Untitled Document

<!--
body {
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
.para2 {
margin-right:29,2px;
text-align:justify;
}
-->



Comissió de Governació i
Administració Local realitzada el dia 29 de novembre de 2007.
Comença la reunió a les 16 hores i 40 minuts.
Presideix la
diputada senyora María Rosa Roca Castelló .
Reunió
número 4.

Compareixença del conseller de Justícia i
Administracions Públiques, senyor Fernando de Rosa Torner, per a
explicar l'estat de les obres de rehabilitació de
l'edifici dels jutjats d'Alcoi, acumulada a la
compareixença per a explicar la situació del projecte de
construcció de l'edifici dels jutjats d'Ibi,
sol·licitades pel Grup Parlamentari Socialista (RE números
2.
496 i 2.
497)

La senyora presidenta:

Bona vesprada.

Anem a començar la Comissió de
Governació i Administració Local.
Li donem la paraula, abans
de res, al secretari perquè passe llista.

(El senyor secretari passa llista per tal de comprovar
l'existència de quòrum)

Com hi ha quòrum, comencem esta
comissió.

El primer punt de l'ordre del dia: lectura i
aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior.

Si no hi ha cap inconvenient i els diputats
s'han llegit l'acta, no hi ha cap esmena a fer?
Passem al segon
punt de l'ordre del dia.

Segon punt de l'ordre del dia:
compareixença del conseller de Justícia i Administracions
Públiques per a explicar l'estat de les obres de
rehabilitació de l'edifici dels jutjats d'Alcoi,
sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista, registre
d'entrada número 2.
496, acumulada a la compareixença
del conseller de Justícia i Administracions Públiques per a
explicar la situació del projecte de construcció de
l'edifici dels jutjats d'Ibi, sol·licitada pel Grup
Parlamentari Socialista, registre d'entrada número 2.
497.

Té la paraula el conseller de Justícia.

El senyor conseller de Justícia i
Administracions Públiques:

Muchas gracias,
señora presidenta.

Señorías.

Comparezco ante esta comisión, a
petición del Grupo Parlamentario Socialista, para explicar el estado
de ejecución de las obras de rehabilitación del nuevo
edificio destinado a los juzgados de Alcoy, así como del proyecto de
construcción de la nueva sede que albergarán los juzgados del
partido judicial de Ibi.
Dos proyectos que se enmarcan en el desarrollo del
Plan director de infraestructuras judiciales que dirige nuestra
actuación en pro de la modernización de la
administración de justicia en nuestra comunitat.

A principios del año 2005 se consideró
dotar al partido judicial de Alcoy de una nueva sede judicial,
iniciándose las gestiones oportunas con el consistorio de dicha
ciudad.
Fruto de las mismas, el ayuntamiento se comprometió a la
realización de las obras de rehabilitación de un edificio
histórico de su propiedad, así como a la redacción del
proyecto de obra y a su dirección facultativa.

El proyecto de rehabilitación fue presentado en
marzo del año 2005, planteándose la posibilidad de una futura
permuta entre el edificio rehabilitado en su día y la sede actual de
los juzgados, propiedad de La Generalitat.

En diciembre de ese mismo año se amplió
la planta judicial con la creación de un nuevo juzgado, el juzgado
de primera instancia e instrucción número 4, que venía
a paliar la circunstancia de que el partido judicial de Alcoy contase con
una de las ratios de juez por habitante más alta de la planta
judicial valenciana, unida a la evidente superación del
módulo de entrada de asunto recomendado por el Consejo General del
Poder Judicial.

Este nuevo juzgado no tuvo cabida junto a los otros
tres, y por ello hubo que arrendar un local comercial y realizar obras de
adecuación.
A día de hoy las obras estructurales de
rehabilitación del nuevo edificio se encuentran terminadas, pero, a
causa del incremento de personal derivado de la creación del cuarto
juzgado, es necesario proceder a la ampliación del mismo, para lo
cual el ayuntamiento de Alcoy adquirió un solar contiguo a esta
edificación.

En la actualidad, el consistorio ha concluido el
procedimiento de adjudicación de las nuevas obras de
edificación, teniendo previsto que en un plazo no superior a unos 10
meses, según nos comunica el ayuntamiento, las mismas estén
concluidas.

Por parte de la Conselleria de Justicia se
están desarrollando conversaciones con dicho ayuntamiento para la
determinación de la formula más adecuada de
transmisión de esas nuevas instalaciones, que podrán ser: o
la permuta, o la cesión gratuita del uso o el establecimiento de un
canon arrendaticio por tiempo determinado, tras el cual la titularidad
revertiría en la conselleria.

Por lo que se refiere a la segunda cuestión
objeto de esta comparecencia, relativa al nuevo edificio judicial de los
juzgados de Ibi, en fecha 13 de julio de 2006, La Generalitat firmó
un convenio de colaboración con el ayuntamiento de esta ciudad para
la construcción del citado edificio que albergará los dos
juzgados de primera instancia e instrucción existentes actualmente
en dicho partido judicial.
Dicho convenio estipulaba que la
construcción sería llevaba a cabo por el propio ayuntamiento
en un solar de su titularidad, correspondiendo a la Conselleria de Justicia
la redacción del proyecto de edificación y la
dirección de las obras.
Asimismo, en su cláusula sexta, dicho
convenio firmado establece que, una vez terminadas las obras el edificio,
será puesto a disposición de la Conselleria de Justicia y
Administraciones Públicas, para lo cual se suscribirá una
adenda al convenio, en la que se fijará el plazo de dicha
disposición, no superior a 25 años, así como el
importe del canon arrendaticio a satisfacer por parte de la conselleria.
Finalizado el plazo
establecido, el ayuntamiento cederá a esta conselleria, a La Generalitat, a
título gratuito, el inmueble objeto del citado convenio.

Las obras de construcción dieron comienzo el
pasado mes de marzo, estando prevista su finalización
aproximadamente antes del verano de 2008.

Dichas obras se realizan sobre una superficie de 2.
040
metros cuadrados, ubicada en una zona de expansión de la ciudad y
rodeada de otros usos dotacionales.

El volumen de edificación construido, conforme
al proyecto redactado por esta conselleria, ascenderá a casi 2.
600 metros cuadrados,
distribuidos en planta baja, primera y segunda.
El edificio contará
con las dependencias judiciales propiamente dichas, además de las
destinadas a colegio de abogados, colegio de procuradores, policía
judicial, médico forense, archivos, oficinas de atención a
las víctimas del delito y espacio de reserva, entre otras
actuaciones, pero incorporando, en todo caso, las últimas
tecnologías.

Actualmente el proyecto de obra se encuentra ejecutado
en un 40%, y pensamos que dentro de pocos meses contaremos, por tanto, con
un nuevo edificio judicial.
Y esperamos, por tanto, que a éste
podamos sumar en breve la nueva sede de Alcoy.
Un paso más en el
desarrollo del Plan director de infraestructuras judiciales, que
renovará y modernizará totalmente nuestro mapa judicial, y de
este modo el marco en el que se desenvuelve un servicio público tan
esencial para los ciudadanos como es la administración de justicia.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Té la paraula el representant del Grup
Socialista.

El senyor Vilaplana Gironés:

Bona vesprada, senyora presidenta.

Senyor conseller.

Senyors diputats.

