Untitled Document


<!--
body {
color:#272526;
}
.text15 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.text7 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:#272526;
}
.text6 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:#272526;
}
.text12 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.para0 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca realitzada el dia 23 de juny de 2010.
Comença la reunió a les 11 hores i 36 minuts.
Presideix el diputat senyor Josep Maria Pañella Alcàcer.
Reunió número 16.

Proposició no de llei sobre la declaració de la Comunitat Valenciana com a zona lliure de sembra de transgènics, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís (RE número 56.
102, BOC número 229)

El senyor president:

Amb el seu permís, obrim la sessió.

Senyor secretari.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

El senyor secretari:

Hay quórum suficiente.

Muchas gracias.

El senyor president:

Molt bé.

Comencem amb l'ordre del dia, que vull notificar a totes les seues senyories que amb els cinc
punts que consten avui, està la totalitat dels punts que hi havien publicats per a la Comissió d'Agricultura.

Per tant, deixarem tancats absolutament tots els punts.
N'hi havien alguns, però ací han sigut retirats prèviament.
I, per tant, en este moment deixarem a zero, diguem, el comptador de la
nostra comissió.

El primer punt és la lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior.
Totes les seues senyories tenen en la seua carpeta l'acta.
Si hi ha alguna cosa a dir.
.
.
(Pausa) Aleshores, donem per aprovada per assentiment i per unanimitat l'acta.

El segon punt, ja vaig deixar clar en el plenari que este punt és totalment coincident amb la proposició no de llei que el Grup Popular va presentar en el darrer plenari.
I, per tant,
allí es va aprovar i no tindria sentit ara tornar a repetir un debat.
I, per tant, el meu grup la retira també.

El senyor president:

Per tant, passem al punt número 3, que serà presa en consideració de la proposició no de llei sobre la declaració de la Comunitat Valenciana com a zona lliure de sembra transgènics, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds.
.
.
bé, el Grup Compromís.

Senyor vicepresident, ocupe vosté.
.
.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Eduardo Ovejero Adelantado)

El senyor vicepresident:

Sí, cuando quiera, señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé.
La proposició no de llei que hem presentat explica que Espanya és un dels països europeus on hi ha més cultiu en este moment de transgènics.
76.
000 hectàrees en este moment estan utilitzades pels cultius de transgènics.

En este moment, els OMG, organismes modificats genèticament, són una novetat i les conseqüències de la seua aplicació, de la seua extensió indiscriminada en este moment són desconegudes.
Per tant, això, unit també a dificultats per les organitzacions professionals agràries moltes vegades, de conéixer els llocs on s'estan efectuant estos cultius, es produïx una situació d'inseguretat.

I ací hi han quatre comunitats de l'estat que s'han declarat lliures de transgènics: Astúries, Euskadi, Canàries i Balears.
Hi han municipis també que han pres eixes decisions.
Hi han certes, podríem dir, interpretacions de cara al que és la normativa europea, però el que sí està clar és que hi han problemes reals.

Miren, des de l'any 1998 és Espanya l'únic país de la Unió Europea on ja es cultivava el panís Bt, un panís modificat genèticament per a evitar el que és l'acció dels taladres, que, bé, ja va començar ací com a una novetat.

A partir d'ahí, què s'ha divisat?
Els problemes que s'han originat.
A part he de dir que tots estos processos que comencen pràcticament en Estats Units d'una forma molt més lliure que ha estat en la Unió Europea.
La Unió Europea ha fet una regulació més restrictiva, lògicament, que en Estats Units.
I ahí xoquem també en el que són els àmbits de competència comercial internacional, i ahí hi ha hagut un.
.
.

Però, bé, al marge d'això, hi ha un criteri que se posa en la Unió Europea, que és el de seguretat i, per tant, s'imposa per damunt dels altres.
Això nosaltres voldríem elevar-lo.
En este moment, els controls sistemàtics sobre l'evolució i la influència que tenen els cultius dels OGM en la resta de cultius no estan
suficientment valorats.
El no estar suficientment valorats me referisc a la carència d'estudis que demostren la influència que tenen uns sobre altres.

