la d'Alacant.
Per tant, actualment comptem amb una xarxa especialitzada amb 347 places residencials de diferents tipologies per atendre de forma adequada les diferents situacions.
A banda d'estos recursos, també es convoquen anualment ajudes per a finançar entitats que treballen amb dones en risc d'exclusió social.

En compliment també de la Llei 9/2003, les actuacions més rellevants que hem desenvolupat és la regulació del Consell Valencià de les Dones mitjançant el decret que es va publicar el 9 de desembre al diari oficial, el Decret 192/2020.
Estem ampliant també el número de visats de plans d'igualtat de les empreses com a instruments per a la incorporació de la igualtat de dones i homes al funcionament i gestió diària de les empreses.
L'increment constant de sol·licituds es deu, sobretot, també a la publicació de l'Acord del Consell per a la inclusió de clàusules socials en ajudes i subvencions de la Generalitat en introduir-se com a criteri la valoració que les entitats sol·licitants disposen d'un certificat o distintiu empresarial en matèria d'igualtat.

També s'ha aprovat pel Consell la guia pràctica de clàusules socials de 9 de març, emmarcada en el context del desplegament de la Llei del foment de la responsabilitat social.
La publicació del Reial decret 6/2019 de mesures urgents per a la garantia d'igualtat de tracte i oportunitats entre dones i homes en l'ocupació també significa un nou mecanisme per a introduir l'exigència d'elaborar i implantar plans d'igualtat en empreses de 50 o més persones treballadores.

Pel que fa a l'activitat de foment en este camp de la lluita per la igualtat, cal destacar la concessió d'ajudes en 3 àmbits concrets: per al foment de la igualtat i associacionisme, per a programes d'atenció a dones en situació o risc d'exclusió social i per a entitats locals que gestionen la millora de la inserció laboral de les dones i el foment de la igualtat.
En eixe àmbit, la xarxa d'agents d'igualtat, iniciada en 2017, va incorporar en 2019 la figura professional de promotora d'igualtat.
L'any 2021 esta vicepresidència i conselleria d'igualtat subvenciona a les entitats locals de la Comunitat Valenciana per a la contractació de 101 agents d'igualtat i 82 promotores d'igualtat.

Enguany, la xarxa ha canviat de centre gestor pressupostari i té una dotació de 5 milions d'euros.
Així mateix, en esta xarxa es desenvolupen tasques de prevenció i detecció de violència de gènere actuant en coordinació amb els servicis especialitzats de la Generalitat i han suposat 30.
063 actuacions durant 2020, un volum considerable que ha pogut ser abordat amb el pressupost que li he indicat de 5 milions d'euros.

I, per altra banda, en octubre de 2020 la Xarxa valenciana d'igualtat va posar en marxa el projecte de formació «Fem xarxa, fem igualtat» també per a millorar la competència professional tant en entitats, com en ajuntaments, com de professionals.

Per tant, senyoria, actuacions concretes i detallades encaminades a realitzar polítiques que fomenten la igualtat i la prevenció de la violència de gènere i masclista, ben al contrari de les seues proclames negacionistes, de discursos falsos, que tracten de recolzar i afermar masclismes, maltractes i assassinats.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Després d'esta primera contestació, done la paraula a la il·lustre diputada Ángeles Criado per a què acabe de concretar la interpel·lació.

La senyora Criado Gonzálbez:

Gracias.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Criado Gonzálbez:

Señora Oltra, es facilísimo ir a la policía y conseguir un atestado policial o ir al organismo público competente y conseguir un certificado, tan fácil como ir y conseguirlo una mujer.
¿Sabe lo que provoca esto?
Que haya muchas denuncias falsas para poder acogerse a todas las prebendas que dan sus leyes de género.

Pero es que, aparte de esto, tan solo un 1 % de todo el presupuesto que hay en la conselleria de igualdad, tan solo un 1 % llega a las mujeres.
¿Dónde queda el otro 99 %?
En sus chiringuitos.
Mire, señora Oltra, las cifras de muertes de mujeres demuestran que sus leyes son inútiles y malgastan el dinero de los valencianos que tanto les cuesta ganar.
Desde la ley de violencia de género las cifras de feminicidios no han bajado pese a las grandes inversiones de fondos públicos.

La Comunidad Valenciana, cogiendo los tres años anteriores y los tres posteriores a la ley del año 2019, de 2009 a 2011, la media era de 8,33 mujeres asesinadas por hombres; del 2013 al 2015, después de su ley, la media es de 9.
Ha subido de 8,33 a 9, para eso sirven sus leyes.
Los millones de dinero invertidos no han servido para nada, al revés, los casos, como le digo, han aumentado.
¿Qué están haciendo con el dinero de los valencianos?

Ustedes van de salvadores de la mujer, pero la mujer les importa bien poco realmente, ustedes no la defienden.
Díganme, ¿por qué sus leyes no defienden a la mujer homosexual que es atacada por su pareja?
Usted, que es la gran defensora del colectivo LGTBI y de las mujeres, contésteme, por favor.
El partido que realmente defiende a la mujer es Vox, es el único que pide el endurecimiento de las penas, cadena perpetua, en el caso de violaciones y asesinato.
(Aplaudiments) Ustedes solo buscan implantar su ideología sin importarles a quién se encuentran por el camino, sin importarles a quién utilizan.

Estamos cansados de decirle, señora Oltra, que utiliza al colectivo LGTBI para sus fines.
Estamos cansados de decirle que utiliza a la mujer para sus fines.
Ahora, ya, lo que nos faltaba es que utilice a los niños.
Benditos niños, cómo se atreven.

Los medios que están gobernados, manipulados, por ustedes hace diez días no hacían nada más que hablar de la pobre niña asesinada por su padre en Tenerife, eh.
¿Por qué ignoran a la niña de cuatro años asesinada por su madre en Barcelona dos semanas antes?
¿Por qué ignoran a la otra niña que fue asesinada por sus dos padres y que fueron condenados recientemente?
De esas, ¿no saben nada, verdad, bancada del Botànic?
Todas estas niñas han sido asesinadas por su padre, por su madre o por los dos.

¿Por qué solo hablan de la pobre niña de Gran Canaria asesinada por el padre?
¿Porque es hombre?
¿Porque se trata de criminalizar al hombre?
Todas las víctimas merecen ser protegidas y con la misma atención.
Todas las víctimas, misma atención.
¿Por qué ese afán por criminalizar al hombre?
¿Por qué ese silencio en el otro caso en el que el agresor ha sido la madre?
Es que, además, ocultan que 2 de cada 3 niños asesinados lo son por sus madres.
De 142 niños, los últimos muertos menores, 99 lo fueron a manos de su madre y 43 a manos de su padre.
Los filicidios están cometidos en el 70 % por mujeres.

Ser agresor no depende del sexo, depende los actos cometidos.
Dígame, señora Oltra, ¿qué hacemos con los hombres asesinados por las mujeres?
¿Qué hacemos con los niños asesinados por sus madres?
¿Y los abuelos asesinados por sus nietos?
¿Y las mujeres asesinadas por las parejas lesbianas?
Sus leyes no sirven.
¿Merecen menos atención estas víctimas?
¿Merecen un tratamiento legislativo distinto?
Sus leyes son basura, señora Oltra.
Los hombres para usted son ciudadanos de segunda.
Usted distingue a los ciudadanos en primera y segunda, los hombres son de segunda.

¿Sabe lo que dijo Voltaire con relación a todo esto?
«El último grado de perversidad es hacer servir las leyes para la injusticia».
Injusticia es privilegiar a las mujeres y discriminar al hombre.

Acabaré tal y como empecé.
Sus leyes, en nombre de la igualdad, destruyen la igualdad.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada ja finalitzada la substanciació de la interpel·lació, donaré la paraula a la vicepresidenta del Consell per a què done resposta a allò que s'ha interpel·lat.

Quan vosté vullga, vicepresidenta.

Quan vosté vullga, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies.

Senyora diputada, jo ja sé que vosté a mi no m'escolta quan parle, però, vosté s'escolta a si mateixa?
 (Veus) Perquè vosté diu una sèrie de coses que a mi em posen tots els pèls de punta.

L'altre dia ja li vaig dir que no m'atrevisc a intentar entendre el que passa per la seua ment.
Quan vosté diu que és molt fàcil aconseguir un atestat policial o aconseguir un certificat per a accedir a les prebendes… Prebendes?
Vosté pensa que eixir de casa a la una del matí, amb mitja maleta i dos xiquets de la mà, dormir en un centre d'emergència i no saber el que serà de tu al dia següent i a l'altre i a l'altre és una prebenda, senyora Criado?
De veritat pensa que això és un privilegi?

I li vaig a contar un cas concret, a vore si a través del cas concret vosté té algun tipus d'indici d'empatia humana dintre d'eixe cap, com dic, tan complex i tan fascinant que té vosté.
En la legislatura passada tinguérem un cas en Castelló, en la província de Castelló.
Els serveis especialitzats, que són professionals de la psicologia, del dret, del treball social… No va ahí una i diu «soy víctima», saps?
Per a, no sé, per a accedir a les prebendes eixes que diu vosté, sinó que, òbviament, saben de la seua professió.
I aquells, a més, saben de dret també.

Els professionals, en la primera avaluació, entengueren que n'hi havia un risc alt per a eixa dona, i la convenceren perquè ingressara eixe mateix dia en un centre d'emergència.
A l'endemà, l'agressor va anar a casa de la víctima i va matar el pare de la víctima.
Buscant-la a ella, però a ella l'havíem derivat a un centre d'emergència.
Salvàrem la vida d'ella, no poguérem salvar la vida de son pare.
Per a això servix la xarxa centres 24 hores.
Per a això servix les inversions en igualtat de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives.
Si per a vosté salvar la vida de les dones és un xiringuito, senyora Criado, no sé quina és la seua catadura moral, sincerament, si vosté pensa que açò és un xiringuito.
(Aplaudiments)

A partir d'ahí, comencen una sèrie de derives politivistes, populistes, que jo, per descomptat, no compartisc.
Però, a més, volen fer…, pregunten que si els homes són persones de segona.
Però, anem a vore, si precisament el sistema patriarcal el que ha residenciat són els privilegis en els hòmens.
I no perquè una llei diga n'hi ha igualtat i està prohibida la discriminació això és real.
Les lleis, i vosté com a jurista hauria de saber-ho, no són varetes màgiques.
No podem escriure en una llei «queda abolida la pobreza» i a l'endemà ja no hi ha pobres, vosté això ho entén, veritat?
Doncs amb el masclisme és el mateix.
Tant de bo, mira que fàcil seria, aprovem ací una llei… «Queda abolida la pobreza», a l'endemà ja no hi ha pobres.
«Queda abolida el hambre en el mundo».
Vosté se n'adona, no?
Vosté se n'adona.
Dic jo que haurà llegit a Kelsen, almenys.

En fi.
Mire, ací, el que s'ha de treballar és en tota la societat, òbviament.
S'ha de protegir a les víctimes, s'ha de treballar amb els agressors i s'ha de treballar amb tota la societat, i ahí el conseller Marzà té molta faena, per a educar en la igualtat.

Però jo li assegure, ja li ho he dit alguna volta…, jo tinc dos fills, dos fills barons.
Com vosté voldrà comprendre, jo vull que siguen hòmens, quan siguen majors, feliços.
Però sobretot vull que siguen hòmens bons, respectuosos, feministes i feliços.
Però, no, els hòmens no són persones de segona; però el masclisme hem d'erradicar-lo, senyora Criado.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Preguntes

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, passarem, una vegada substanciat este punt, a les preguntes de control.
Coneixen el procediment.
Recomane que es facen les preguntes des dels escons, anirem més ràpids, però, bé, tenen a disposició el faristol.

La primera pregunta és la que formula la il·lustre diputada Elena Bastidas, en nom del Grup Parlamentari Popular, a la vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives sobre la situació de les residències de majors.

La senyora Bastidas Bono:

Gracias, señor presidente.

Vicepresidenta, buenos días.

Todo el mundo sabe que las personas mayores han sido las grandes damnificadas por la pandemia del coronavirus.
Casi el 50 %, según el Ministerio de Sanidad, de los ancianos ingresados en centros de mayores en nuestra comunitat contrajeron el virus en algún momento de la pandemia.
Esto supone que la Comunidad Valenciana ocupa la segunda posición en número de contagios.
Y de todos los contagios en estos centros de la comunitat, el 17,3 % falleció.
Y, de los que fallecieron, seis de cada diez lo hicieron en sus centros y no en hospitales.

Hoy, después de tanto sufrimiento, y con un nivel de vacunación entorno al 90 % de todas las residencias, la situación es distinta.
Por eso le pregunto, ¿cómo valora usted la actual situación de las residencias de tercera edad?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta del Consell.
Quan vosté vullga, vicepresidenta.

La vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Gràcies, senyora diputada.

Com vosté sap, i vosté mateixa ha dit, després d'haver passat moments i mesos molt difícils i molt durs durant la pandèmia sanitària causada per la COVID, que encara estem patint, ara i des de fa uns mesos les nostres persones majors, i sobretot les residents als centres i llars, es troben en una situació controlada gràcies a les mesures posades en marxa per este govern i especialment, òbviament, al procés de vacunació.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

Acabarà de substanciar la pregunta la diputada Elena Bastidas.

La senyora Bastidas Bono:

Gracias, señor presidente.

Bueno, señora Oltra, si hay algo que le caracteriza a usted es que le encanta colocarse medallas.
Y me recuerda mucho a aquel mago catalán, el Màgic Andreu, pero en su caso sin ningún mérito ni gracia alguna.