Jo, en primer lloc, començaré pel final
de la intervenció del conseller, i voldria felicitar-lo, encara que
siga entre cometes, per com d'avançat està el jutjat
del que serà el partit judicial d'Alcoi, en l'apartat
d'Ibi, que a més, per allò que explica clarament,
és una obra que està coordinant, controlant, seguint i
impulsant directament la conselleria i que, independentment de la lletra
menuda, pareix que va a bon ritme, per la informació que tinc dels
propis companys i veïns d'Ibi, contràriament distint al
d'Alcoi.
Cosa que en el d'Alcoi, i crec que no anem a
centrar-mos, pel que deduïsc inclús de la seua
intervenció, no estan tan clares les coses.
Jo li demanaria al
conseller que siga més concret.
En Ibi s'ha esplaiat molt
explicant-mos les dependències que van a haver, els servicis que van
a prestar-se, quin seria el format del jutjat; cosa que en el d'Alcoi
no mos ho ha explicat, pràcticament ell mos ha donat a entendre que
la responsabilitat és de l'ajuntament.
I jo puc entendre que
l'Ajuntament d'Alcoi aporte -a més és el
meu poble- i facilite el trasllat dels jutjats, la
incorporació d'un nou edifici, i com inclús
l'antic alcalde i anterior conseller de Justícia explicava en
una compareixença un edifici modern, que va a acollir els jutjats en
unes condicions millors, en noves tecnologies, ampliant serveis,
inclús prevenint futures ampliacions.

Però, contràriament al que ve dient-se,
i almenys sobre el lloc jo crec que el conseller té
constància, les expectatives no són eixes.
És a dir,
l'actual edifici dels jutjats d'Alcoi, que està bastant
avançada la seua rehabilitació, té una sèrie de
problemes, i sense entrar a la millor a discutir la ubicació
-que ja és un tema que va decidir l'ajuntament i pareix
ser que la conselleria el va donar per bo-, com és
l'accés, es troba en ple casc antic, sense transport
urbà, sense transport públic, amb dificultats
d'aparcament, amb dificultats d'accés per a persones
discapacitades i persones amb mobilitat reduïda, com pot ser la gent
major que habitualment han d'anar a demanar, per exemple, la fe de
vida per a poder cobrar les pensions.
Això comporta problemes
seriosos, perquè a més la part baixa de la ciutat té
una sèrie de problemes que en estos moments no sé com esperen
resoldre.
I jo voldria que el conseller ho explique.
Abans d'anar
arrere, inclús de situar Alcoi en un problema greu que pot
convertir-lo que no siga el centre del partit judicial, inclús ja
l'hipoteque per a futures ampliacions.
I després parlarem
d'elles, si el conseller vol, perquè està previst
demanar al Consell un jutjat social, com han reiterat en alguna
ocasió, i inclús ampliar a un jutjat, al cinqué
jutjat, cosa que és difícil en les circumstàncies
actuals.

I anant per parts, com li dia, l'edifici actual,
per exemple, no té ni aire condicionat ni té
calefacció.
Hui en Alcoi estàvem a 3 graus.
Jo sé que
hi han hagut pressions per a intentar traslladar-se.
A 3 graus treballar
allí va a ser realment difícil.
La previsió pareix ser
que és en l'annex, que ara va a construir-se, que ara va a
construir-se, no abans, ubicar estos serveis.
Però jo crec que
és un tema que no ha tingut previst l'Ajuntament
d'Alcoi, supose, i que la conselleria s'ha trobat amb la
sorpresa en estos moments.
I jo, per tant, crec que hauria de
prendre's seriosament el tema i prendre cartes en l'assumpte.

La capacitat de l'edifici, la distribució
interior de l'edifici, jo crec que no s'ha fet amb ningun
criteri objectiu, i almenys, si alguna cosa d'això hi ha
hagut, la conselleria ho hauria de dir, el conseller hauria
d'informar-mos perquè té un departament tècnic,
crec que té algun arquitecte en plantilla per a resoldre estos
temes.
Amb quin criteri s'ha fet la distribució de
l'edifici?
Perquè allí no anava una discoteca, anava un
jutjat.
Un jutjat que a més tenia una previsió de serveis
clara, tenia una previsió de sales molt clara i tenia inclús
una previsió de futur jo crec que clara, encara que puguem discutir
en quina línia hauria d'anar.
I en estos moments eixes
dependències per espai purament físic no ho admeten.

Es més, jo crec que inclús, a nivell de
condicions de treball -i al conseller li ha d'haver arribat
l'informe, perquè em consta que han hagut reunions i visites
per part d'algun tècnic de la mateixa
 conselleria-, ni tant sols jo crec que reunisquen les
condicions de treball, en algun cas, de seguretat i higiene en el treball
necessàries per a ubicar departaments com podrien ser, per exemple,
la fiscalia; hi ha quatre fiscals que han d'ubicar-se en Alcoi, i que
l'espai físic, encara que anem estrenyent-los, en estos
moments no és l'oportú, ni tant sols les condicions que
haurien de tindre d'il·luminació, per no parlar
-com dia- de la calefacció, ni d'ubicació
per accessibilitat de determinades persones discapacitades; o com puga ser
l'accés de detinguts a les sales de judicis, que en principi
s'ha de desenrotllar pel mateix accés, pel mateix accés
que qualsevol ciutadà a peu, i això, sense dubte, no casa
molt en uns jutjats moderns i funcionals, com almenys se'ns venia.

Pareix ser que l'ascensor que s'ha
instal·lat no arriba al que és la part dels soterranis de
l'edifici, per tant s'hauria d'accedir per les escales,
amb tot el problema que comporta de moviment d'emmagatzematge i de
persones.
Però, clar, hi ha temes més greus, per exemple la
sala multiusos, que inicialment hi havia previstes quatre, i pareix ser que
l'arquitecte, després de vore que les quatre li venien un poc
estretes, ho ha deixat en tres.
Però, com bé sabrà el
conseller, i inclús a nivell professional, a les sales multiusos en
un juí normal han d'assistir entre 12 i 14 persones, i en
estos moments, en les dimensions que tenen les sales, jo crec que li ho
hauran explicat, no caben eixes 12-14 persones.
Eixes tres sales no es
podrien posar en marxa.

Per no parlar de les peces de convicció, que
és l'emmagatzematge, que en estos moments ja hi ha un nombre
important de peces emmagatzemades en els jutjats antics, i que és
impossible d'ubicar allí, i que no se soluciona llogant un
local, com pareix ser que s'ha plantejat inclús en algun
moment, de llogar un local.

També s'ha parlat de llogar un local per
a traslladar arxius.
En estos moments l'espai que es destina a arxius
és la meitat de l'espai que actualment tenen els jutjats
d'Alcoi.

En eixa circumstància, és
pràcticament impossible ubicar els arxius allí, a més
uns arxius que han de tindre un vida mitjana d'uns 20 anys, el que ve
a tardar a tancar-se un cas.
No caben físicament, és a dir,
és que no caben físicament.

I, a més, jo crec que estic autoritzat a
utilitzar-ho, els mateixos secretaris judicials -jo crec- que
han traslladat -i si no ho han traslladat, jo ho trasllade ací
al conseller- la seua negativa a custodiar expedients que vagen a
ubicar-se fora de l'edifici.
No van a fer-ho, és a dir.
Jo
crec que estem davant d'una situació delicada perquè el
que s'esperava que anava a ser un pas endavant en els jutjats
d'Alcoi ciutat, un avanç, doncs, es convertix en un pas
endarrere.