Usted ha hecho algo peor que fracasar como consellera.
Usted ha defraudado a las personas mayores, a sus familias en nuestra comunitat, a quienes les crea grandes expectativas y que han visto que detrás solo hay humo.
Ya puede usted manipular las cifras como quiera, pero quienes sufren o esperan su plaza, nuevos centros, mejoras en los actuales, aún les ofende más cuando se pone tantas e inmerecidas medallas o presume de una gestión que no tiene.

La realidad es más visible y tiene más fuerza que su propaganda.
Le hablaré tan solo de dos ejemplos que son paradigmas de su deficiente gestión.
Altabix de Elche, en el que llevan años reclamando para su centro las reformas prometidas, como el aire acondicionado del centro, totalmente inaccesible y en muy mal estado.
Treinta persianas rotas, sin aire acondicionado en las zonas comunes, con temperaturas de hasta treinta y nueve grados.
¿A esto cómo le llamamos, señora Oltra?
Usted se comprometió con ellos, no ha hecho nada, menospreciando a familias, incluso las recomendaciones del Síndic de Greuges.
Ahora dirá que lo tiene adjudicado, pero lo bien cierto es, señora Oltra, que llega tarde.
Francisco Muñoz, residente, se lo recuerda: «La residencia ha empeorado en un 80 % por su culpa».

Y luego tenemos Carlet, en la que la historia se repite: falta personal.
Los auxiliares, de nuevo, tienen las bolsas agotadas, y qué falta de previsión.
Se va a cerrar una planta y va a tener que reubicar a los residentes porque no hay personal suficiente para sustituir las vacaciones.
Usted seguro que va a intentar vestirlo, no me cabe ninguna duda, como hace siempre, pero lo cierto es que su incompetencia la pagan nuestros mayores.

Y hablando de promesas incumplidas, sigue sin mejorar las condiciones laborales, particularmente las de personal sanitario.
Hoy mismo se lo vuelven a recordar y lo vuelven a denunciar.
Durante la pandemia vivimos momentos muy angustiosos, con el 30 % menos de personal de enfermería del necesario para poder atender dignamente a nuestros residentes.
Hoy, dieciséis meses después, a los casi seiscientos trabajadores se les ha vuelto a engañar y siguen marchándose, teniendo una preocupante, una alarmante falta de profesionales.

Y por lo que respecta a usuarios, señora Oltra, la situación no es nada tranquilizadora.
A los residentes se les ha robado ya mucho tiempo.
El aislamiento social vivido ha aumentado las situaciones de maltrato y la falta de relación familiar provoca enfermedades y acelera la muerte.
Ya es hora, ya es hora, señora Oltra, como se está haciendo en otras comunidades autónomas, le citaré Madrid, Cataluña, Galicia, Navarra, ya es hora que vuelvan los abrazos.
Con todas las medidas de seguridad que se quieran, con higiene, con distancia, pero que vuelvan los abrazos.

¿Por qué usted, señora Oltra, sin estar vacunada puede abrazar a Irene Montero y una hija vacunada no puede abrazar a su padre o a su madre vacunada en una residencia?
(Aplaudiments) ¿Por qué se lo prohíbe usted, señora Oltra?
Ejemplo, señoría.
Llevamos cuatro meses con pocos contagios…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies…

La senyora Bastidas Bono:

…unos cuarenta, tres meses sin fallecidos, por eso no se entiende que se prohíba todavía el contacto físico, que no se flexibilicen las restricciones; como se lo dice el PP, los expertos, los familiares y el sector.
Y lo que ocurre es una clara vulneración de derechos fundamentales, es maltrato institucional.

Acabo…,

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria…

La senyora Bastidas Bono:

…una sociedad se mide por cómo trata a sus mayores, a sus políticos también.
Y usted ha quedado retratada.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta del Consell a la qüestió que s'ha plantejat.

Quan vosté vullga, vicepresidenta.

La vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Bé, per a ampliar la seua informació…, per cert, si només té dos exemples que posar de tota la xarxa de majors, és que vamos bien, no?
Vamos bien.

Mire, ací no sé a què es referix amb defraudar expectatives, supose que està posant-ho vosté en relació amb el que és l'àmbit relacional dintre de les residències, que és l'últim que vosté ha anomenat, que és el tema dels abraços.
Mire, jo sé com d'important és el contacte físic i els afectes, també a través de la pell, i sobretot per a persones que estan institucionalitzades; però vosté no pot confondre, a banda que és una norma general de sanitat, el mantindre la distància, etcètera, però vosté no pot confondre una unitat de convivència en una família, on poden haver cinc, sis, set membres amb el que és una residència.
Quan més grans les residències, més amenaça, en eixe sentit, tenen, val?

Aleshores, nosaltres el que estem fent és seguir el que les autoritats sanitàries estan dient en cada moment.
I fixe's com estàvem fa quatre setmanes i com estem ara de nivell d'alerta i de contagis.
I vosté sap perfectament que l'àmbit residencial, perquè aixina ho ha enunciat en la seua pregunta, és un dels més vulnerables, ha sigut un dels més vulnerables…, en altres comunitats més, eh?
On governen vostés.
Però ha sigut dels més vulnerables enfront de l'entrada del virus.

I la vacuna no protegix del contagi, això haurem de repetir-ho fins a la sacietat.
La vacuna no protegix del contagi.
El que fa és que si el cos està ja amb la vacuna posada té una reacció…, l'impacte de la malaltia és molt menor.
I encara este virus cada dia es desentranya més, i cada contagi, i ara estem elevant els contagis cada dia, cada contagi també és una oportunitat per al virus, per a fer-se més eficaç.
Aleshores, hem d'anar amb molta cura.

Jo, fa unes setmanes, ja vaig traslladar a sanitat la consulta perquè els tècnics ens diguen fins a quin punt podem augmentar el que és el contacte físic, que jo entenc que és molt important, perquè també és curatiu.
Això també és curatiu i és terapèutic, val?
I quan les autoritats sanitàries, en funció dels informes tècnics, ens diguen…, òbviament, la que més ganes té també d'introduir poc a poc la normalitat, també en els afectes i en el tracte, no es preocupe que soc jo.

I en este moment, efectivament, encara mantenim l'aïllament de places, perquè és important per si hi ha un brot.
I totes les persones en les residències tampoc estan vacunades, per diferents raons, i hem de protegir-les també, les persones que no estan vacunades; i vosté sap, quan el virus entra en la residència, l'impacte que té.
En este moment tenim quatre brots actius encara, malgrat la vacunació.
Hem tingut dèsset brots declarats a partir de la vacunació.
Per tant, com dic, no és sinònim la vacunació que no vaja a haver contagis.
I seguirem avançant.

En el tema d'Altabix, ja ho ha dit vosté, si vosté ho coneix perfectament, el contracte ja està adjudicat.
Mire, a mi m'encantaria que la llei de contractes que va fer Rajoy ens permetera contractar més ràpid.
Després quan contractem per emergència vostés ens diuen que estem contractant a dit, aixina que aclarisquen-se.
Aclarisquen-se, senyora Bastidas, perquè vostés el que no poden fer és criticar una cosa i la contrària, i tot mal sempre.
El contracte d'Altabix ja està adjudicat.

I, en el tema de Carlet, li recorde que Carlet està molt per baix de la seua ocupació màxima.
Per tant, la ràtio ha millorat considerablement.
I efectivament, que tenim problemes amb les substitucions d'estiu?
Doncs sí.
I és una cosa que encara no hem pogut arribar.
I això té molt a veure amb tot l'alambicat legal de l'estabilitat, les taxes de reposició i l'austericidi que es va posar en marxa en la legislació estatal i que jo espere que prompte es canvie eixa legislació estatal.

I, de fet, vosté podria presentar-ho també a través del seu partit en el Congrés dels Diputats a veure si els tràmits administratius i eixe dogma neoliberal d'aprimar l'administració a veure si es reverteix i anem a posar-nos entre les persones i els serveis públics de qualitat.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Següent pregunta, que formula la il·lustre diputada Mercedes Ventura al conseller d'Educació, Cultura i Esport.

Quan vulga, senyoria.

La senyora Ventura Campos:

Moltes gràcies, president.

Bon dia, senyor Marzà.

Volia preguntar-li que a on ha quedat eixe decret estrela d'inclusió i equitat educativa aprovat en la passada legislatura.
On ha quedat?
On està?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable conseller.

Quan vosté vulga, conseller.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyor president.

D'acord amb la pregunta que vosté ha fet, el que proposem precisament en eixe decret s'està aplicant.
I no només s'està aplicant, sinó que s'està desenvolupant en el que vosté realment deia a la pregunta que anava a preguntar, que és el model d'orientació educativa.

Un model en què proposem incrementar el personal orientador, disminuir substancialment les ràtios d'atenció als nostres xiquets i xiquetes, millorar la coordinació entre les diferents disciplines que tenen a veure amb l'orientació educativa, fer un acompanyament molt més personalitzat durant la vida acadèmia dels nostres xiquets i xiquetes i constituir també, entre altres coses, grups d'orientació especialitzats.
Res, absolutament res del que pense que vosté podria estar en contra.

Gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera de les Corts Valencianes, senyora María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta té la paraula la senyora Ventura.

Quan vulga, senyoria.

La senyora Ventura Campos:

Gràcies.

El decreto de inclusión y de equidad educativa fue aprobado en el 2018.
Fue un decreto por consenso.
Usted lo calificaba como estrella porque había consenso entre la comunidad educativa.
Y lo que apoyaba era la estructura de los servicios psicopedagógicos escolares como los encargados de la orientación en educación infantil y primaria.

Pero este decreto estrella se ha estrellado, señor Marzà, con este nuevo decreto que usted ha hecho cuando anunció el 18 de enero que eliminaba los equipos multidisciplinares que llevaban ya más de treinta años trabajando en la inclusión educativa en la Comunidad Valenciana.

Sin consenso, sin participación y con ocultismo ustedes plantearon un nuevo decreto para cargarse las 34 unidades del SPE.
Pero así, de un plumazo.
Y lo hace encima en el peor momento, en la tercera ola de la pandemia.

Señor Marzà, me gustaría también preguntarle si este giro de modelo de orientación ha sido idea suya o ha sido idea de sus socios.
Si se lo pregunto también es porque dicen que hay una falta de liderazgo en su conselleria por su parte, eso dicen los sindicatos.
Es decir, me chirría mucho.
Me gustaría que me lo contestara.

Usted es consciente de que este nuevo modelo no ha gustado.
Y no ha gustado porque, aparte de que se han manifestado y quien lideraba la manifestación ha sido el sindicato del que usted forma parte, por otro lado, han dimitido 24 de los 34 directores de los SPE por este desmantelamiento.
Y ha sido su propio sindicato, como le he dicho, quien ha liderado la manifestación.

Señor Marzà, ¿qué está sucediendo en su conselleria?
Esa conselleria que decía usted que tenía las paredes de cristal y apelaba a la participación.
Más bien de cemento las paredes.
Se lo pregunto porque ha eliminado esos SPE sin contar con los sindicatos.
Y es más, anuncian que llevan un año y medio trabajando en el nuevo decreto y tienen la descortesía de no incluirlo en el calendario de negociaciones.
Pero en fin.

Han trabajado a puerta cerrada y por deferencia ni han consultado a los especialistas que llevan muchísimos años trabajando en educación inclusiva.
Y qué hablar de la participación de los sindicatos.
Y lamento decirle que un decreto de tal envergadura sin consenso e implicación por parte de los profesionales, tengo que anunciarle que va a acabar condenado al fracaso, señor Marzà, porque tendremos a profesionales que están frustrados y desmotivados con esta maniobra que usted ha hecho.

Yo siempre le he dicho que quiero más recursos psicopedagógicos.
Me alegré cuando vi el anuncio: «70 % más de profesionales».
Oiga, pero así no.
Así no nos alegramos y no vamos a apoyarle, un modelo que está, como le he dicho, abocado al fracaso por la mínima o nula participación.

Y el SPE, como le he dicho, están trabajando muy duro.
Llevan trabajando muy duro durante la pandemia y han sido los que han sido los que han estado al pie del cañón velando por la calidad educativa y el bienestar de nuestros pequeños.
Y usted, ante este revuelo, anuncia que va aumentar el 70 % de los profesionales de orientación educativa.

Tengo que decirle que la disposición adicional novena dice que no podrá suponer un incremento del gasto público.
¿Cómo va a aumentar estas plazas usted?
¿O va a contradecir la norma?
¿Tal vez usted va a recortar en otros profesionales como los maestros de (inintel·ligible) … ?
Es que esto también estaría bien que lo dijera, porque me parece una paradoja también cómo reparte usted los recursos.

Y, como no me queda tiempo, quiero también preguntarle sobre la figura de coordinación y unidades especializadas.
Yo le pedí una PNL que hiciera usted unidades especializadas porque lo decía en los decretos anteriores, pero nos gustaría saber cómo va a cubrir estos puestos, cuál va a ser el procedimiento.
¿Lo hará público o ya está guisado dentro de la conselleria a quién va cada puesto?

Si se lo pregunto es porque ustedes han indicado que estas plazas se van a adjudicar de forma discrecional.
Me gustaría saber qué quiere decir de forma discrecional.
¿Esto qué quiere decir, que va a ocupar las plazas gente afín a ustedes, como nos tienen acostumbrados?
¿Me lo podría explicar?

Y ya para finalizar, sabemos que la dirección general de inclusión educativa se ha citado con los directores del SPE que no han dimitido.
También por cortesía nos gustaría saber si estos van a ocupar los cargos de coordinadores y por qué no se reúnen también con los que han dimitido.
A ver, aquí en democracia pueden tener diferentes opiniones.
Yo creo que tienen que consensuar las coordinaciones y no dárselo sólo a los que están contentos y callados.

Y ya para finalizar sí que le pido que el mes de julio tienen ustedes a los SPE trabajando embalando y moviendo cajas.
Los tienen de mozos de almacén.
Por lo menos gástese unos euros y contrate a alguien que les pueda ayudar.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta té la paraula l'honorable conseller.

Quan vulga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Sí.

Sincerament, jo crec que en política no val tot i encara menys faltar a la seua paraula de la manera tan deliberada com ho ha fet vosté ací.
I ho dic de forma tranquil·la i respectuosa, però crec que els fets, senyora Ventura, demostren que u no pot estar a favor i en contra del mateix i que u no pot pujar ací a donar lliçons i a faltar al respecte a molts treballadors i treballadores sense demanar disculpes o sense retractar-se.

Mire, vosté el dia 14 de gener del 2020, vosté, no el company que fa la pregunta, jo pensava que em faria la pregunta el seu company per a cobrir-li les vergonyes a vosté, però resulta que no, que vosté registra el 14 de gener de 2020 a estes Corts Valencianes una proposta que deia, entre altres coses, tot allò que hem posat nosaltres damunt la taula i que s'està fent.
De fet, no només això, sinó que punt per punt es pot anar demostrant que és el que estem desenvolupant.

Mire, ha parlat que no hi ha hagut debat ni negociació.
I a què li diu el doble procés participatiu i disposició pública que ha tingut la norma?
És que no s'ha enterat que això ha funcionat?
És que no s'ha adonat que s'ha exposat públicament que després d'eixa exposició s'han introduït millores i ha començat una altra vegada el debat i les negociacions?

Igual és que no mira les coses.
Però haurà de mirar els terminis i quan s'han fet cadascuna d'aquestes reunions.
No només ens hem reunit amb els directors i directores dels PSE, sinó que s'ha negociat amb totes les meses i ha passat per tot el procés de negociació col·lectiva que ha de tindre.

De fet, de la seua proposta, seua, firmada per vosté, diu: «Aumentar de forma progresiva el número de orientadores para alcanzar un periodo plurianual de la ratio recomendada».
Augmentem un 70 %.
La ràtio baixa de més de 500 xiquets per orientador a 290.
La reduïm a la meitat.
I vosté ara està en contra.

El 14 de gener del 2020 ho exigia.
I ara està en contra.
No té vergonya, sincerament, no té vergonya.
Segona qüestió.
La ràtio d'alumnes no només disminueix en més d'un 40 %, sinó que es contracta un 70 % d'orientadors i orientadores que van als centres educatius, que van a estar tots els dies amb els xiquets i les xiquetes, que els van a atendre millor, que van a estar individualitzant el seu acompanyament i que és molt millor per als xiquets i les xiquetes.

No només això, sinó que el segon punt de la seua proposta diu: «Que la conselleria de educación promueva la creación de equipos especializados».
Creem sis noves unitats específiques d'orientació i especialitzades en alteracions greus de la convivència, en trastorns de l'espectre autista, en discapacitats sensorials i intel·lectuals, en altes capacitats intel·lectuals.

Senyora, és precisament el que vosté ara està totalment en contra abans estava totalment a favor.
Igual en Ciudadanos això s'ho han de fer mirar, perquè igual tenen resposta a alguns resultats electorals o a les coses que els passen dins del seu grup.

Però és que, a més a més, no només apostem clarament i unívoca com a conselleria per aquesta qüestió, sinó que a més a més anem molt més enllà perquè fem que els xiquets i les xiquetes estiguen molt més atesos també en les zones més vulnerables.

Perquè no només augmentem el nombre d'orientadors i orientadores, sinó que també augmentem el nombre de treballadors i treballadores que estaran en els centres educatius, especialment en zones en risc d'exclusió.
També augmentem els orientadors i els equips d'orientació de zona i els recursos personals del centres educatius.

Li pot preguntar a un director o directora d'un centre educatiu si tindrà més atenció el seu xiquet o xiqueta tenint l'orientador en el centre educatiu que fora, tenint un orientador en cada centre educatiu o dos segons siga el seu tamany?

Per favor, li ho demane per a no seguir fent el ridícul, perquè cada vegada que puja ací diu el mateix i el contrari.
Faça el favor d'anar, mirar les centres, llegir-se els procediments, mirar si realment hi ha debat o no hi ha debat i ser un poquet coherent, simplement un poquet coherent perquè els xiquets i les xiquetes guanyaran.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 698 formulada per la diputada María de los Llanos Massó del grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana al Consell sobre la supervisió de continguts extracurriculars.
Serà substanciada pel conseller d'Educació, Cultura i Esports.

Un moment, senyoria.
Quan vulga.

La senyora Massó Linares:

Muchas gracias, presidenta.

Señor Marzà, vamos a ver, en el ejercicio de la autonomía pedagógica corresponde a los órganos de coordinación didáctica de los centros públicos adoptar los materiales didácticos que se vayan a utilizar en el desarrollo de las diversas enseñanzas.
La edición y adopción de los libros de texto y otros materiales didácticos no requerirá la autorización previa de la administración educativa.

Por tanto, según ustedes, la responsabilidad sobre los materiales didácticos elegidos es de los centros educativos.
Pero también dice que la inspección educativa de la administración tendrá responsabilidad de la supervisión de esos materiales.
Pero, ¿qué sucede con los materiales usados en actividades extracurriculares?
¿Cuál es el procedimiento de supervisión que lleva a cabo la Conselleria de Educación, Cultura y Deporte para autorizar o no los contenidos extracurriculares?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada té la paraula l'honorable conseller.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyora diputada.

En primer lloc, primera resposta, existeixen tres tipus d'activitats i cal distingir entre elles.
Una, activitats complementàries, que són les que es fan en horari lectiu de permanència obligada de l'alumnat i les que estan relacionades directament amb el currículum.
Estes activitats estan dins de la mateixa jornada, són avaluables i, per tant, estan establides en el centre i en les seues programacions anuals.

Segon tipus d'activitats, les que són extraescolars, sense contingut curricular i que es fan dins de la jornada escolar.
Estan autoritzades dins del projecte de jornada i, evidentment, no poden contindre continguts que tenen a veure amb les programacions didàctiques i són aprovades tant en consell escolar com seguides per la inspecció educativa.

I tercer tipus d'activitats, les que són extraescolars sense contingut curricular, les que són fora de la jornada escolar.
Eixes també passen pel consell escolar i són aprovades amb la participació de l'AMPA.

Per tant, vosté pregunta per activitats extracurriculars.
No existeixen.
Per tant, definisca un poquet millor què és això de les activitats extracurriculars i li podré contestar.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta té la paraula la il·lustre diputada.

Quan vulga, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Gracias, señora presidenta.

A ver, señor Marzà, extracurricular, como su nombre indica, es lo que está fuera de los contenidos que marca el currículo escolar.
Pero vamos a ver si nos aclaramos.
Bueno, yo estoy acostumbrada a que usted prácticamente no nos responda absolutamente nunca, pero voy a ver si conseguimos que usted se replantee la respuesta.

Cuando en un taller les enseñan a los niños canciones que dicen, por ejemplo: «Mi madre me está rayando, querría una madre que no fuera tan plomo», y otras lindezas así, ¿de quién es la responsabilidad?
, ¿suya o del centro escolar?

Cuando en un taller les enseñan a los niños canciones sobre una edad combativa, activista, de los verdes, rebelde, ecologista, ¿de quién es la responsabilidad?
, ¿suya o del centro?

Cuando le dicen que su lucha tiene que ser la de Greta, pobre niña, manipulada por los lobbies ecologistas, y quieren conseguir que tengamos «minigretas» en nuestros colegios, ¿de quién es la responsabilidad?
, ¿suya o del centro escolar?
Pero vamos a seguir con la música.

Hace no mucho tiempo, me refería aquí al programa Rapsodes.
¿Quién es el responsable de que supuestos artistas que se definen como activistas, catalanistas o que hablan de España como un país casposo, o participan en canciones que dicen «que los Borbones son unos cabrones»?
¿De quién es la responsabilidad de que entren en el colegio de nuestros niños?
¿Suya o de los centros escolares?

Pero es que no es solo la música, es que tocan todas las teclas, hablando de música.

También, hemos visto aquí, también no hace mucho tiempo, que se ataca a la infancia de los niños manipulando cuentos infantiles, convirtiendo La sirenita en víctima y al príncipe en abusador.
¿Quién es en este caso responsable?
¿Usted o los centros escolares?
Y, además, en este caso gravísimo porque era el propio centro escolar el que luego señaló a la madre que sacó el tema en la prensa.

También, nos encontramos otro tipo de talleres organizados por los vividores profesionales a costa de subvenciones públicas, subvenciones públicas sacadas del dinero de los valencianos.
Estos vividores públicos que se dedican a impartir talleres en el que manipulan las mentes de nuestros niños con el fin de deconstruir la familia, la concepción del amor y entrega al otro como base de convivencia, crear esa idea de género que tanto le gusta.

Son incluso capaces, ¡fíjese usted!
, de decirles a los niños que los estereotipos de género no tienen justificación científica.
O sea, a ver si nos entendemos, que yo haya sido capaz de gestar hijos y usted no, no tienen ninguna justificación científica, ha sido pura casualidad, ¿verdad?
, señor Marzà.
¡Vamos!
(Aplaudiments) Y luego pretende el presidente Puig que nos fiemos de su Consell cuando dice que el Consell está actuando conforme le dictan los científicos.
Espero que no sean esos porque, si no, arreglados estamos.

Y le repito la pregunta, señor Marzà no me ha respondido: de todas estas cosas, ¿quién es el responsable?
, ¿usted o los centros?
Nosotros no presuponemos quienes son los responsables.
Desde el primer momento de mi pregunta lo he dicho, no presuponemos quienes son.
Esperamos que usted nos lo diga.

Así que, ahórrese decirnos que estamos señalando a los profesionales, porque por eso le estamos preguntado a usted directamente: ¿quién es el responsable de este adoctrinamiento en estas actividades extracurriculares?
Solo hay dos opciones, señor Marzà, que el responsable sea usted, y por lo tanto yo le pido que sea valiente y no se escude en los centros escolares para llevar a cabo sus manipulaciones; y si los responsables son los centros escolares, pues tendrá que reconocer que usted no está cumpliendo con su obligación de control y vigilancia.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller d'educació.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Vosté veig que allò de la memòria històrica s'ho aplica també a vosté mateixa, oblidar-se els debats que tenim prèviament ací.

Ha fet referència a unes cançons d'un centre educatiu que, fins i tot, un centre concertat catòlic va a eixir a defensar, ¿eh?

Ha fet referència vosté a unes activitats que vostés van vore banderes -normal, és l'única cosa que veuen, banderes- en un centre educatiu i resulta que eren els colors dels xiquets d'infantil per grups bombolla.

És vosté capaç de vindre ací a intentar donar lliçons després d'haver fet eixe ridícul en anteriors ocasions.
Però, no passa res, vosté torna ací a parlar sobre qüestions que volen vostés posar davant del seu full de ruta i que per a nosaltres és evident que no van a entrar.

Mire, li he definit què són les activitats i quin tipus d'activitats n'hi ha, estan regulades en tota la normativa estatal, valenciana, dels mateixos centres educatius també.
I sap per què té esta normativa?
Perquè són fruit d'una societat europea, demòcrata, diversa, que promou la diversitat en els centres educatius, que vol que els xiquets i les xiquetes cresquen en llibertat, i que li donen resposta a la seua pregunta.

Vosté diu: «actividades extracurriculares», i el que acaba dient ací en traducció a lo humano, al que la gent poguera entendre, és: ¿por qué no hacemos como Hungría?
¿Por qué no vetamos que se hable de homosexualidad, de diversidad, de igualdad de género?
Això és el que està proposant.
Doncs jo li donaré la resposta: primera, perquè no som feixistes; segona, perquè no som homòfobs; i, tercera, perquè en un país democràtic, que s'ha dotat de normatives democràtiques a favor dels drets humans, no anem a permetre ni discursos d'odi continus com els seus, ni que es continue perseguint als xiquets i les xiquetes per la seua identitat de gènere, per la seua relació afectivosexual, o per ser simplement diferents.

Per això, en els centres educatius n'hi haurà sempre un tractament a la diversitat i a tot tipus de pensament en llibertat perquè realment els centres educatius estiguen protegits de l'odi que, entre altres, vostés promouen.
Per això, per això anem a seguir endavant.

Perquè, miren, sap què passa?
Que mentre vosté ací només em presenten coses sobre odi, sobre banderes, sobre l'últim contra el penúltim, sobre continuar intentant posar el país en el mapa dels estats que van en contra de la diversitat i de la llibertat, i la crítica de cadascuna de les persones, nosaltres seguim teixint, seguim cosint.
Perquè mentre vostés parlen de banderes; nosaltres, 60.
000 xiquets amb menjador gratuït.
Mentre vostés venen discursos d'odi de l'últim contra el penúltim; nosaltres, 16.
000 xiquets i xiquetes amb dos anys gratuïts, amb el 0-3 i els dos anys gratuïts.
Mentre vostés continuen perseguint allò divers, continuarem donant classes, fent que els xiquets i les xiquetes se senten normals, siguen com siguen, visquen com visquen, tinguen el color de pell que tinguen i, sobretot, estimen a qui estimen.
Perquè açò, senyora, s'ha de garantir, i no només s'ha de garantir, sinó que s'ha de lluitar perquè este estat siga sent democràtic, lliure i no entre l'estat com Hongria, que és el que vosté voldrien.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, honorable conseller.