Jo crec que, a més, en estos moments ens trobem
en la situació en què no havent res firmat, pel que desprenc
de la intervenció del conseller, és.
.
.
m'equivoque,
doncs, que m'ho aclarisca, no hi ha  ningun conveni, simplement
hi havia una voluntat d'ocupar un edifici.
Pareix ser que
l'experiència, una volta iniciada l'obra, mos diu que no
és la idònia.
Però, a més, tenint en compte que
està en una zona en què l'Ajuntament d'Alcoi
té predisposició per a instal·lar alguns museus, ja en
té dos o tres allí, crec que en pot instal·lar fins a
un quart; doncs, a la millor no és ningun desgavell, no és
ningun desgavell.
I havent aconseguit posar d'acord
pràcticament a tots els afectats en la ciutat d'Alcoi, a
procuradors, a jutges, a treballadors i advocats en què
l'edifici que tenim és magnífic, cosa curiosa no?
Perquè després de molts anys reivindicant un trasllat, doncs,
ara resulta que on estem, estem molt bé.

Doncs, a la millor és un moment per a
plantejar-mos -jo voldria que el senyor conseller en la
pròxima intervenció m'ho explique- que s'ha
fet una obra, que a l'Ajuntament d'Alcoi li ha costat
més bé molt pocs diners.
Crec que tot el gasto que ha fet ha
segut de moment contractar l'arquitecte que ha desenvolupat el
projecte, que pense que no era la persona més indicada, no per la
seua titulació, sinó perquè tenia en la conselleria
mitjans i, a més, un estàndard per a fer estes obres.
Havera
segut més indicat que s'havera dedicat a controlar eixa obra.

Però, bé, l'Ajuntament
d'Alcoi ha finançat eixa obra amb una subvenció de La
Generalitat, que crec que anava destinada a rehabilitació de casc
antic i tal.
És a dir, en el fons i al final, l'únic
que ha fet és rehabilitar un edifici, no s'ha generat un gasto
-diríem- excessiu, ni addicional que afecte a
ningú.

A la millor estem en unes condicions bones per a
replantejar-mos si la ubicació és la indicada, si cal anar a
fer un edifici annex ara, de pressa i corrents, si cal forçar un
trasllat i col·locar un jutjat, com pot ser el d'Alcoi que, a
més, jo crec que cal plantejar-se seriosament, a part de demanar el
jutjat del social, de debò -que jo crec que el senyor
conseller encara que diu que l'ha demanat, almenys, a mi no em consta
i li demanaria que m'ho explique també després-,
parlar del cinqué jutjat d'Alcoi.

I això és impossible que càpia en
eixa zona, en eixe jutjat, en eixe edifici amb els problemes
d'accessibilitat que n'hi han -com li he dit-, amb
els problemes d'aparcament que n'hi han.
Doncs, a la millor
és una solució i estem a temps de posar-mos més
d'acord encara.
Igual que ho han aconseguit amb els afectats pel tema
del jutjat i posar-mos d'acord els grups polítics que a la
millor estem a temps de buscar una solució viable i real per al que
seria el jutjat d'Alcoi i plantejar-mos una alternativa de futur.

Jo eixa porta la deixe oberta al senyor conseller,
crec que el Grup Socialista estem oberts que eixa idea es produïra.
L'Ajuntament d'Alcoi estic segur que museus en té
almenys set o vuit per a ubicar, i eixe edifici seria magnífic, per
a moltes coses que  podem discutir a banda, però per no gastar
temps, i no va a implicar un gasto públic excessiu el que
poguérem plantejar-mos -com li dic, senyor conseller- el
paralitzar el trasllat dels jutjats d'Alcoi a l'edifici nou que
busca l'ajuntament.

Crec que no ha sigut el més encertat,
assentar-mos en uns criteris més tècnics, buscar una
ubicació més raonable, i al mateix temps -i abans que
se m'acabe el temps- voldria demanar-li que m'explique si
això va a continuar endavant, amb quin criteri, si n'hi ha
alguna cosa, s'ha fet la valoració dels edificis, el que va a
cedir la Generalitat valenciana, el que va a cedir la seua conselleria; si
n'hi ha un criteri de valoració tècnic; si n'hi
ha una valoració del solar, una valoració de l'edifici,
si s'ha fet eixa mateixa valoració de l'edifici que
cediria l'ajuntament i del que implica, és a dir, per a
contrapartida que, a més, havia un compromís de compensar les
diferències econòmiques; si n'hi ha algun informe
tècnic que diga que l'edifici al que van a traslladar-se els
jutjats en un futur reunix les condicions tècniques i les condicions
mínimes per a desenvolupar la tasca que es busca.

Si realment n'hi ha una necessitat
d'abandonar l'edifici actual que ocupen els jutjats.
O al final
el que interessa és fer una operació urbanística, en
què l'Ajuntament d'Alcoi em consta que té molt
d'interés.
Però jo no sé si és rendible
per a la conselleria, perquè té molt d'interés
que se'n vagen els jutjats d'allí, té molt
d'interés que se'n vaja el quarter de la Guàrdia
Civil, que compartix parcel·la molt pròxima en els jutjats i
té molt d'interés que se'n vaja part d'un
centre escolar que n'hi ha allí.
Però no posa res de la
seua part perquè puga trasllar-se i els nanos seguixen havent de
trasllar-se d'un edifici a l'altre contínuament.
En
eixe, té menys interés però en els altres sí
que té molt d'interés a fer desallotjar la
parcel·la.

Jo crec que a l'Ajuntament d'Alcoi que, a
més, és el meu, cal respectar-li les seues intencions
però, evidentment, jo crec que ha de primar el dret d'una
justícia en condicions, d'una justícia, a més,
que s'aplique en unes condicions òptimes i modernes i ha de
primar, evidentment, el dret de La Generalitat de decidir què
és millor per aplicar eixos sistemes.
I crec que, en este cas, estan
posant-se per davant el carro dels matxos.

Jo no vull excedir-me de temps, i per tant, espere al
següent torn, a vore si són capaços, d'a part de
posar d'acord a tot el cos implicat en l'aplicació de
justícia, el cos polític en el trasllat d'eixos jutjats
que tal volta el millor siga no menejar-los d'on estan en estos
moments.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies,
senyor Vilaplana.

Pense que el conseller faria una rèplica
conjunta, veritat?

Té la paraula ara la
senyora Mónica Oltra, com a representant d'Esquerra
Unida-Bloc-Verds: Compromís.

La senyora Oltra Jarque:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyor conseller, moltes gràcies per la seua
explicació en esta compareixença.

Per la meua professió (so per interferència d'un telèfon
mòbil) el tema.
.
.
crec que compartisc amb
vosté la preocupació pel servei públic essencial que
suposa la justícia.
I, evidentment, els dos per la nostra
professió hem conegut des de dins el que és la
justícia i també hem conegut les carències.

Jo visc, dia a dia, les carències que se
té, no només d'infraestructures, evidentment,
ací també n'hi ha un problema de jutjats que no
depén de vosté, lògicament, però també
d'infraestructures, que sí que depén ja més de
vosté.

I, per tant, jo sí que agraint
-digam- el seu to de ser una persona preocupada pel bon
funcionament del servei públic que suposa la justícia, jo
sí que crec que s'ha de fer un major esforç.

Vosté ens estava comptant les situacions dels
jutjats d'Alcoi i d'Ibi.
En concret, en el d'Alcoi deia
que s'estaven buscant les fórmules més adequades per a
la transmissió i -permeta'm un poc esta expressió
a este hores de la vesprada, perquè la gent no se dorga-
n'hi ha fórmules que tarden més en trobar-se que
altres, no?
I n'hi ha altres fórmules en este país
nostre que van molt més ràpides, i que en deu mesos se
liciten, s'executen i.
.
.
ja corren els bòlids per elles abans
de l'estiu.

Per tant, a mi que m'interessa molt la
fórmula, esta de la qual estem parlant, de la justícia,
demanaria també més celeritat, si no tanta com el circuit de
Fórmula 1, més celeritat en adequar les infraestructures a
les necessitats de la gent de tindre un servei de justícia
més eficient.
Perquè vosté sap igual que jo que la
justícia que és lenta no és justícia.
I on
falten jutjats, on falten mitjans, doncs, evidentment, eixa justícia
se ralentitza.

A més, ens estava parlant, en concret, el
jutjat d'Ibi que s'esperava la seua finalització abans
de l'estiu del 2008.
Una data d'aquella manera concreta, que
esperem que tinga vosté raó i que pugam vore la
inauguració abans de l'estiu del 2008.
Però, en
qualsevol cas, a mi també me preocupa que els edificis que
s'empren per a la justícia, primer no poden ser tan
polivalents com s'explicava ací, vull dir, on ha d'anar
un jutjat, segurament, no és el mateix edifici, ni ha de ser com ha
d'anar un museu o ha d'anar un centre de salut.

I sembla que ací els edificis són com un
calcetí que se pot posar en cada peu, i els peus tenen
grandàries diferents.
Me preocupa molt la falta
d'intel·ligència dels edificis de la justícia,
fins i tot, els nous.
Jo puc entendre que alguns edificis obsolets no
reunisquen les condicions, però me preocupa que els edificis de la
justícia estiguen sobretot concebuts per a la discòrdia: no
hi han espais per a la conciliació, no n'hi han espais per a
la reflexió comuna, que dos parts en un litigi sempre han de
trobar-se en un corredor, en una porta, sense temps, sense les condicions,
sense la necessària recerca de l'acord.

Me preocupa que no se puga garantir la
incomunicació dels testimonis en els edificis que se
construïxen, que ha de passar l'imputat -com se dia
ací abans- per davant del que ha de testificar contra ell.
Me
preocupa que no n'hi hagen espais per arxius en edificis tan nous i
tan moderns com el de la Ciutat de la Justícia, on els expedients
s'amuntonen en alguns llocs -vosté ho haurà
vist-.
En la majoria dels jutjats no n'hi ha ni prestatgeries
per a posar els arxius i estan en terra -i li ho dic perquè ho
veig.
I ho veig i ho dic en pla positiu perquè vostés puguen
prendre nota d'estes coses-.
I on no n'hi haja un espai
on els advocats puguen parlar amb els seus clients o amb els seus
representats.

És necessari que en esta confecció, a
banda de fer edificis que estiguen ràpidament acabats, necessitem
edificis que s'adapten i que siguen intel·ligents per al fi
que estan concebuts.
I això, com a suggeriment, aprofitant que
està vosté ací -jo no sóc titular
d'esta comissió, hui m'he colat- volia
traslladar-li-ho.

I, a més, també me preocupa que quan se
rehabilita un edifici, com li he estat sentint a vosté en el cas del
jutjat d'Alcoi, abans d'acabar la rehabilitació, ja siga
necessària una ampliació en un edifici del costat.
Perquè això, significa que no hem sabut mirar, no ja deu anys
vista, sinó que no hem sabut mirar dos anys vista, que és a
la millor el temps que estem parlant d'esta rehabilitació.

Per tant, bé, si servix la meua
aportació en esta vesprada, si colant-me de rondó en esta
comissió, doncs, sí que volia fer-lo partícip de les
meues preocupacions com a professional i, evidentment, en este cas
també, com a representant del meu grup parlamentari a qui
-també com vosté- compartisc la idea que la
justícia és un servei essencial, però molt essencial
per als ciutadans i ciutadanes valencianes.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies,
senyora Oltra.

Té la paraula la senyora Quinzá, com a
representant del Grup Popular.

La senyora Quinzá Alegre:

Muchas gracias,
señora presidenta.

Honorable conseller, agradecerle en nombre del Grupo Parlamentario Popular, como
no podía ser de otra manera, su comparecencia en esta
comisión, a fin de explicar el estado de las obras de
rehabilitación del nuevo edificio destinado a los juzgados de Alcoy,
así como del proyecto de construcción de la nueva sede que
albergará los juzgados del partido judicial de Ibi.

Porque estos son los temas o las comparecencias que le
han solicitado a usted.
Porque a tenor de lo que se escuchaba aquí,
parecía que estábamos en una comparecencia distinta.
Ahora se
está hablando, no del estado de las obras, sino de un cambio de
ubicación, de los materiales o de la distribución.

Bueno, tal y como usted ha explicado, señor conseller, ambos proyectos se
están desarrollando dentro de la más estricta normalidad y
con la celeridad que los trámites precisos requiere.
Sin embargo, lo
más importante y de lo que se ha hablado aquí, es que
-fíjese- pese a las reiteradas críticas que
siempre estamos recibiendo de la oposición, lo que está
constatado es que el Pladij creado por el gobierno del Partido Popular ha
sido un éxito y está contribuyendo al mejor y mayor
desarrollo de las instalaciones judiciales.
No hay más que ver,
además, el cambio experimentado en las sedes judiciales cuando el
PSOE gobernaba en nuestra comunidad y cuando empezó a gobernar el
Partido Popular.

Todos aquellos que contribuimos o que tenemos nuestro
trabajo dentro de la parcela del derecho, hemos podido constatarlo, se ha
dicho aquí.
Absolutamente, nada que ver.
Yo recuerdo todavía
cuando las sedes judiciales eran una absoluta disgregación, cada
juzgado estaba en un lugar: los juzgados de lo social en uno, los de lo
penal en Gayano Lluch, los de instrucción.
.
.

Pero ya no solamente esa disgregación que
obligaban a los profesionales del derecho a unos desplazamientos
múltiples, impidiendo, además, por la distancia a realizar
más de una actuación, con la dilación que eso supone
para los procedimientos y, en definitiva, el perjuicio que se le ocasiona
al administrado, sino el absoluto deterioro de los mismos: las goteras, las
infraestructuras viejas.
.
.
Y no tenían, siquiera, ordenadores.
Yo recuerdo que se tomaban (inintel·ligible) .
.
.
con la típica máquina de escribir
Olivetti.
Podemos ver el cambio, cualquiera puede constatar el cambio que
hay ahora.

Los gobiernos del Partido Popular se plantearon como
objetivo la reducción del número de sedes, creando un
único referente por partido judicial, al concentrar en un solo
palacio de justicia los órganos judiciales que se encuentran
dispersos dentro del mismo.

Y, gracias a estas políticas, hemos podido
conseguir allanar el acceso del ciudadano a las dependencias judiciales,
evitándole molestias de dirigirse a edificios por donde no
está la oficina competente para atenderles, suspensiones de
actuaciones, pérdidas de tiempo y en ocasiones vulneraciones de
derecho.
También facilitar el trabajo de los profesionales del
derecho: abogados, procuradores, graduados.
.
.
-estoy convencida,
señor conseller, que eso, además, por su profesión lo habrá
usted escuchado en numerosas ocasiones- y economizar, además,
el gasto corriente, un ahorro de mantenimiento, vigilancia,
supresión de alquileres, etcétera.

Además, si hoy estamos hablando de dos nuevos
proyectos, en este caso, dos localidades de Alicante, es porque se
está realizando, quiere decir, se está invirtiendo en
rehabilitar y en crear sedes judiciales.
Como también ya se han
ejecutado, por ejemplo: los palacios de Orihuela, con un importe de
más de cinco millones de euros; de San Vicente del Raspeig, tres
millones de euros; de Torrevieja, con cuatro millones de euros, o
próximamente cuando van a comenzar las obras de la Ciudad de la
Justicia de Elche, cuyo anuncio de licitación se publicó el
pasado 3 de octubre del 2007; esto de Alicante.