Continuem amb la pregunta 851, formulada per la diputada no adscrita, Sunsi Sanchis, al Consell, sobre la situació laboral dels integrants del Cor de La Generalitat.

Serà substanciada pel conseller d'Educació, Cultura i Esport.

La senyora Sanchis Morera:

Gràcies, presidenta.

La senyora vicepresident primera:

Quan vullga, senyoria.

La senyora Sanchis Morera:

Gràcies.

Señor Marzà, ¿conoce usted los gravísimos problemas por los que está pasando el Cor de La Generalitat?
Como parece que no, me permito recordárselo.

El Cor de la Generalitat data de 1987 y, desde entonces, no han parado de cosechar éxitos.
Olimpiadas del 92; Grammy al mejor álbum de música clásica del 2014; las representaciones en los principales teatros y auditorios del mundo bajo la batuta de directores como Zubin Mehta, solo hacen que confirmar excelencia y reconocimiento del Cor de La Generalitat a nivel internacional.

En el año 2008, durante una representación del Réquiem de Verdi, el director Lorin Maazel, como especial reconocimiento y deferencia, en un momento dado bajó la batuta, cruzó las manos y dejo a su aire al coro como declaración expresa a su excelencia, honor que muy rara vez se concede en una actuación.
Proteja al talento.

Pero para asombro de todos, todos, absolutamente todos los integrantes del cor son interinos, con una situación laboral precaria.
La singularidad del trabajo hace que sea necesario un trabajo en equipo.
El coro no es una suma de voces, es una interacción de cantantes.
Cada una de estas voces le pide que proteja su puesto de trabajo, que desde su conselleria proteja, valore y respete el trabajo en equipo, la experiencia y profesionalidad, fruto de muchos años de trabajo.

Se puede entender que usted no esté particularmente interesado en el cor, porque sus preocupaciones son otras, como la imposición del valenciano y sus ataques a la educación concertada; pero, no se ve por parte alguna su interés en la resolución de un problema endémico que afecta a más de medio centenar de trabajadores.
Desde aquí, le pido, señor Marzà, que planifique, planificar supone hacer un plan de jubilaciones.
(Soroll de papers)

Es verdad que han mantenido algunas entrevistas y prometido soluciones que hasta ahora no han llegado.
Es cierto que la semana pasada el Cor de la Generalitat desconvocó la huelga, pero no porque haya una solución, sino como medida de buena voluntad.

A lo único a lo que se han comprometido ustedes es a no publicar la convocatoria de plaza de la FBI 8464 hasta finales del 2022, pero la incertidumbre de los miembros del coro continúa.
¿Cree usted que es lógico y justo someter a estos cantantes a unas nuevas pruebas, después de décadas de haber superado exigentes audiciones?
Por cierto, hay cantantes que llevan treinta años de interinos.
Proteja el talento.

El 30 de enero de este mismo año, el Consell Valencià de Cultura advertía que las oposiciones podían acabar con el cor, recomendaba a la conselleria que se consolidase a los miembros del cor profesionalmente, sin perjudicar su unidad y su excelencia.

El informe del Consell Valencià Cultura señalaba que, siempre dentro de la excepcionalidad que contempla la ley, sería conveniente habilitar los procedimientos que garanticen la pervivencia de un proyecto único que ha logrado la excelencia.
¿De verdad cree que no existe manera alguna de dar solución a este problema?

Desde aquí, le pido que habilite los procedimientos necesarios que garanticen la pervivencia del Cor de la Generalitat Valenciana, del cual todos los valencianos nos sentimos orgullosos.

Para finalizar, quiero agradecer a Ciudadanos que, ante la falta de iniciativas tras venderse al PSOE, copie mis iniciativas justo cuando las voy a traer a pleno.
Todo lo que beneficie a los valencianos, ¡chapó!
, aunque sea copiando.

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'honorable conseller d'educació per donar resposta a la pregunta.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, presidenta.

Gràcies, diputats i diputades que continuen també en la sessió.
Mire, no només que continuen en la sessió, sinó que estan atents i que saben de què s'ha parlat fa una hora.
No és el cas de la diputada que ha pujat a aquest escó a parlar, a la trona, perquè, com s'ha vist clarament, vosté ha llegit un document que podria haver llegit fa temps sense haver tingut en compte que ja he contestat eixa pregunta fa ben poquet i he fet referència, i encara diu: «No sé si usted lo sabrá, parece que no lo sepa.
» ¡Home!
, per favor, acaba de contestar una pregunta, igual alguna cosa sí que sabem.

Per tant, li demanaria que, a més a més d'abandonar el seu grup, doncs que no abandone l'atenció en les Corts perquè estaria bé que poguérem (aplaudiments), que poguérem treballar en condicions.

Dit això, efectivament, el Cor de la Generalitat no només és per a nosaltres un cor que ha de tindre i ha de tindre el seu reconeixement artístic més gran del que li puguem donar la Generalitat, i així ho hem fet i ho hem manifestat en cada moment.
No només pensem que té una grandíssima excel·lència artística, sinó que hem estat damunt cada dia de la seua singularitat i de la seua situació.
De fet, la situació que ens porta a parlar avui, ací, de la seua situació laboral, arranca ni més ni menys que en el 2005, una situació en la que, quan s'inaugura les Arts, els cantants que estaven a temps parcial, des d'aleshores el cor va ser a temps complet, amb jornada completa, amb total interinitat.

De fet, no només empatitzem amb ells i elles, sinó que ens hem reunit en nombroses ocasions.
Vosté ja ha manifestat el seu desconeixement absolut de la situació, però des de l'any 2018, ni més ni menys, s'han mantingut converses continues des de l'Institut Valencià de Cultura amb els representants del cor; també ho hem fet amb els representants sindicals que n'hi ha més enllà del mateix Cor; hem parlat amb la gent que representa als sindicats en la mesa sectorial, la mesa de funció pública; em vaig reunir jo mateix amb els representants del cor en l'any 2019; la secretària autonòmica s'ha reunit en moltes ocasions; també ho fa de forma continuada el director general.
I fruit d'eixe flux d'informació i de treball conjunt, perquè compartim els objectius, que és que el cor continue tenint la seua singularitat artística i mantinga la seua qualitat musical, i per tant que siga un instrument potent al servei del conjunt de la ciutadania i de la cultura al nostre país, doncs hem anat avançant.
Fruit d'això, ni més ni menys, que hem arribat a acords dins de la legalitat que hi ha vigent.
I eixa és la gran dificultat.

Mire, qui voldria més que jo que el Cor de la Generalitat tinguera l'estabilitat que es mereix?
Ningú.
Què és el que podem fer amb la legalitat vigent?
Doncs és que treballem amb el sector públic i amb la conselleria d'hisenda i de funció pública per tal de garantir els mecanismes per aconseguir l'objectiu que compartim dins de la legalitat i la normativa que hi ha.
No em pot demanar vosté a mi que incomplisca una llei.
No em pot demanar vosté a mi que incomplisca la normativa que està per damunt dels desitjos que tenim nosaltres.

Per tant, què hem de fer?
Aplicar la màxima singularitat cultural possible a la situació del cor per adaptar-la a l'objectiu que volem d'acord amb la legalitat vigent.
I eixe és el camí.
I això és el que estem fent al màxim possible, compartim plenament l'objectiu que ells mateixos manifesten, però s'ha de fer les coses d'acord amb la normativa vigent.
I per això treballem col·lectivament amb la gent de funció pública, de sectors públics, per a poder arribar a acords.
Fruit d'això, com vosté sap, s'ha arribat a un acord i el mateix cor ha desconvocat la vaga, perquè veuen i perquè volem que vegen que ho tinguen claríssim, ho hem dit en moltes ocasions, i ho dic ací una altra vegada, que l'objectiu és compartit.
El que cal trobar és quin és el camí des de la normativa vigent, ja m'agradaria que fora una altra, però no ho és.
Per tant, hem de complir la llei i hem de treballar perquè tinga eixa singularitat i que els valencians i les valencianes puguem gaudir del Cor de la Generalitat durant molts més anys.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 532, formulada pel diputat Juan Carlos Caballero, al conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, sobre la valoració de les polítiques de formació als desocupats.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Caballero Montañés:

Gracias, presidenta.

Señor Climent, gracias a un gobierno de izquierdas España vuelve a liderar la tasa de paro juvenil en toda la Unión Europea.
Su gobierno ha sido incapaz de generar oportunidades laborales para los jóvenes y sus políticas solo les han condenado a la subvención.

Su gran plan de empleo consiste en convertir a todos los jóvenes en vigilantes de la playa durante los meses de verano.
A esto la izquierda le llama a combatir la precariedad laboral y fomentar la estabilidad en el empleo.

En este contexto, en el que los jóvenes ya no confían en ustedes, no esperan nada de ustedes, la formación es la mejor y la única herramienta que tienen para poder crecer, para poder competir en un mundo cada vez más globalizado y para poder optar a las mejores oportunidades de empleo.
Y dentro de la formación, la Formación profesional para el empleo es la clave para lograr esa estrecha vinculación y simbiosis entre la formación, la empresa privada y lo que demandan las necesidades del mercado laboral.

Señor Climent, una buena formación profesional para el empleo es una mayor y más rápida inserción laboral de los jóvenes.
Una mala formación profesional para el empleo es condenarlos a ser vigilantes de la playa o ser becarios en la administración.

En la Comunidad Valenciana contamos con una red de 120 centros de Formación profesional para el empleo, que tiene una amplia trayectoria en formar a los desempleados y retornarlos al mercado laboral.
Un gobierno responsable lo que haría es reforzar esos lazos de colaboración público-privada con esos centros y aprovechar toda su experiencia y su conexión con la empresa.
Un gobierno serio, conseller, no se dejaría llevar por los prejuicios ideológicos en la lucha contra el desempleo, sino que utilizaría todas las herramientas que tiene a su alcance para combatirlo.

Es por ello que le pregunto, le formulo las siguientes preguntas, muy concretas, porque tiene al sector muy preocupado, y espero que me responda con concreción, señor Climent, no como acostumbra a hacer.

Hace año y medio el Gobierno de España aprobó el Real decreto 2/2020, por el que transfirió la competencia en materia de Formación profesional para el empleo del Ministerio Trabajo al Ministerio de Educación.
Y recientemente se ha publicado el anteproyecto de Ley de formación profesional.
Con estos cambios se relega la Formación profesional para el empleo a un segundo plano, reduciéndola a ser el hermano pequeño y pobre de la formación.

Señor conseller, ¿cómo se va articular esta formación profesional a partir de ahora en la comunitat?
Ha pasado ya casi año y medio y seguimos sin saber nada.
El señor Nomdedéu me respondió que había creado una comisión mixta, es decir, algo que no resuelve el problema.
¿De quién van a depender los certificados de profesionalidad a partir de ahora?
¿Quién va a gestionar esos fondos?
¿Quién va a ser el responsable de acreditar aulas y cursos?
¿Y qué le parece a su conselleria éste nuevo anteproyecto de Ley de formación profesional?

Señor conseller, los fondos europeos son una oportunidad de oro para incrementar y poner en marcha nuevos programas de formación profesional para el empleo de la mano de las empresas; sí, de la mano de las empresas.
Una empresa sabe mejor que usted qué puestos de trabajo está demandando el mercado laboral, sabe y conoce mejor cuáles son las cualificaciones que están requiriendo y qué competencias son las más buscadas.
Son las empresas las que mejor pueden diseñar esos programas que generan valor añadido y catapultan a los desempleados al mercado laboral.

Señor conseller, los centros de Formación profesional para el empleo, de la mano de las empresas privadas, no son el enemigo ni son el problema, son la solución y son el mejor aliado que tiene la administración.

Por ello, le ruego me responda y clarifique todas las dudas que tiene el sector.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta, té la paraula l'honorable conseller.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Sí.
Gràcies, senyora presidenta.

Senyor Caballero, hui hauria de reconéixer que el seu to la veritat que ha canviat molt de les darreres intervencions respecte a les preguntes que ha fet al conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, i això és d'agrair, és d'agrair, no?
, els ho dic.

A més a més, en moltes de les qüestions que vosté ha plantejat estem totalment d'acord.
Però estem tan d'acord que estem fent-ho.

Quan vosté parla de reforçar i els enllaços en la col·laboració público-privada, s'entenen des del primer moment.

Quan vosté parla de la formació en l'àmbit privat, vosté pregunte als centres o pregunte a l'associació del centres que és el que estem fent des de Labora.

Quan vosté parla de formació professional per a l'ocupació, vosté pregunte també i informe's detalladament què és el que estem fent en la formació professional per a l'ocupació.

I a més a més he de dir-li que, independentment de la llei en l'àmbit estatal, anem a seguir en les competències que tenim cadascuna de les dues conselleries, en formació professional reglada, la d'Educació, i per l'ocupació, la Conselleria d'Economia, a seguir treballat de la mateixa manera.
Fins i tot vosté també hauria de saber, hauria de saber, la quantitat de diners que també hem aconseguit -que ara li ho diré- eh, per a poder millorar la formació professional per l'ocupació.