Podría mencionar también la provincia de
Valencia, con los nuevos edificios judiciales de Paterna, con un
presupuesto de más de diez millones de euros; de Alzira, con un
presupuesto de más de 12 millones de euros; o el de Vila-real en
Castellón, con un presupuesto de más de diez millones de
euros.

De igual manera, el partido judicial, ya ha comentado
usted de las obras que se están realizando, que se van a ampliar.
Se
están buscando fórmulas para ver de qué manera se
ocupa ese suelo.

Respecto a Ibi, ¿qué decir, si incluso
desde la propia oposición se le ha felicitado por estas nuevas
sedes?
Y yo, bueno pues.
.
.
y todo ello, además, con todas las
nuevas tecnologías que van a incorporar.

Yo, lo que sí pido, señor conseller, y me gustaría
contar -con esa misma vehemencia- con el apoyo de todos los
grupos para el incremento de la planta judicial que necesita nuestra
comunidad y que siempre estamos requiriendo, pues me gustaría ese
apoyo expreso y el consenso de todos.

Por lo demás, nada.
Felicitar desde el Grupo
Parlamentario Popular por el trabajo tan arduo que realizan desde su conselleria y por el esfuerzo
presupuestario que están realizando a fin de crear y renovar todas
las sedes judiciales, teniendo siempre como eje central y atención
al ciudadano, consolidando un modelo integral de justicia ágil y
eficaz, capaz de ir más allá del ámbito estrictamente
jurisdiccional y pionero en muchas actuaciones.

Nada más.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Quinzá.

Tiene la palabra el conseller.

El senyor conseller de Justícia i Administracions Públiques:

Muchas gracias.

Yo tengo que empezar agradeciendo a la señora
Quinzá por la descripción -yo creo- realista de
la situación de la justicia en la Comunidad Valenciana.
Yo creo que
todos los que somos profesionales de esta materia.
.
.
-y como ha
dicho la señora Oltra y también el portavoz, en este caso,
del Partido Socialista- pues yo creo que nos une a todos el deseo de
que la administración de justicia de la Comunidad Valenciana sea
modélica, sea modélica.
Pero hay que partir de una realidad y
es que la situación de infraestructuras y de muchas otras
cosas.
.
.
pero de infraestructuras de la Comunidad Valenciana, es
óptima.
Es óptima y así nos lo han hecho llegar, desde
el Consejo General del Poder Judicial, desde los colegios profesionales y
desde la propia sala de gobierno del Tribunal Superior de Justicia.
Con
todo, yo creo que la descripción es correcta.
Esa es la
situación de la justicia en la Comunidad Valenciana.

Yendo concretamente a la interpelación que se
me ha efectuado y respondiendo, yo sí que tengo que también
agradecer y partir de la base del reconocimiento de que el proyecto del
edificio judicial de Ibi se considere correcto.
Yo creo que es un edificio
que va a dar las.
.
.
satisfacer las necesidades de los ciudadanos de
este partido judicial.
Va a consolidar este partido judicial; lo va a
consolidar de una forma importante.

Se puso la primera piedra en marzo de 2007.
Está ejecutado ya el 40%.
Por eso, yo pienso que antes del verano de
2008 lo tendremos.
No puedo dar cifras más concretas porque, muchas
veces, no podemos ser dueños de los tiempos, pero si llevamos un 40%
y empezó en marzo de 2007, pues yo creo que podemos hablar de una
realidad para Ibi importante que va a tener para sus dos órganos
judiciales.
Va a consolidar el partido judicial y, por tanto, yo creo que
es una apuesta importante para los ciudadanos y los profesionales del
partido judicial de Ibi.

Yo creo que la intervención verdadera o, por lo
menos, lo que quería saber el señor diputado era con respecto
al Palacio de Justicia de Alcoy, del edificio judicial de Alcoy, porque en
Ibi, por lo que he deducido, no hay ninguna controversia.
Bueno,
está correctamente, se está realizando y, por lo tanto, yo
creo que nos alegramos todos de que en Ibi vaya a avanzar y que tengan esa
situación.

En Alcoy, sí que usted lo sabe, porque todos
leemos la prensa en Alcoy, de Alcoy -usted porque es de allí y
yo porque tengo la obligación de leer la prensa y saber lo que se
dice en el ámbito judicial en todos los partidos judiciales-
pues se trata de un objeto.
.
.
de una rehabilitación de un
edificio; un edificio histórico que se va a recuperar para la ciudad
de Alcoy que, a lo mejor, puede que no sea importante.
Yo creo que es
importante la rehabilitación y la recuperación, para todos
los ciudadanos de Alcoy, de un edificio que, incluso, se han encontrado
restos románicos de la zona más al sur del románico de
España.
Por tanto, pues bueno, se está contribuyendo
también culturalmente a recuperar un edificio que va a estar situado
en la plaza Mare de Déu de dicha localidad.

Por tanto, es una zona -que yo me acuerdo cuando
lo visité la primera vez, que fui con el alcalde Jordi Sedano-
que estaba absolutamente degradada, muy degradada.
Yo no hablo de la
responsabilidad, porque eso no corresponde en este momento.
Pero sí
que, cuando empezó la legislatura, a principio de los primeros meses
del que fue conseller de
Justicia -Peralta- y luego con el alcalde, Jordi Sedano,
sí que yo fui como secretario autonómico y era una zona muy
degradada; una zona que estaban los edificios absolutamente hundidos y que
se está haciendo un esfuerzo muy importante por parte del
Ayuntamiento de Alcoy para recuperar el centro histórico de Alcoy.

Entre esas posibilidades estaba la utilización
de un edificio, un edificio que había sido hospital, que
había sido iglesia, que había sido incluso escuela de artes y
oficios o de algún tipo de magisterio de pintura, para recuperar,
para hacer ahí un edificio judicial.

Se trata de una obra de rehabilitación que va a
realizar el propio Ayuntamiento de Alcoy.
La redacción del proyecto
la hace el propio Ayuntamiento de Alcoy.
La dirección facultativa la
hace el propio Ayuntamiento de Alcoy, a diferencia de lo que ocurre con el
edificio de Ibi, que la redacción del proyecto y la dirección
facultativa se hacen directamente por el servicio de infraestructuras
judiciales de la Conselleria de Justicia.

Usted me decía.
.
.
bueno, es el presupuesto
de adjudicación.
Lo sabe perfectamente.
Estamos hablando de
1.
136.
980,10 euros, que es el presupuesto, en principio, de lo que es la
adjudicación, dejando a parte la cuestión del anexo.

También me ha preguntado sobre cuál es
la distribución interna del edificio rehabilitado.
Pues,
según nos comunica el ayuntamiento, en la planta sótano
están los archivos, la clínica forense, la sede del Colegio
de Abogados de Alcoy.
En la superficie construida bajo rasante hay tres
salas de vista, zonas de espera, servicio común de notificaciones y
embargos, registro civil, decanato y la policía judicial.
En la
planta primera: dos juzgados, salas multiusos, salas de consulta, oficina
de ayuda a las víctimas del delito.
Planta tercera: dos juzgados,
sala multiusos, sala de consultas y el despacho del Colegio de
Procuradores.
Una superficie construida bajo rasante de un
millón.
.
.
perdón, de 1.
867,53 metros cuadrados y el total
de la obra será de 2.
373,53 metros cuadrados.
Eso es.
.
.
usted me
ha preguntado la distribución y yo le digo lo que va a contener.