Però bé, vosté al final demana la valoració de les polítiques de formació destinades a les persones desocupades en el nostre territori.
I jo he de dir-li, i que és important, per molt que vosté sempre diga al principi les dades negatives que a vosté li interessen, i jo he de dir-li les dades reals que tenim en l'àmbit de la formació.
I hi ha una millora gradual i significativa, tant en termes quantitatius com qualitatius.

I mire, respecte al certificat de professionalitat i acreditacions parcials acumulables emeses en aquests anys, podem constatar, i vosté açò ho hauria de saber, l'increment de la formació acreditable, malgrat l'any 2020, per la COVID, passant de 5.
563, en 2012, a 10.
748, en el 2020, un 93 % més.
I si ho analitzem fins a 2019, l'increment és del 194 %.

Qualitativament, si observem les dades corresponents a la inserció de l'alumnat, també podem constatar el seu increment en aquest temps.
Així la mitjana en el nostre territori en el període 2013-2015 era del 54 %.
Mentre que en el període 2016-2018 aquest percentatge arriba i supera el 60%.

En la mateixa línia van els resultats de l'estudi de l'impacte de polítiques actives d'ocupació 2016-2018 i que mostra l'impacte molt positiu de les polítiques dutes a terme per Labora, resultats positius tant en termes d'ocupabilitat com de duració.
I li pose exemples.

En el cas del programa «T'avalem», a curt termini l'ocupabilitat de les persones joves participants presenta un augment de 50,1 punts i 61,8 punts de la duració.

En el marc dels plans d'«Avalem joves» i «Avalem experiència» els resultats respecte a la formació de persones desocupades evidencia un avanç molt important any rere any.
Concretament, en l'«Avalem joves» des de l'inici del pla, de maig de 2016 a juny de 2021, han participat en accions formatives més de 48.
000 persones menors de 30 anys.
I de l'«Avalem experiència», des de l'inici del pla, s'han realitzat un total de 10.
911 cursos, formant a més de 121.
000 persones.
Hem passat de 53,8 milions en el 2014 a més de 80 milions en el 2020.
Per tant, anem a seguir en la mateixa línia que segur que agrairà tota la gent en l'àmbit de la formació per a la inserció laboral.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula el senyor Caballero per a continuar la formulació de la pregunta.
Al conseller li queda un segon, en el cas que vosté volguera replicar.

El senyor Caballero Montañés:

Gracias, presidenta.

Señor conseller, la verdad que no me ha contestado a mucho.
Y cuando le hablaba de los centros de formación profesional lo que quieren es que alguien les explique de quién va a depender a partir de ahora los certificados de profesionalidad, quién va a gestionar los fondos a partir de ahora, qué le parece el anteproyecto de Ley de formación profesional.

Si le vuelvo a repetir las preguntas es porque parece ser que usted no ha contestado, o no ha querido o no sabe contestarlo.

Y le pregunto si va a seguir haciendo lo mismo que hasta ahora, y no utilizar los fondos europeos para poner programas en marcha, nuevos programas, que beneficien la empleabilidad de los jóvenes.
Porque los programas suyos de inserción, los de su gobierno, son becas del ayuntamiento con fecha de caducidad, son socorristas en las playas y subvenciones que les incentivan a dormirse y perpetúan la dependencia de los jóvenes hacia la subvención.
Que es justamente lo contrario de lo que quieren los jóvenes, qué es libertad para poder emprender, para poder trabajar y para poder formar su proyecto de vida.

¿Cuándo van a cambiar sus políticas de inserción laboral?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Teòricament vosté ha d'usar el segon que li queda.
Els poquets segons que li han quedat al senyor Caballero, anem a ser flexibles.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, presidenta.

Senyor Caballero, o que vosté no escolta.
Perquè li he dit que les polítiques anem a tenir-les en continuïtat en tot allò que hem anat desenvolupant fins ara i els competents estan claríssims.
I vosté ho hauria de saber.

I després, per favor, senyor Caballero, vostés sempre pensen que són els adalils en tot allò que han desenvolupat com a gestors, i la veritat que si jo li posara uns quants exemples del nefast o la nefasta gestió que vostés han anat desenvolupant, caurien de cul, una rere altra.
Per favor, com li he dit sempre, col·labore, pose propostes damunt la taula, perquè segur que li anirà moltíssim millor a vosté i a tots els valencians i les valencianes.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 563, formulada pel diputat Carlos Gracia, del Grup Parlamentari Ciudadanos, al conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, sobre la situació en la qual es troba Fira València.
Serà formulada pel diputat Toni Woodward.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Woodward Poch:

Bien.
Buenas tardes, señor conseller.

Empiezo con un par de preguntas.

¿Qué está pasando con Feria Valencia?
O, mejor dicho, ¿qué le están haciendo a Feria Valencia, señores del Botànic, señor conseller?

La legislatura pasada, en estas mismas Cortes, tramitamos una comisión de investigación para esclarecer la gestión de las instituciones de Feria Valencia y de IFA.
Una nefasta gestión de la etapa del PP que se tradujo en un agujero económico de deuda de más de mil millones de euros, en el caso de Feria Valencia, por una mala planificación, más que de gestión.

La comisión empezó y terminó en la anterior legislatura y ahora tenemos que mirar hacia el futuro, debemos reponernos y aprender de los errores.
Pero, el problema es que llevamos más de seis años de gestión del Botànic y no tenemos ni una sola medida ni hoja de ruta definida por el Consell para la gestión de Feria Valencia.
O, mejor dicho, cada mes nos encontramos con un nuevo capítulo en la lucha de poder entre Economía y Hacienda, entre Compromís y el PSPV, más sombras que luces en el mestizaje de este Consell para la solución de Feria Valencia.
Y todo pese al Decreto ley 7/2017, de 29 de diciembre, de la reestructuración de su deuda y de la nueva gestión, que ya parece ser que se le ha enquistado al Consell del Botànic y que dejaba todo encarrilado.

Los tiempos cambian, las tecnologías avanzan, los mercados son cada vez más competitivos, y ello también afecta a una institución como es Feria Valencia y, encima, se une el más de un año en el que Feria Valencia ha estado parada.
Entenderemos por qué es ahora más necesario que nunca remontar esta institución y mejorarla como se merece.

La COVID nos ha dado esa oportunidad, con el nombre de fondos europeos de recuperación, unos fondos marcados por la digitalización, la sostenibilidad, la innovación, la tecnología.
Debemos aprovechar esa oportunidad.
De hecho, en el año 2020, Feria Valencia ha terminado con un resultado negativo de 92 millones de euros, derivados del procedimiento de subrogación de la deuda, es verdad, pero también con unos tres millones negativos por culpa de la pandemia.
La situación aboca a la institución ferial, a muy corto plazo, a la insolvencia, según advierte el informe del director general de Feria Valencia, Enrique Soto, que ha trasladado al comité ejecutivo de la feria, en el que dice que no se podrá cumplir, regular y puntualmente, con sus obligaciones y, de hecho, señala también que ni tan siquiera podrá atenderse el pago de las nóminas.

Ante toda esta situación, lo que urge es aclarar la forma jurídica que adoptará la institución, regular Feria Valencia y también IFA.
Pero la falta de entendimiento inicial entre la conselleria de economía y la conselleria de hacienda sobre la personalidad jurídica de la institución se ha resuelto, al final, a la fuerza, por un informe emitido de la abogacía de la Generalitat, en el que aboga por la conversión de Feria Valencia en una corporación de derecho público, al ejemplo de las cámaras de comercio.
Le vuelvo a indicar, seis años al frente el Consell, cuatro años desde el decreto.
Una falta de entendimiento entre las dos administraciones que ha retrasado, más si cabe, la necesaria regulación de la institución.

Es necesario conocer los plazos, conocer cuáles van a ser las actuaciones a medio y largo plazo de la conselleria de economía, cuándo vamos a ver la regulación que determine la personalidad jurídica y la organización de las instituciones feriales de la Comunidad Valenciana.
Y, de ello, nuestra pregunta: ¿qué medidas va a poner en marcha la conselleria de economía, ante la inminente situación de insolvencia de Feria Valencia y el retraso de llevar a cabo el contenido del Decreto ley 7/2017?

Y termino, señora presidenta.
¿Tendremos que solicitar una comisión de investigación, pero, esta vez, por la gestión y el retraso del Botànic en encontrar una solución a Feria Valencia?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Ha expirat vosté el temps en la seua primera intervenció.

Té la paraula l'honorable conseller d'economia per a donar resposta.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Sí, moltes gràcies, presidenta.

Senyor Woodward, anem a vore, la primera pregunta: què està passant en Fira València?
Vosté ho ha contestat.
Mil milions i un d'eixos exemples que li haguera pogut posar al senyor Caballero d'eixa nefasta gestió del Partit Popular quan està governant; sols un, hi ha infinits, eh?
, hi ha infinits.
I eixa és la realitat i hem de partir d'ahí.
I, a partir de la nefasta gestió, nosaltres estem reconduint eixa situació que, per un altre costat, li he de dir que no és fàcil, no és fàcil.

Per tant, vosté fa la pregunta i parla: «la inminente situación de insolvencia de Feria Valencia.
» Eixa pregunta entre crec que en el mes de gener, clar.
I quan arriba?
Quan arriba a preguntar-me-la?
És a dir, resulta que, si era tan inminente, com jo he de constestar-li a esta pregunta set mesos després?
(Veus) Vull dir, jo el que crec és que en això també han de ser vostés una miqueta conseqüents i jo crec que jo comparec, jo comparec prou en aquesta cambra i li haguera pogut contestar aquesta qüestió, doncs, probablement, en el mes de febrer, no?
, si vostés hagueren volgut.
Per tant, és evident que el suport del Consell a les fires és palpable.

I, mire, durant el període en què ha governant el Botànic, 2015-2021, la Generalitat ha injectat quasi dos-cents milions d'euros a Fira València, quasi dos-cents milions d'euros.
Això és donar suport o no donar suport?

Després, vostés confonen el treball que estem fent des de les diferents conselleries i les propostes que estem fent, de manera conjunta o en les competències que té cadascuna de les conselleries, al voltant dels dos decrets que vam aprovar ací, el 7/2018 i el 8/2018, de lluites de poder.
Per favor, per favor, que som la mateixa institució i estem treballant per a resoldre un tema, torne a repetir-li, complexe.
I no hi ha falta d'enteniment, no hi ha falta d'enteniment.

Mire, l'any passat, quan l'activitat firal va cessar totalment, com a conseqüència de les restriccions imposades per la mobilitat de les persones i la institució firal va patir una davallada radical d'ingressos, al temps que les despeses fixes continuaven sent importants, el Consell vam aprovar un decret d'ajudes directes per import de 800.
000 euros, també per a IFA, i a dotar-la de recursos econòmics per a fer front a la paràlisi de l'activitat econòmica i a les despeses necessàries per a poder continuar amb la seua activitat econòmica i empresarial -ho dic jo per la pregunta que vosté fa-.
Es tracta del Decret 149/2020, de 2 d'octubre, del Consell, d'aprovació de les bases reguladores per a la concessió directa d'una subvenció per al manteniment de l'estructura de personal i despeses de funcionament de la Fira Mostrari Internacional de València.

A més, de manera imminent, la Generalitat s'acollirà al nou marc temporal de la Unió Europea relatiu a les ajudes estatals destinades a recolzar l'economia en el context de l'actual pandèmia COVID-19, el que permetrà la concessió directa de fins 10 milions d'euros per a sufragar les despeses estructurals i mantenir les institucions firals en marxa, mentre dure l'actual situació.
I això ja va en marxa.
És a dir, eixos 10 milions seran 800.
000 més 9,2 que concedirà el Consell.

A més a més, pel que fa a la situació del pagament a proveïdors, cal apuntar que, en el FLA de març 2021, la Generalitat Valenciana va incloure factures vençudes de Fira València per import de 3,9 milions.
En el FLA de juliol de 2021 també la conselleria d'economia ja li ha dit a la d'hisenda que ha d'incloure en el mateix 1,3 milions i així serà.
En conseqüència, no hi ha cap situació imminent d'insolvència de Fira València, com erròniament sembla que suposen vostés.

I, d'altra banda, si vol que ho arreglem, si han llegit la premsa -que els agrada llegir la premsa i actuar en funció de la mateixa-, han vist en aquestos últims dies que hi ha hagut un acord, que anem a una mercantil.
I, per tant, si tiren d'hemeroteca, sabran, exactament, què és el que proposava este conseller fa moltíssims anys i això és el que també cal vore, mirar un poquet la història.
I jo els recomane que, si volen mirar la història, doncs, lligen un poquet més la premsa des de fa uns quants anys cap ací i voran que control públic, gestió flexible.
I això és el que anem a fer de Fira València.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 809, formulada pel diputat David García i la diputada Ana Vega, del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, al Consell, sobre els plans de formació de Labora i serà substanciada pel conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.
La pregunta serà substanciada pel senyor García.
(Veus)

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'honorable conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Sí, moltes gràcies, presidenta.

Senyor García.

Senyories.

L'objectiu és que les persones tinguen les eines bàsiques per poder desenvolupar la seua feina de la manera més eficient possible.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula el senyor García per a continuar formulant la pregunta.

Quan vullga, senyoria.

El senyor García Gomis:

Muchas gracias, señora presidenta.

Quiero comenzar mandando todo nuestro apoyo a un compañero, a un vigilante de seguridad que, en un hotel de Cambrils, prestando servicio, recibió una paliza de tal magnitud, por parte de un menor, que terminó arrancándole los ojos.
Nuestro cariño y nuestra solidaridad para este servidor público.
Y aprovecho para dirigirme al resto de mis compañeros vigilantes de seguridad y decirles que no nos podemos rendir; (aplaudiments) que somos un colectivo esencial; que, por mucho que nos desprecien, por mucho que nos abandonen, no podemos perder esa función pública que tenemos de servir y de proteger.
Somos la primera línea de protección que tienen los ciudadanos.
Tenemos que seguir cumpliendo.

Señor Climent, en esta mi última intervención, quiero agradecerle públicamente la reunión que tuvimos el otro día y haberme estado respondiendo durante tanto tiempo las preguntas el tema de Labora.
Por eso, yo quiero continuar mi última pregunta en relación con la comparecencia que tuvimos con el señor Nomdedéu, porque yo necesito, sobre todo, que usted me aclare a quién tengo que creer, al señor Climent o al señor Nomdedéu.

Mire, hay gente que está dada de alta en los espacios Labora, pero que es una población que no es activa, que es aquella gente que, realmente, no está buscando activamente empleo, que están inscritas porque es una condición imprescindible para recibir determinadas ayudas sociales, para recibir una beca o, lo que nosotros llamamos, por si acaso.
Están en una situación…, pero que, si le ofrecen ser capitán general de la marina mercante, a lo mejor se lo piensan, pero tiene que ser eso lo que se les ofrezca.
Eso es lo que dice el secretario autonómico de empleo sobre los planes de Labora.

También habló del consejo de Labora y la resolución que ustedes han firmado con los dos sindicatos mayoritarios, sindicatos mayoritarios y corruptos, como son UGT y Comisiones Obreras, junto con la patronal y con ustedes, en igualdad de votos.
Eso es lo que nos dijo el señor… A ver, si no le gusta que diga que son corruptos, pues, mire, es que los son.
Los sindicatos de UGT y Comisiones Obreras son corruptos.
Si no le gusta escuchar las verdades, cierren al salir y no molesten.
(Aplaudiments i veus)

Es que en todo momento siempre se ha referido como sindicatos que representan a los trabajadores a esos dos sindicatos en concreto, Comisiones Obreras y UGT.
Y a mí me preocupa mucho, señor Climent, porque esos sindicatos, se está demostrando, una y otra vez, que no protegen a los trabadores, les protegerán, en todo caso, a ustedes.
Si no, explíqueme a mí la cantidad de dinero público con el que ustedes están regando a los sindicatos y, luego, los que tienen que estar al lado de los trabajadores, acuden a esas asambleas que nosotros mismos hemos subvencionado, desde las instituciones, donde ustedes deberían de representar a los trabajadores.
Entonces, señor Climent, a mí me preocupa muchísimo.

Por eso le pregunto, señor conseller, ¿es que no hay más sindicatos?
¿Es que solamente están esos dos para que estén en ese consejo de Labora?
¿Es que ustedes saben lo que están haciendo esos sindicatos, que llegan a negociar a espaldas de los trabajadores?
¿O es que ustedes lo saben y por eso les interesa, porque, al final, les bailan el agua?

Sea como sea, señor conseller, yo solamente quiero que diga una cosa, por favor, ¿a quién tengo que creer, al señor Nomdedéu o a usted?
Porque el señor Nomdedéu me dice, comillas: «Es verdad que tenemos un problema de temporalidad y que no nos ha mejorado la calidad de la ocupación.
Es verdad que, en esta situación, también me lo pensaría mucho lo de contratar a alguien fijo, porque no sé lo que va a pasar pasado mañana».
Eso es lo que dice el secretario autonómico.
Y los empresarios, con los que ustedes se reúnen, les harán llegar este problema que ustedes son incapaces de resolver.

Y, mire, señor Climent, como usted vendrá aquí y me dirá que soy un demagogo, que, a lo mejor, mi tono no le ha gustado, yo solamente le digo una cosa, señor Climent, hoy sacan pecho con los datos de un sector al que ustedes han denostado y, desde su partido, se ha perseguido.
Se ha demostrado que el turismo, que el sector servicios, cuando ustedes les han dejado trabajar, son los que han tirado del carro, de nuevo, y son los que a ustedes ahora les permiten sacar pecho, como al señor Ximo Puig.
Orgulloso estará el señor Ximo Puig de habernos llevado a la ruina y que ahora, porque hemos contratado a más gente, porque estaba mucha más gente en el paro de golpe, saque pecho.

Señor Climent, le pido, por favor, ¿a quién tengo que creer, al señor Nomdedéu o a usted, cuando me reúno con usted?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller d'economia.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Sí, moltes gràcies, presidenta.

Senyor García, anem a vore, vaig a intentar contestar-li a alguna de les coses que vosté ha dit, però no és la pregunta que em fa i a mi m'agradaria també, doncs, contestar-li a la pregunta que vosté m'ha fet, no?
Vull dir, vosté agafa el text com a pretext, a mi m'agrada dir que això és ser molt metonímic, no?
, i, per tant…, doncs, bé.

Anem a vore, sap i li ho he dit per infinitat de vegades que nosaltres no ocupem.
Nosaltres formem, orientem, intentem que l'ocupabilitat vaja endavant, generem confiança, complim les lleis, complim les lleis.
I, home, el tema de credibilitat, doncs, jo crec que és molt subjectiu, vosté mateixa, a partir d'ahí.
El que sí que hem de dir, que nosaltres sempre intentem treballar des de la màxima humilitat i això vosté crec que ho considera.

Per tant, ara vaig a intentar contestar-li a la pregunta que vosté fa, perquè crec que totes les que ja m'ha demanat li les he contestat, val?
Per tant, formació, plans de formació, que per a nosaltres són fonamentals per a què la gent puga inserir-se en el mercat de treball, puga promocionar en l'entorn laboral, l'emprenedoria i bàsicament també, doncs, generem també per al món empresarial competitivitat.

I això ho fem mitjançant la millora de la qualificació de les persones, dissenyant una oferta integrada i flexible en el marc d'una estratègia de formació al llarg de la vida; el foment de l'aprenentatge continuo i la capacitat d'adaptació a noves circumstancies, així com la prevenció de l'exclusió laboral per motius de baixa o nul·la qualificació -li vaig recordar fa pocs dies el que vostés volien fer amb la gent que estava de baixa- l'ajust de la formació per a l'ocupació al territori i als seus sectors productius, especialment en els sectors emergents de l'economia i amb major grau d'inserció laboral com l'economia circular, transició energètica, indústries creatives, economia de les cures, etcètera, etcètera; i l'impuls de l'acreditació de competències bàsiques i professionals.

I vaig a concretar-li alguns dels programes de formació per a l'ocupació que estem gestionant actualment des de Labora i que vosté hauria de conèixer, com el programa de formació professional per a l'ocupació dirigida prioritàriament a persones treballadores desocupades; el programa de formació professional per a l'ocupació dirigida prioritàriament a persones ocupades.

I els programes -importants per a nosaltres- mixtes d'ocupació i formació com «Et formem» amb l'objectiu d'incentivar la contractació, la creació d'ocupació i el manteniment dels llocs de treball d'aquells col·lectius que tenen major dificultat en l'accés o permanència d'ocupació.
Tallers d'ocupació amb la realització d'accions formatives en alternança amb la realització d'obres o la prestació de serveis d'utilitat pública o interès social o el programa mixt d'ocupació Formació Garantia Juvenil que són projectes de formació en alternança amb l'ocupació per a facilitar una oportunitat laboral a les persones treballadores formades, simultània a la formació necessària per a adquirir les competències professionals que augmenten la seua qualificació i ocupabilitat.
Ara, els programes de garantia juvenil funcionen, ara sí, fa una època, absolutament res.

Des de la Generalitat estem treballant en una profunda revisió de la Formació Professional i un considerable increment en la inversió pública en aquest àmbit per a respondre a la dinàmica canviant del mercat de treball.
I, a més a més, 167,5 milions d'euros en el pressupost de Labora, un 17 % més en 2021.
A més a més, per la bona gestió, 93 milions d'euros més que vindran del govern central per a polítiques actives d'ocupació, d'eixos, 77 milions aniran de manera directa a la formació professional per l'ocupació, tindrem 244,5 milions d'euros.

I dir-li que continuarem treballant i apostarem fort per les nostres polítiques amb l'objectiu de formar adequadament a les persones per possibilitar la seua inserció en el mercat de treball i la seua promoció en l'entorn laboral.

Senyor García, espere haver-li contestat al que vosté em preguntava, tant en allò que ha dit des de la tribuna com en allò que sembla ser que telemàticament també ha dit.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Un moment.
Val.
Passem a la pregunta 638 formulada pel diputat Miguel Barrachina del Grup Parlamentari Popular al conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat sobre l'estat d'execució del pla de Rodalia.

El senyor Barrachina Ros:

Gracias, presidenta.

Y gracias, señor conseller.

Ahora mismo las cercanías de la Comunidad Valenciana son un auténtico caos.
A esta hora a la que estamos, esta es la página de Twitter de cercanías de Valencia e informa de lo que anuncian a todas horas: 14:33 Valencia Norte-Buñol, suprimido.
Este es el de ahora, el de hace unos minutos es el de Xàtiva, pero es que ayer, quienes ingenuamente desde Valencia pensaban que iban a ir a cenar a Aldaia, les anunciaron que el de las 19:38 se suprimía, se cancelaba, y, después, el de las 20:22 también se suprimía.
Ya hemos pasado de las supresiones sencillas a las supresiones dobles.

La mañana previa, quienes ingenuamente pensaban que iban a comer en Gandía, pues, a las 14:56 se les anuló, se suprimió un tren, del cual tuvieron conocimiento curiosamente 13 minutos después de que tenía que haber salido, y el posterior también se suprimió, con lo cual tuvieron que comer en Valencia.
Y así, así, hasta 7.
000 supresiones al año en los trenes de cercanías en la Comunidad Valenciana.

Señor conseller, usted que, merced al Plan de Cercanías presentado en 2017 por el gobierno popular en diciembre, pertenece a la Comisión de seguimiento de cercanías, ¿no tiene la impresión de que recibieron un sistema de cercanías funcionando aceptablemente y con un plan inversor de 1.
400 millones y van a entregar un caos?
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller de territori.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Gràcies, senyora presidenta.

Gracias, señor Barrachina.

Pues, es verdad que la situación de las cercanías en la Comunidad Valenciana, como he dicho ya en otras ocasiones, no está a la altura de las necesidades de los valencianos y las valencianas y tiene mucho margen, pero es verdad que hay un cambio sustancial en los últimos años.
El cambio sustancial es que tenemos un ministro que es consciente de esa situación y que le está poniendo remedio.

Por tanto, hay que ser un poco conscientes de dónde venimos para entender por qué estamos en la situación actual.
Si recordara los dos años 2012-2016, que los recuerda perfectamente, la inversión anual media en las cercanías de la Comunidad Valenciana se situaba en torno a 13 millones de euros.
De ahí que, en aquel entonces, el presidente Ximo Puig se reunió con el ministro de Fomento de su grupo político y le trasladó la necesidad de una agenda valenciana de infraestructuras.
Luego, en diciembre de 2017, presentó aquí el ministro de fomento el plan de Cercanías, que usted hacía referencia, 2017-2025 con una inversión de más de mil millones de euros.

La sorpresa vino con los presupuestos generales del estado de 2018 que quedaron en prácticamente nada, una partida de 50 millones; es más, ni siquiera tenían proyectos maduros.
En los presupuestos de este año 2021 hay 263 millones de euros, si contamos también las inversiones de Adif.

No es fácil actuar a corto plazo -y usted lo sabe bien que ha tenido experiencias de gestión- hay que formar y contratar a los maquinistas, hay que formar y contratar a la gente que trabaja en talleres y hay que comprar y fabricar los trenes.
Por lo tanto, por desgracia, no hay soluciones a corto plazo de un problema enquistado durante demasiados años y cuyo nudo se está ahora resolviendo.

Como sabe, se constituyó también la comisión de seguimiento del plan y una comisión técnica, que celebró su última reunión en marzo de 2021, donde se nos informó que, a pesar de las dificultades en la formación de maquinistas por la COVID -que usted puede comprender- se estaba trabajando para incorporar más maquinistas antes de fin de año.
También se implantó la devolución exprés por los retrasos, cosa que existía en otros núcleos de cercanías y no existía hasta entonces en el núcleo de la Comunidad Valenciana.

En cuanto a los proyectos, tengo que decirle que, según nos informan, están en ejecución el 10 %, en redacción el 35 % y en planificación en torno al 45 % de los mismos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la formulació de la pregunta, té la paraula el senyor Barrachina.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Barrachina Ros:

Gracias, señora presidenta.

Señor conseller, muchas gracias por su amable respuesta.

La previsión que anunció el ministro de fomento Íñigo de la Serna, cuando se presentó, era tener el 80 % iniciado en los primeros cuatro años, me habla usted de porcentajes en el entorno del 10 %.
Y, francamente, yo soy consciente de que contratar un maquinista no se improvisa, pero es que este gobierno, el de España, el responsable, es capaz en un día, este Consejo de Ministros, con todos los informes en contra, de aprobar un indulto y al día siguiente que estén fuera de la cárcel.
Ustedes llevan tres años y un mes y 7.
000 cancelaciones y supresiones al año, tres años y un mes, tres años y un mes.