Usted ha manifestado una serie de problemas que tiene
el edificio.
Bueno, los edificios.
.
.
aún no está
entregado y, por tanto, todos los problemas que puedan surgir se
subsanarán.
Y tenga usted la total tranquilidad -que sé
que la tiene- que la Conselleria de Justicia recepcionará el edificio y
dará el visto bueno al traslado cuando el edificio cumpla todos los
requisitos del plan de infraestructuras judiciales, como no podría
ser de otra manera.
Y eso, el ayuntamiento lo tiene asumido y, en ese
sentido, la Conselleria de Justicia va por esa línea.
Es, por
tanto.
.
.
se trata de un edificio que el ayuntamiento está
realizando -lo cual tengo que agradecer públicamente- y
nosotros, cuando se nos diga «ya está el edificio para que la conselleria lo reciba»,
irán nuestros técnicos y determinarán si cumple o no
los requisitos y si hay que hacer o subsanar alguna cuestión.

Nosotros, cuando hacemos un edificio judicial, como no
puede ser de otra manera, cumplimos la normativa de prevención de
riesgos laborales para nuestros trabajadores.
Cumplimos todo lo relativo a
la accesibilidad de nuestros discapacitados porque cumplimos la normativa
legal que así lo viene a establecer.

Por tanto, si hay algún problema -como he
leído y usted ha hecho eco que alguna asociación de
discapacitados de la zona de Alcoy dice que no es accesible-
nosotros, cuando comprobemos in situ la existencia de esa realidad, cuando
el ayuntamiento nos entregue el edificio, si continua y es verdad que
existe un problema para nuestros discapacitados, nosotros diremos al
ayuntamiento: «Falta cumplir esa normativa.
Hágalo y
nosotros.
.
.
».

Por tanto, no hay ninguna duda de que el edificio se
ocupará con el consenso de todos los profesionales y con el consenso
de todos los ciudadanos que van a ocupar este edificio, porque esa es la
obligación de la conselleria.
Y, por tanto, como es la obligación de la conselleria, lo vamos a cumplir.

Usted hablaba de que no hay aire acondicionado; usted
habla de que hay problemas con el ascensor.
Sabe usted -porque lo ha
dicho- que se está ahora.
.
.
se ha adjudicado un anexo en
el cual se van a subsanar esos defectos que ya se encontraron y, por tanto,
hay una voluntad absoluta del ayuntamiento para adaptar a las necesidades
del plan de infraestructuras judiciales.
El anexo.
.
.
habrá
espacio para esos juzgados tan necesarios para Alcoy y quiero decir que el
juzgado de lo social de Alcoy fue aprobado en el Congreso de los Diputados
a propuesta del Partido Popular y con el voto en contra.
.
.
(veus) bueno, con el apoyo del
Partido Popular.
Y el Partido Socialista no quiso apoyar esa moción.
Yo se lo tengo que decir.

Pero, de todas maneras, en el plan 2007-2011 que
presentó el presidente de La Generalitat antes de las elecciones
autonómicas, está prevista la petición del juzgado de
lo social de Alcoy y del número 5 de Alcoy.

Se nos ha.
.
.
le puedo decir constantemente las
cartas que hemos remitido al ministerio pidiendo el juzgado de lo social de
Alcoy.
Son muchísimas y le puedo hacer llegar todas las cartas
cronológicamente remitidas por fecha de remisión.
Se nos ha
contestado siempre, por parte del ministerio, que para crear el juzgado de
lo social de Alcoy hay que modificar la Ley de demarcación, porque
se trata de un juzgado de lo social desplazado de la capital de provincia,
que la ley establece que ha de ser en las capitales de provincia y que para
ser desplazado ha de modificarse la ley de demarcación.

Por tanto, no se imputa al Partido Popular que no se
cree el juzgado de lo social de Alcoy; primero, porque ustedes no lo
apoyaron y, segundo, porque le corresponde -hasta marzo, hasta
marzo- modificar la ley de demarcación para que sea realidad
el juzgado de lo social de Alcoy.
Nosotros, claro que estamos dispuestos
porque lo llevamos en programa electoral.
Yo no sé si ustedes lo
llevaban en programa electoral.
Nosotros, en programa electoral, llevamos
el juzgado de lo social de Alcoy.

También llevamos en programa electoral el
juzgado número 5 de Alcoy.
Yo no sé si ustedes, en el
programa electoral, llevaban el juzgado número 5 de Alcoy.
Nosotros
lo llevamos y, documentalmente, está perfectamente determinado.

Que el edificio actual.
.
.
usted ha dicho que el
edificio actual es mejor que el rehabilitado, bueno no lo sé, no lo
sé.
Usted.
.
.
yo he hablado con los jueces.
El edificio actual,
el edificio actual, que está ocupado, pues no creo que cumpla todos
los requisitos de lo que queremos todos para una moderna justicia.
Por eso,
pensamos en la realidad de la rehabilitación.
Pero, de todas
maneras, si los jueces consideran -los jueces, los funcionarios de
justicia, porque también han apoyado Comisiones Obreras y otros
sindicatos- que hasta que no haya.
.
.
se solucionen esos
pequeños defectos del edificio nuevo rehabilitado, no se trasladan,
esto lo apoyamos absolutamente.
Nosotros apoyamos lo que han manifestado
los jueces, los abogados, lo que han manifestado los funcionarios, pero
porque no hay incompatibilidad con lo dicho por el ayuntamiento ni hay
controversia con el ayuntamiento.

El ayuntamiento está realizando una
rehabilitación y nosotros, -le repito, se lo digo para que
quede absolutamente claro- una vez que esté acabado y diga el
ayuntamiento «Conselleria de Justicia, aquí está el
edificio», nosotros comprobaremos si reúne los requisitos y si
es así, estableceremos el calendario de traslado con el apoyo del
Tribunal Superior de Justicia.
Y si no es así, se modificarán
los problemas que pueda haber.

Desde la conselleria, queremos el consenso absolutamente de todos los
profesionales y queremos lo mejor para los ciudadanos de Alcoy.
En eso,
tengo que agradecerle el reconocimiento -por lo menos ha dicho
personalmente, como también la diputada señora Oltra-
del interés que tenemos de que los ciudadanos de Alcoy tengan el
mejor servicio.
Yo también considero que a ustedes les mueve el
interés de que los ciudadanos de Alcoy tengan el mejor servicio.
Por
eso, por eso, le pido que no hagamos demagogia de esta cuestión,
porque Alcoy va a tener los juzgados que se merece; Alcoy va a tener un
edificio a la altura de los ciudadanos de Alcoy y creo que, perfectamente,
para poder administrar la justicia de una forma ágil y eficaz.

Y estamos en ello.
Yo creo, sinceramente, que tanto
ustedes como nosotros vamos a seguir luchando por una justicia mejor.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias o.
.
.
moltes gràcies, senyor
conseller.

Demana torn de rèplica el senyor
representant.
.
.
Per al torn de rèplica, el senyor Vilaplana, com
a representant del Partit Socialista, té tres minuts.

El senyor Vilaplana Gironés:

Molt bé, senyora presidenta.

Senyor conseller, intentaré ser breu,
perquè en tres minuts, clar.
.
.

Acaba vosté dient-me que no hem de fer
demagògia.
I clar.
.
.
(Remors)

La senyora Andrés Barea:

Ya sé que es competencia de la mesa establecer
el turno de réplica de máximo cinco minutos, pero es
costumbre de esta casa, y lo digo para que.
.
.
ya ha ocurrido en otra
comparecencia anterior, que usted reduce el tiempo de intervención
de la propia oposición.

Entonces, no sé si es una cuestión que
usted.
.
.
con el criterio que usted establece o es simplemente
desconocimiento.
Lo digo porque quiero que conste en acta que nosotros
quisiéramos que fueran magnánimos como los otros presidentes
de mesa y que estableciera el turno de réplica en cinco minutos.

La senyora presidenta:

Le agradezco su aclaración.
Efectivamente,
cuando uno llega nuevo a un sitio, probablemente sea por ignorancia, pero
no es el caso.
(Remors) Si me permite contestarle.
.
.
Le he dejado hablar a usted,
ahora me toca a mí, si es tan amable.

El artículo 71 del Reglamento de las Cortes
Valencianas -que usted se lo sabe seguramente mejor que yo, yo ahora
lo tengo reciente porque lo voy leyendo- dice que en las posibles
réplicas, posibles réplicas que puede o no haber -en
este caso, entiendo que es de esta manera-, para que haya
intervención como máximo tiene  (inintel·ligible) .
.
.
minuto.
Así es que centren el tema.

Y le doy la palabra.
.
.
Senyor Vilaplana, com a
representant del Partit Socialista, té vosté per a la
rèplica tres minuts.
(Remors) No perda el temps, perquè va corrent el temps.

La senyora Andrés Barea:

Señora presidenta, le pido que conste en acta
y, desde luego, haremos los recursos pertinentes.

La senyora presidenta:

Que conste en acta.

El senyor Vilaplana Gironés:

Jo, sobretot, voldria agrair la magnanimitat, tenint
en compte que hem acumulat dos intervencions.
I el que havíem
d'haver fet era parlar primer d'Ibi i després
d'Alcoi, i haguérem parlat sis minuts.
Però, bé,
per llevar-mos temps, per descomptat, no anem a callar la postura nostra.
Evidentment, la presidenta és la que decidix i és la seua
paraula.

Jo el que havia de dir-li al conseller, que em parlava
que no férem demagògia.
.
.
jo vull dir-li que lamente que
acabe fent demagògia, perquè jo que el seu grup faça
ací l'aplausómetro i que es pose les medalles pertinents, és el que fan
habitualment i no em preocupa.

Jo esperava que el conseller, a més, com a
professional de la justícia, no fóra còmplice
d'enviar una gran part dels representants de la justícia a
Alcoi a les masmorres, perquè precisament la quarta planta i els
soterranis de què em parlava de l'edifici.
.
.
Que jo no
vaig a discutir el pla de rehabilitació d'Alcoi.
El podem
discutir fora de temps, perquè en tenim molt poquet, quan vullga.

La ciutat d'Alcoi té uns problemes
importants de rehabilitació i podríem discutir-ho.
.
.
Però un edifici on han d'anar unes infraestructures judicials
modernes, que no a sols ho dic jo, sinó també ho diuen
vostés, van a acabar en les masmorres, en les masmorres d'un
edifici antic, evidentment, i com he dit, van a trobar restes possiblement
romans i potser troben restes d'algun detingut que fent temps
perquè passarà als jutjats, s'ha quedat allí
teset, teset sobretot perquè no hi ha calefacció, com li dia,
no hi ha condicions mínimes.
I és lamentable.

Però jo, com hi ha poc temps, vaig a demanar-li
preguntes concretes perquè me les conteste.
A part que vostés
votaren amb Esquerra Republicana el jutjat del social d'Alcoi,
votaren conjuntament, i jo crec que és molt respectable que de tant
en tant es troben amb aliats interessants.
Jo li demanaria que
m'entregue per escrit la còpia, la petició que fa
vosté formalment, perquè pugam a més recolzar-ho
obertament i clarament, en la qual demana vosté els jutjats del
social, perquè jo no la trobe per cap lloc, perquè el Grup
Socialista pugam aprovar-ho.
Perquè que jo recorde, crec que
l'última petició va ser en el 2006,
l'última.
I vosté mateix mos dia, almenys als mitjans
de comunicació que era difícil que mos la donaren
perquè hi havia moltes peticions.
La competències és
de vostés i vostés són els que han de demanar-la.

Però també vull que em faça
arribar el conveni, el conveni, el contracte, o diga-li com vullga, pel
qual anem a saber tots els valencians què va a costar-mos el
cànon dels jutjats d'Ibi.
Si hi ha algun cànon per als
jutjat d'Alcoi, perquè al cap i a la fi, en el que és
l'edifici d'Alcoi, jo ja no sé si decidix
l'Ajuntament d'Alcoi o vosté, la seua conselleria.
Ja no
ho sé.
I això que parlem d'un ajuntament zaplanista,
que almenys estava un poc cara a la paret i vostés el tenien un poc
marginat.

Però, bé, pareix ser que en este cas
volen donar-li cancha,
no volen deixar al descobert les errades del seu predecessor, que en van
ser moltes.
I que a mi em pot unir una gran amistat, però,
evidentment, he de reconéixer que l'anterior (inintel·ligible) .
.
.
de
justícia ha passat sense pena ni glòria.
Per als alcoians, en
algun cas, amb prou pena, perquè mos ha deixat prou empantanats.
I
que vosté, donde hay capitán no
manda marinero, haja estat ahí a peu de
canó, ho respecte, però que es faça còmplice
d'eixa situació.
.
.
Jo esperava que hui es desmarcara, ho
esperava seriosament.
Esperava que com a jutge, a més de com a
conseller, fera gala i ostentació del que ha de ser un jutjat de
futur, un jutjat de progrés per a la ciutat d'Alcoi, i haguera
donat la cara.

I, per tant, jo li demane, almenys, les peticions de
jutjats, i vull que conste en acta, li demane els convenis on anem a saber
el que mos costa i li demane que, almenys en privat, faça el que
demanen els professionals.
I no és que tinguem un jutjat per a tirar
coets, però mire com estarà el nou que volen quedar-se amb el
vell.

I com no tinc més temps, abans que em lleve la
presidenta la paraula, em quede ahí.

Moltes gràcies, senyora presidenta i senyor
conseller.

La senyora presidenta:

Moltíssimes gràcies.

Només de vegades s'ha de fer
l'esforç d'ajustar-se al temps.
Quan un centra els
temes, la possibilitat de desbarrar o no centrar el tema són sempre
menors.
És el que pense.
Però a més, ara en este cas,
jo pense que estem dins del que marca el reglament.

Per al torn de rèplica, té la paraula
ara en estos moments la senyora Mònica Oltra, com a representant del
Grup Esquerra Unida-Bloc-Verds: Compromís.

Té la paraula.

La senyora Oltra Jarque:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Jo crec que cinc minuts o tres minuts tampoc
són un món.
I no sé si desbarrem o no els de
l'oposició, però també tenim dret a dir el que
pensem i el que estimem convenient.
I, per tant, en tot cas, me sume a la
suggerència, no a l'exigència, però sí a
la suggerència que sigam un poc més flexibles, perquè
total de tres a dos minuts, tampoc és un món.

I, en tot cas, jo igual no esgote els tres minuts,
perquè espere que el conseller haja almenys pres nota
d'algunes coses i suggerències que hem fet des de
l'ànim també de contribuir perquè reflexionem
tots sobre el que ha de ser la justícia.

Però en una cosa sí que no puc estar
d'acord amb vosté.
Vosté ha dit que la justícia
ara mateix té unes infraestructures òptimes.
Òptim
significa que és immillorable.
I estarà vosté
d'acord amb mi que les infraestructures de la justícia
són millorables.
De fet, hui s'han glossat ací alguns
dels projectes que encara estan per executar-se i, per tant, de tot el que
falta per fer.
En conseqüència, si falta tant per fer,
és perquè les infraestructures de la justícia no
són òptimes.