Voy a ponerle ejemplos sangrantes del nivel de recorte que ha perpetrado el gobierno socialista sobre las cercanías en la Comunidad Valenciana.
Yo fui testigo porque fui partícipe de la última obligación de servicio público que es ese pago de mil millones al año que hace el Ministerio de Fomento, el Gobierno de España, a Renfe para pagar el déficit de gestión.
Los dos mayores crecimientos que se produjeron fueron felizmente aquí en la Comunidad Valenciana, en concreto fueron los trenes que se multiplicaron para llevarnos a Villena y a Vinaròs.
En el caso de Vinaròs había 4 trenes y pusimos 12 trenes.

Diciembre 2017, Mariano Rajoy presidente, mil millones al año, 12 trenes, ahora hay 7.
Pero la desfachatez del actual ministro de fomento, al que usted ha citado, yo prefería no citar, hace que viniese la semana pasada para anunciar que va a poner un nuevo tren de cercanías, media distancia, entre Castellón y Vinaroz, que va a ser el octavo.
Oiga, que se está pagando por 12 trenes, por 12, y usted anuncia que va a poner el octavo, es decir, es un recorte.
Yo no sé si hay malversación de recursos cuando se financia el déficit de Renfe y Renfe no lo utiliza, pero evidentemente sí hay una malversación ética de fondos que dejó el PP dirigidos a cercanías y ahora no llegan.

Y concluyo, señora presidenta, diciéndole una cosa, señor conseller.
¿Usted cree, de verdad, que el ministro José Luís Ábalos, el que afirma que se dedica a desempedrar -que en terminología socialista supone dejar sin efecto una condena a un político- ese ministro está preocupado por Gandía, por Alfafar, por las cercanías de Castellón, de Alicante y de Valencia?

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller de política territorial.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Pues, señor diputado, mire, yo creo que a los políticos se les tiene que juzgar por los hechos.
La mayor inversión en los últimos años en cercanías en los presupuestos, el 10 % de las inversiones regionalizadas en la Comunidad Valenciana, se ha liberalizado la AP-7 y se ha desbloqueado el canal de acceso en Valencia.
Eso son hechos de un ministro que es bien consciente de que tiene que corregir muchas cosas de sus gobiernos en la Comunidad Valenciana.
(Aplaudiments)

Es más, si me permite, también dentro de esa estrategia hay una empresa valenciana, que es Stadler, que ha sido adjudicataria de un contrato de casi mil millones de euros para fabricar trenes y que va a gestionar y también crear 500 puestos de trabajo.
También Renfe, también para cercanías, reorientando esa política del ministerio hacia las cercanías, hacia la movilidad cotidiana.

Y, es más, hay una muy buena noticia: en el mes de enero, por primera vez en la historia, con esta tarjeta Móbilis se podrá utilizar cercanías, autobuses, metro y tranvía, por primera vez, y eso ha sido un gobierno socialista.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 806 formulada per la diputada Miriam Turiel del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana al Consell sobre la protecció de l'Horta, serà substanciada pel conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat.

Un moment, senyoria, ara… Quan vullga.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidenta.

Señor conseller, ¿qué medidas han adoptado desde el Consell para proteger la huerta valenciana como patrimonio cultural de nuestra tierra?

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'honorable conseller per donar resposta a la pregunta.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Gracias, señora diputada.

La pregunta es muy genérica, si me permite me voy a centrar en los aspectos de competencia de mi conselleria.
Hablaré de urbanismo, de ordenación del territorio y de protección y valorización del paisaje.

Yo creo que la preservación y el impulso de l'horta de València es un patrimonio cultural de nuestra tierra y es algo más también, es una seña de identidad de los valencianos y las valencianas.
Como bien sabe, ya desde la anterior legislatura, se ha utilizado toda la normativa posible y desplegado toda la normativa para proteger toda la huerta valenciana como un patrimonio cultural, material e inmaterial.

Así, la ley del año 2018, de l'Horta, estableció un reconocimiento expreso de todos los elementos constitutivos del l'horta de València como un espacio de indudable valor agrario, ambiental, paisajístico, arquitectónico, histórico y cultural.
Una norma necesaria que dio paso al Plan de acción territorial de ordenación y dinamización de l'horta de Valencia, que ha permitido proteger de manera activa, y subrayo lo de activa, más de cien diez mil hectáreas, al tiempo que zonificaba toda l'horta y regulaba los usos y actividades que se pueden implantar.
Como bien sabe, también se constituyó el Consell de l'Horta.
Se han adherido ya el 75 % de todos los municipios y el 85 % de la superficie.

Y es que la mejor forma de proteger l'horta de València es hacer que sea un espacio vivo, productivo y que mantenga sus singularidades.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta, té la paraula la il·lustre diputada, la senyora Turiel.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidenta.

Señor conseller.
Hablar de la huerta valenciana es hablar de historia y de tradiciones de nuestra tierra.
Es hablar de agricultura, de regantes, de barracas o de alquerías.
La huerta valenciana no solamente es patrimonio cultural, sino que también es un medio de vida para muchas personas.

Hablar de la huerta valenciana es hablar de un espacio natural único, con un elevado valor simbólico y una dimensión internacional evidente, ya que solo hay seis espacios de este tipo en la Unión Europea, dos de ellos en España: la huerta de Valencia y la huerta de Murcia y Alicante.
Y todos cerca del Mediterráneo, como señala el informe Dobris de la Agencia Europea de Medio Ambiente.

Hablar de la huerta valenciana es hablar de nuestros antepasados, que empezaron de cero y paulatinamente fueron creando lo que ahora tenemos.
Bueno, siendo sinceros, lo que ahora tenemos no, ya que muchas de esas huertas, de las barracas, de esas alquerías han desaparecido.

Este paisaje está seriamente amenazado por la presión de la actividad urbanística, por la falta de información o de planes para su protección y por el abandono de la actividad agraria.
En los últimos años, la huerta ha visto reducida su superficie significativamente.
Este abandono no viene solo dado por el relevo generacional, sino que también por las exigencias y limitaciones a las que los agricultores tienen que hacer frente.
Si bien es cierto que con la ley de la huerta valenciana se realizó una protección desde el punto de vista paisajístico, no es menos cierto que los agricultores están reclamando compensaciones por esas limitaciones impuestas para poder seguir ejerciendo su actividad.

Y con la huerta vienen las acequias, la mayoría de las cuales forman parte del Tribunal de las Aguas de Valencia, declarado patrimonio inmaterial de la humanidad por la UNESCO en el año 2009.
Acequias que nuestros agricultores han estado utilizando durante cientos de años y que, con la desaparición de las huertas, desaparecen también.
El regadío histórico de la huerta de Valencia fue declarado en 2019 como sistema importante de patrimonio agrícola mundial por la FAO.

Señor conseller, ¿por qué los extranjeros cuando vienen a nuestra tierra van a ver la huerta?
¿Por qué la visita a los arrozales o a la Albufera es algo que se les vende como único?
Pues porque es así, porque es algo verdaderamente extraordinario.
Porque nosotros somos unos privilegiados, lo tenemos y no lo estamos disfrutando y, lo que es peor, no lo estamos cuidando ni conservando.

Señor España, es cierto que desde distintas instituciones de la Comunidad Valenciana se ha promovido y defendido el valor histórico y cultural que supone la huerta valenciana, pero no nos engañemos, no es suficiente.
La mejor forma de defender la huerta, con todo lo que suponen sus paisajes, edificios tradicionales, acequias, caminos rurales, arrozales o sus sistemas de riego, debe hacerse desde la concienciación de su valor y con la realización de políticas concretas que la defiendan.

El abandono de las superficies cultivables es uno de los problemas más acuciantes.
Un terreno que no es trabajado se convierte en improductivo.
Es importante facilitar la rentabilidad de los cultivos para que los agricultores sigan trabajando las tierras, que, en definitiva, es la mejor forma que tenemos para defender la supervivencia de la huerta valenciana.

Desde Vox creemos que, además de la protección de ese espacio como parte indispensable de nuestro legado cultural, es importante realizar una campaña de concienciación del valor de la huerta de Valencia para niños, estudiantes y mayores.
Trasladarles el valor del patrimonio cultural e histórico que tiene para que la conozcan de primera mano, para que visiten las barracas y sus caminos, se empapen de una tradición y de una historia que es nuestra, que empezaron a crear nuestros antepasados y que nosotros tenemos el deber de proteger para las generaciones venideras.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria, per la seua intervenció.

Té la paraula l'honorable conseller de política territorial per donar…, bé, per continuar donant resposta a la pregunta.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Gràcies, presidenta.

Gracias, señoría, por el tono de su intervención.

Es evidente que este Consell y el anterior son los que más han hecho, por hacer tres cosas con l'horta de Valencia.
Lo primero, cuidarla; lo segundo, protegerla, y, el otro, activarla, porque es verdad que la huerta tiene que estar viva, l'horta de València, para subsistir y mantener todo ese patrimonio cultural, agronómico, que tiene, tiene que estar viva.
No podemos dejarla como si solo fuera un escaparate, tiene que estar viva y los protagonistas han de ser todos los vecinos y las vecinas que viven allí.

Y por eso, y en esa línea, vamos a dar un paso más, que la conselleria va a hacer un catálogo de protección de los bienes culturales de l'horta valenciana, que será sometido a información pública en breve, que estaba previsto en la ley de l'horta y que va a suponer inventariar más de cuatrocientos elementos del patrimonio cultural de la l'horta valenciana.
Como usted hacía referencia, las azudes, el patrimonio hidráulico, las acequias, las alquerías, las huertas, la ermita, las barracas… Un elemento identitario que tendrá en cada uno de ellos una ficha y unos criterios de intervención para protegerlo, para que no se fosilicen ni se les olvide.
Y también será de una perspectiva amplia, no se verán solo individualmente protegidos, sino también teniendo en cuenta el entorno.

Por lo tanto, tenemos una ley de l'horta, tenemos un plan de acción territorial, un Consell y ahora tendremos también un catálogo de protección de los bienes de l'horta valenciana.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Passem a la penúltima pregunta d'aquesta sessió de control, la 874, formulada per la diputada Estefania Blanes, del Grup Parlamentari Unides Podem, al conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat sobre les obres previstes en la CV-60.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Blanes León:

Moltes gràcies, presidenta.

Bon dia, senyories, senyor conseller.

La prolongació i ampliació de l'autovia CV-60 entre l'Olleria i Gandia a la província de València és una reivindicació històrica dels municipis, dels partits polítics, empresaris i de la població de la zona en general per a connectar les comarques centrals valencianes amb el port de Gandia, així com també amb l'AP-7 i la N-332.
I, senyor Arcadi, sap vosté que aquest tema és un tema que m'ha preocupat en diferents ocasions i que ja l'hem parlat també moltes vegades, perquè he tingut molt interés en ell.

I perquè aquesta infraestructura nova siga una realitat, sabem que és necessari actuar sobre dos trams diferents en aquesta CV-60.
El primer és el de l'Olleria a Terrateig, que en principi pareix ser que no sembla tindre massa dificultats; però el segon, el tram de Palma de Gandia a Gandia, entenem que sí que necessita més d'una major atenció per part de la conselleria.

Com totes sabem, els governs anteriors del Partit Popular han desoït deliberadament i reiteradament aquestes reivindicacions socials per a la millora de la CV-60.
Per això, des del punt de vista d'Unides Podem-Esquerra Unida, que el govern del Botànic estiga treballant intensament en l'elaboració dels projectes necessaris per a la seua execució és una bona notícia per a la vertebració social i econòmica de les comarques centrals.
I sabem que des de la conselleria s'ha actuat per a evitar, per exemple, la sinistralitat entre l'Olleria i Terrateig amb el control de velocitat, i ara també, que s'ha alliberat l'AP-7, està més decidida que mai a fer que aquestes millores de la connexió siguen una realitat més prompte que tard.

El que ja no és tan bona notícia és la proposta del traçat que figura al projecte bàsic en el tram entre Palma de Gandia i Gandia, baix el nostre punt de vista, que connectarà la CV-60 amb la N-332, perquè entenem que no sembla la proposta més adequada.
Des del nostre grup parlamentari, també entenem que la proposta actual suposaria un gran impacte medi ambiental, paisatgístic i sobre l'horta tradicional de la Safor.
Una proposta que creiem que no tindria massa sentit en un moment en el qual tant des d'Europa com els governs progressistes hem apostat, i estem apostant, de fet, per polítiques que tinguen la sostenibilitat ambiental com a eix central.

Sabem que el projecte bàsic es troba en exposició pública i que diversos col·lectius socials, ecologistes i, fins i tot, alguns ajuntaments de la zona ja han anunciat que presentaran al·legacions per aquestos mateixos motius.
Però, quan afrontem projectes d'aquesta envergadura i que afecten d'una forma tan important diverses comarques, senyor conseller, creiem que no ens podem limitar al període d'al·legacions que ens imposa simplement la llei, sinó que es pot anar més enllà i ampliar eixa participació ciutadana amb l'objectiu del diàleg, i que eixe diàleg done lloc a un consens major amb totes les parts implicades.

I és que parlem d'una nova via de quatre carrils que afecta directament huit municipis, a Palma, Beniflà, Potries, la Font d'en Carròs, Rafelcofer, Beniarjó, Bellreguard i Almoines, i el cost és de 66 milions d'euros.
Per tant, senyor conseller, estem d'acord que les connexions que ajuden les poblacions a minimitzar la sobrecàrrega de trànsit són molt importants, però que és igual d'important que siguen actuacions sostenibles mediambientalment.

I, en aquest sentit, des del nostre grup parlamentari creiem que el traçat definitiu ha de ser de consens i que la conselleria ha d'escoltar tant els col·lectius socials i ecologistes com els municipis afectats, perquè són els que millor coneixen el terreny i oferiran una solució alternativa viable.
Entenem que aquesta millora per a formar part d'aquesta infraestructura siga més sostenible amb el medi ambient i el paisatge de l'horta tradicional, i que més tinga suport de la majoria social, serà per a benefici.

Per tot això, senyor conseller, li preguntem si té intenció la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat de considerar alternatives més sostenibles i amb menys impacte ambiental.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta té la paraula l'honorable conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Moltes gràcies.

Gràcies, senyora diputada.

Efectivament, és una reivindicació històrica de milers de veïns i veïnes, d'agents econòmics i socials, durant molts, molts anys.
De fet, ja en el primer Pla de carreteres de la Generalitat, de l'any 1987-1995, ja apareixia com un eix vertebrador.
El seu objectiu, com és evident, era facilitar eixa connexió de les comarques centrals, també entre elles i sobretot de l'interior amb la costa per les sinergies que hi havia i enllaços culturals que hi han, i turístics, industrials i també, com assenyalava vosté, portuaris; i això ha tingut reflex durant molt de temps, durant molts anys en molts ajuntaments.
Sabem que hi han declaracions de l'Ajuntament d'Alcoi, de l'Ajuntament de Gandia, inclús va haver ací una reunió d'alcaldes d'eixes comarques amb els grups parlamentaris en l'any 2017.
I, durant molts anys, ha sigut una infraestructura oblidada, durant massa anys.
Durant massa anys.

Ara és de veres que la Generalitat és conscient que fer una infraestructura ara no és igual que fa quinze o vint anys.
En som perfectament conscients, ha canviat molt.
Ha canviat molt tot, ha canviat la societat, ha canviat la forma d'invertir, ha canviat la sensibilitat que hi puga haver… Fa vint anys o més l'única preocupació de construir alguna cosa era tirar asfalt i connectar, i després, si n'hi havia algun problema amb els veïns de so, o algun problema d'accessibilitat o de permeabilitat de la carretera, doncs això se solucionava després.

Ara ja no estem en eixa situació i, per descomptat, el diàleg no s'entenia com ara.
El projecte bàsic és un projecte tècnic, elegit pels tècnics, com és normal, a base de distintes alternatives, treballant durant molts anys.
I estic absolutament d'acord en el diàleg.
El diàleg no és sols la participació que mos obliga la llei a fer.
De fet, els tècnics de la conselleria s'han reunit moltes voltes i han parlat amb molts tècnics i alcaldes de tots els municipis que es veuen afectats per esta infraestructura.
Per tant, no és que l'únic coneixement que tinguen siga a través d'eixa exposició pública, sinó que s'ha fet.
I, de fet, continua.
Jo me vaig reunir el dilluns amb alcaldes de la comarca i continuaran reunint-se també els tècnics per a millorar eixe projecte.
Evidentment que encara li queda molt de traçat administratiu.
No és un projecte constructiu.

Les carreteres eixes de nova generació, com esta que contempla la Generalitat, tenen ja previstes barreres acústiques; tenen la permeabilització; tenen previst, per suposat, compensar i reconstruir si veuen afectades alguns llauradors les séquies o altres infraestructures, aixina també com vies ciclopeatonals en elles.
En eixe sentit, estem compromesos en millorar el projecte, per suposat, per això tenim ara el període d'exposició pública.
I, com li dic, abans, ara i després continuarem per a millorar en tot el que queda de tramitació i sempre, atenent als criteris tècnics i amb la sensibilitat d'escoltar a tot el món.
Sense cap dubte, escoltarem a tot el món, com estem fent i continuarem fent-ho.
Per tant, sempre que es faja amb educació, amb diàleg i empatia serem sensibles per a millorar el projecte.

Les conselleries o els polítics no tenim la raó de tot.
Els projectes es poden millorar, i este projecte es millorarà sempre que tècnicament siga possible, perquè, com vosté deia abans, és un projecte fonamental per a la vertebració de les comarques centrals.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

I, amb esta última pregunta, finalitzarem este punt, finalitzarem el ple i finalitzarem les preguntes de control en este període de sessions.

Pregunta que formula la il·lustre diputada Mamen Peris a la consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica.

Mamen, tens l'honor de finalitzar este ple.

La senyora Peris Navarro:

Moltes gràcies, president.
És tot un honor.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Escoltarem amb molta atenció la pregunta.

La senyora Peris Navarro:

Buenos días, consellera.

Yo creo que es una premisa inquebrantable el que todo lo que no debe saberse, no debe hacerse y, sobre todo, para una consellera de transparencia.

Y allá por el año 2018 aquí en nuestras Corts se aprobó la ley reguladora de la actividad de los grupos de interés de la comunidad.
El Consell se daba nueve meses para hacer justamente el decreto y poner en marcha esta ley.

Se vendió que era una ley que aportaba más luz en la gestión de los asuntos públicos, consellera.
Y ahora, ¿está a oscuras, consellera?
¿Ha habido un apagón de la transparencia?
Lo digo porque no han pasado nueve meses.
Han pasado cuatro veces más, 36.
Consellera, tres años, dos consellers y continua sin poderse aplicar la ley.

Mire, votamos a favor.
¿Y sabe por qué?
Porque los lobbies estaban mal vistos y porque había que regularlo, efectivamente.
Porque esos intentos de influir de manera deshonesta había que acabarlos.
Transparencia frente a la opacidad, control.
La clave, el registro de los lobbies -usted lo sabe perfectamente-, donde se deben de airear las citas.

Por eso, consellera, datos de Cataluña, que es una comunidad que siempre les gusta: decían que en un mes puede haber hasta quinientas reuniones opacas si no hay un registro entre la Generalitat y estos grupos de interés.
Incluso habían registrados 3.
692 grupos de interés.
Y aquí en la Comunidad Valenciana, ¿cuántas reuniones opacas hemos tenido?
Porque no lo tenemos regulado.

De verdad, no me haga pensar que tenía razón el PP cuando le decía que la ley no se iba a aplicar nunca.
Consellera, primero faltaba presupuesto.
Le hace un informe en contra el Consell Jurídic Consultiu, un año paralizado por hacienda.
Y cuando ya consigue el presupuesto, saca las plazas, resulta que ahora es Presidencia quien le pone las trabas en tramitación.
¿Qué está pasando, consellera?
De verdad, estamos preocupados.

Se ha retirado este decreto de los lobbies ya de ocho cesiones del Consell.
El otro día la vicepresidenta Mónica Oltra decía abiertamente que este decreto saldrá cuando esté maduro.
Y mi pregunta es: ¿cuándo el Consell alcanzará la madurez debida, consellera?
Consellera, ¿para cuándo de verdad tendremos en el orden del día del Consell el decreto de los grupos de interés?

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable consellera a la qüestió que s'ha plantejat.

Té la paraula l'honorable consellera.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

Moltes gràcies, senyoria, per la seua pregunta.

Moltes gràcies, perquè en la seua pregunta fa vore que té el mateix interès que tinc jo com a consellera que se regule i se duga endavant la normativa dels grups d'interès.

És evident que l'interés públic i polític per regular este tema és cada vegada major.
Com vosté ha dit, es va a aprovar la llei, la Llei 25/2018, i el decret que la desenvoluparà s'ha d'entendre com una eina positiva i necessària per a enfortir la participació, la transparència i la qualitat democràtica en l'activitat dels grups d'interessos, tant en els processos d'elaboració normativa com en l'aplicació de polítiques públiques en l'àmbit de la Generalitat.

Tots sabem -vosté ho ha dit- que la relació directa entre l'Administració i els grups d'interés sempre ha existit, i la seua capacitat d'influència; malauradament, en altres èpoques, no amb les fórmules de transparència i d'ètica desitjables.

Hem de partir d'una visió positiva d'estes relacions basades en termes de col·laboració i cooperació i la necessitat de garantir que tinguen un fi profitós en l'elaboració de polítiques públiques encaminades sempre al bé de la ciutadania.

Per això necessitem una regulació clara basada en tres eixos fonamentals: un l'ha dit vosté, el registre de grups d'interés; el segon, la traçabilitat de la petjada normativa -molt important també-, i, per últim, la participació prèvia dels grups d'interés en l'elaboració normativa i les accions polítiques.
I, per suposat, també hi haurà un règim sancionador, com no pot ser d'un altra manera.

Des de la conselleria hem treballat per fer-ho possible.
És de veres que no ha sigut tan ràpid com a nosaltres ens haguera agradat, però moltes vegades com hem d'anar a tindre una capacitat pressupostària i que hi haja determinat personal, eixes coses són més llargues que al que tots ens agradaria en esta casa.

I esperem molt prompte aprovar el decret i ho tenim, com dic, tot preparat per a ficar-lo en marxa.
No aprovar-lo i vorem quant el fiquen en marxa.
En quant s'aprove, el podrem ficar en marxa.

S'han seguit -vosté també ho ha dit- tots els tràmits de consulta necessaris i també s'ha mantingut i se manté una posició oberta al diàleg per a fer una norma el més clara possible.
Tenim la voluntat ferma d'aprovar el decret i ficar en marxa el registre de grups d'interés com més prompte millor.

Gràcies, senyoria.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

I després d'esta primera resposta, acabarà de concretar la pregunta la diputada Mamen Peris.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Peris Navarro:

Consellera, el intento de regular esto es tan antiguo como cuando Fraga Iribarne quería regularlo ya en la propia Constitución del año 1978.
Pero otro intento fallido.
Ya veo que a lo mejor la culpa no es solo de presidencia, porque no nos concreta la fecha.
Usted tiene que ser más valiente en el Consell y decir que quiere ya día y hora para que se debata este decreto, porque, efectivamente, es muy importante.

Pero 36 meses sin rastro del decreto, eso se llama inoperancia.
Es que, ¿para qué queremos aprobar una ley si después ustedes no ponen ningún mecanismo para garantizar el cumplimiento?
Y esto ya le corresponde a usted, consellera.

Mire, el otro día Oltra decía que no veía mal la idea de que altos funcionarios tengan que hacer público si se reúnen con lobbies o no.
¿Que es que alguien lo ve mal, consellera?
Mire, es que hay titulares muy preocupantes: «Presidencia intenta atar en corto la aplicación de ley de lobbies», ¿de verdad?
Y que «hay algunos flecos que no terminan de agradar a presidencia».
Pero lo último, también que «presidencia propone suprimir el anonimato de los denunciantes de la ley de los lobbies».
¿De verdad lo va a consentir, consellera, el anonimato de personas que formulan las alertas y, en todo caso, la confidencialidad de quienes remiten esos posibles casos de incumplimiento?
No nos puede defraudar, consellera.

Por eso la pregunta: cuando presidencia pretende atar en corto -al decreto me refiero, no a usted- y revisar flecos, ¿puede usted, como responsable de la transparencia, decirnos cuáles son esos flecos y cuáles esos puntos exactos de atar en corto?
Porque solo lo conocemos a través de la prensa.

Gracias, consellera.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

I, amb esta última contestació, finalitzarem el punt de preguntes de control al Consell.
I amb la finalització d'este punt, finalitzarem la sessió de hui.

La senyora Pérez Garijo:

Senyoria, jo m'havia quedat molt contenta, pensava que en realitat vosté compartia amb mi l'interés perquè se regule.
Però jo crec que està més preocupada per vore si hi han conflictes sempre en el govern.

Jo ja li ho dic, piquen en pedra.
Piquen pedra.
I més, sobretot, en les competències que han de vore amb la meua conselleria.

Jo sempre pense que les diferències i el contrast d'idees són positives per a la democràcia, perquè ajuden a comprendre els punts de vista de la resta.
La democràcia també és evitar conflictes innecessaris i sumar esforços i acords per a dur endavant polítiques que milloren les condicions de vida de la ciutadania.
I en això estem.

A mi m'agrada aplegar a consensos -vosté ho sap-.
Jo vinc de governar amb un govern de quatre partits, on sempre s'arribaven a consensos i eren molt positius.
És de veres que hi han determinades qüestions que s'estan plantejant, que, des del meu punt de vista, poden millorar la norma.
I, per tant, en eixa línia estem, de poder millorar i tindre la millor norma possible i de la més clara manera possible.

Vosté ho ha dit: s'ha plantejat el tema dels funcionaris públics.
Estem estudiant a vore si això és possible.
Per tant, estem mirant de millorar la norma i el meu desig és evident, que és que s'aprove com més prompte millor i que tingam en marxa el registre de grups d'interés.

I tenim clara una qüestió, i és que este govern és referència en transparència, és referència en participació, és referència en qualitat democràtica i, també, serem referència endavant en el tema del registre de grups d'interés.
Ho tenim claríssim.
Perquè a este govern l'agrada fer les coses en consciència, amb diàleg, amb transparència i participació, convençudes que han de servir per a millorar la qualitat dels serveis públics, la nostra democràcia i, sobretot, la vida de la ciutadania.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Senyories, i amb esta resposta finalitzem el punt i el ple de hui.

Els informe que segurament hi haurà un altre ple -si així ho determina la Junta de Síndics del pròxim dia 13- el dia 22, un ple legislatiu.
Però s'ha de confirmar, s'ha de confirmar dijous dia 22.

Senyories, la presidència regracia molt a les Corts el servei prestat en l'actual període de sessions que conclourà el proper 16 de juliol d'enguany.
Ho marquen les nostres normes de blasons i etiqueta i formulari de les Corts.

Senyories, han fet vostés un bon treball.

És closa la sessió.
(Aplaudiments)

(S'alça la sessió a les 14 hores i 32 minuts)