Però, a més, jo sé, clar que
sé, que hi han infraestructures que estan millor que fan uns anys.
Faltaria més que anàrem com els carrancs, cap enrere,
faltaria més que anàrem cap arrere.
També
vostés sabran que les transferències s'han produït
de la manera que s'han produït i no sé pot tirar la culpa
a qui.
.
.
o la responsabilitat, no anem a parlar de la culpa, de qui no
la té en un moment donat.

Però és cert que algunes
infraestructures han millorat.
El que passa és que el que nosaltres
estem plantejant és que és una llàstima, a banda
d'una irresponsabilitat política, que no s'aprofiten les
noves infraestructures per a, efectivament, tindre, si no una
infraestructura òptima, sí una infraestructura millor, una
infraestructura millor.
Si no volem anar al superlatiu, almenys a una
infraestructura millor.

I seguisc insistint que les infraestructures noves,
que és el que més ens pot preocupar -perquè les
velles, si estan obsoletes, estan per renovar-, les noves,
efectivament, que es col·loquen dependències, com el
col·legi d'advocats, o com altres dependències
multiusos en el soterrani sense llum natural, que la gent haja
d'estar treballant en eixes condicions.
Que no hi hagen espais per a
la conciliació.
Vull dir, la justícia ha de ser un espai no
només per a la discòrdia i la confrontació, ha de ser
un espai per a la conciliació.
I no es conceben edificis per a la
conciliació, i això sí que és responsabilitat
de l'administració pública.
Perquè a un
arquitecte a la millor li diuen: «Faça ací quatre
parets.
» Igual fa un centre de salut, que fa un palau de
justícia, que fa un museu.
I no són usos iguals i, per tant,
els edificis no poden ser iguals.

No vull introduir ací temes com el
bioclimatisme o energies renovables en el edificis, perquè si no
ja.
.
apaga y vámonos, si anem a analitzar eixes coses.
Però que la gent
s'estiga morint de fred en estiu o en hivern, depenent de les
infraestructures, d'edificis que tenen tres o quatre anys,
perquè no estan ben fets, això és una cosa a la qual
vostés sí que han de dedicar-se.

I, per tant, jo sí que li demane que tinga en
compte això, amb filosofia nova, en uns jutjat que han de ser la
filosofia per al que estan fets, per a la discòrdia.
.
.

La senyora presidenta:

Per favor, senyora Oltra, acabe ja.

La senyora Oltra Jarque:

-acabe de seguida- .
.
.
que són per a
la discòrdia, però també per a la conciliació.
Que la gent puga treballar en condicions humanes i que, a més,
siguen edificis, que ja que se va normalment a qüestions
desagradables, almenys, almenys, tinguen una escala humana un poc
més sofrible.

Moltes gràcies, senyora presidenta.

La senyora presidenta:

Moltíssimes gràcies.

Per a concloure, té la paraula el senyor
conseller.

El senyor conseller de Justícia i
Administracions Públiques:

Muchas gracias.

No vamos a enzarzarnos en la historia del juzgado de
lo social, pero sí me comprometo a traerle, cuando nos veamos, o de
forma privada o como usted quiera, esas peticiones que hemos efectuado del
juzgado de lo social de Alcoy.
Y que, le repito, está en nuestro
programa electoral.
Por lo tanto, va a estar, va a estar en esta
legislatura, esperemos que a partir de marzo porque un gobierno del Partido
Popular así lo venga a establecer.

Dicho eso, yo, la verdad, es que siempre tomo nota de
las sugerencias.
Yo sinceramente le digo, señor diputado y
señora diputada, que en todo lo que ustedes han manifestado, y las
sugerencias positivas que ustedes han dicho de los edificios judiciales,
las comparto y me parecen perfectas.
Y, de verdad, tomo nota para mejorar,
porque yo he visto en la intervención, señora Oltra, un
ánimo positivo de poder realizar esta actuación.

Para mí, la justicia se merece lo mejor.
Yo he
empleado el término óptimo, porque a lo mejor me vence, me
vence mi cariño y mi amor por la administración de justicia.
Digo «óptimo», pero para mí sinceramente le digo
que siempre querré más para la justicia, siempre
querré más, como usted, como usted.
Siempre querremos
más para la administración de justicia, y lucharemos para un
mejor presupuesto y lucharemos para que lo haya.

Cuando hablamos de edificios.
.
.
Usted me hablaba
de facilitar la conciliación.
Claro que sí, hay que hacer
edificios para el ciudadano, no únicamente para los profesionales,
sino también para el ciudadano.
Pero tengo que decir que en la
Ciudad de la Justicia de Valencia hay salas multiusos para profesionales,
salas para profesionales y para entrevistarse con sus clientes.
Hay en cada
sala de la audiencia, antes, una sala para conciliación para evitar
el juicio.

También hemos firmado un convenio con AVEN, en
la Conselleria de Infraestructuras, para que toda la energía en los
futuros edificios judiciales sea respetuosa con el medio ambiente.
Hemos
firmado un convenio, que se hizo público hace unas semanas, en el
que el conseller de
Infraestructuras y yo firmamos para.
.
.
nos van a dar toda la
asesoría para que los edificios sean adecuados medioambientalmente y
se utilice energía renovables en los edificios judiciales que vamos
a realizar a partir de ahora.
Por lo tanto, estamos totalmente de acuerdo
con ustedes, porque esa es la línea de la conselleria.

Y, señor diputado, yo sí que le digo una
cosa.
Usted me decía que fuera valiente, que dijera, que.
.
.
Yo
soy todo lo valiente que usted me puede considerar o no.
Usted me conoce,
poco o mucho, pero yo, para que la justicia de la Comunidad Valenciana sea
de las mejores, no voy a tener ningún tipo de cobardía.
Yo le
digo lo que le he dicho, que a lo mejor no me he explicado bien.
El
edificio judicial de Alcoy se ocupará cuando consideremos que es
adecuado para las necesidades de nuestros ciudadanos, del colegio de
abogados, que encuentre adecuada su instalación, el colegio de
procuradores, los fiscales.
.
.
Cuando haya ese consenso entre todos,
ocuparemos el edificio de Alcoy, reiterando el agradecimiento al
Ayuntamiento de Alcoy por el ofrecimiento que en su día hizo y para
contribuir a revitalizar una zona que la ha rehabilitado este edificio
judicial.

Pero nosotros tenemos una normativa del Plan de
infraestructuras judiciales, que nosotros vamos a ponerla en
funcionamiento.
Cuando esto sea, lo ocuparemos, con todo el consenso, con
toda normalidad, sin ningún tipo de demagogia.
Y vamos a hacerlo
porque nos mueve siempre el interés de los ciudadanos y, en este
caso, de los ciudadanos de Alcoy.

Y, por tanto, no hagamos ninguna tragedia, vamos entre
todos a intentar que sea la situación lo más normal posible.
Y se lo digo: el edificio no está acabado, no está entregado
y usted está describiendo una realidad como si nosotros
fuéramos ya mañana a mandar a las mazmorras -creo que
ha dicho las mazmorras, a encontrar a no sé quién
enterrado.
.
.
No se preocupe, no creo que haya  mazmorras en el
edificio ni esperemos encontrar enterrado a nadie.
(Remors) Cuando nos lo entreguen y
tengamos que decidir el traslado, será con el consenso de todo el
mundo.
Yo creo que con lo que tiene que quedarse usted es con las palabras
que le estoy diciendo.

La senyora presidenta:

Muchísimas gracias por su comparecencia,
señor conseller.

Senyors i senyores diputades, s'alça la
sessió.
Moltes gràcies.

(S'alça la reunió a les 17 hores i
40 minuts)