No obstant, sí que hi han hagut demostracions ja -demostracions me referisc.
.
.
, perquè a través de les anàlisis dels productes s'ha aconseguit-, del que és la influència que tenen els cultius dels OGM sobre altres tipus de cultius.
Estem parlant
tant dels cultius tradicionals com dels cultius ecològics, on s'ha trobat, s'ha trobat -podríem citar exemples-, s'ha trobat reiteradament contaminació pels OGM.
Això ha fet que, lògicament, agricultors de productes ecològics no puguen arribar a comercialitzar-los com a tal, comportant-los unes pèrdues, lògicament, perquè ha perdut eixa característica la seua producció.

És eixa la situació.
Davant esta situació de, per una part, de dificultat de coneixement dels llocs on s'estan realitzant les plantacions amb OGM.
Segona, la falta d'estudis fidedignes que demostren que no hi ha una influència.
És més, les proves que tenim és que sí hi ha influència per contaminació en els altres cultius.
Tercer, la ignorància en este moment de les conseqüències que puguen tindre aquests productes en la salut, sobretot dels animals,
(so d'un mòbil) on molts d'ells van directament en forma de pinsos, com la salut de les persones.

Davant esta situació, eixe criteri de prudència, de precaució, de seguretat, ha de ser elevat, entenem que ha de ser elevat al màxim.

És, per tant, que demanem que es declare la Comunitat Valenciana, igual que les
altres quatre comunitats que he dit, com a zona lliure de sembra de transgènics.
I es demana també al Govern d'Espanya que rebutge els transgènics i, al mateix temps, declare exactament igual tota la resta de l'estat.

Com dic, en este moment, la seguretat ha d'estar per damunt de tot.
I, lògicament, sabem que sempre hi ha un conflicte entre dos parts, sobretot quan
parlem d'investigació.
I sobretot investigació en productes que se traduïxen en organismes vius, com és este el cas, que són els interessos, per una part, dels laboratoris que estan fent la investigació i que realment el seu gran interés és l'extensió del seu producte, però l'altre és com combinar que, al mateix temps que existisca eixa investigació, que pot produir, diguem, conseqüències molt positives per a la humanitat, però també com combinar això amb el criteri de seguretat, de precaució, que ha d'estar per damunt de tot.

Per tant, en les circumstàncies actuals, en les quals la legislació actual no preveu com eliminar els efectes nocius que puga tindre, i també dins del desconeixement dels efectes posteriors que puguen tindre també els OGM.
.
.
Per tant, en esta situació és que demanem la declaració de la Comunitat Valenciana com a lliure de sembra de transgènics.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Por el Grupo Socialista, tiene la palabra el señor Lozano.

El senyor Lozano i Pastor:

Bon dia a tots.

Bon dia, senyor president.
Gràcies.

El Grup Socialista se va a abstindre en aquesta proposició per entendre, senyor Pañella, que les conclusions tècniques en aquesta matèria encara no estan suficientment contrastades.

Per tant, en eixe punt tinc d'estar amb el que vosté dia, però creguem que una prohibició tan rotunda en estos moments podria perjudicar més que afavorir els llauradors i l'agricultura.

Mos abstenim també perquè en desembre de 2009 -a penes farà.
.
.
, a finals de 2009 i, per tant, calcule que se substancià ja en gener de 2010 o febrer-, a proposta del Grup Parlamentari d'Esquerra Republicana-Izquierda Unida-Iniciativa per Catalunya-Els Verds, es va
aprovar en les corts dels diputats una resolució, amb l'esmena del Grup Socialista, que resolia un problema, com vosté molt bé ha estat anomenant, que tenien els llauradors ecològics i els llauradors, por dir-ho d'alguna forma, tradicionals, front a una contaminació dels cultius transgènics i que garanteix, mentres aclarisquen les repercussions d'estos, els possibles danys ocasionats per estos cultius.

Vull llegir-los a les seues senyories esta resolució, que diu: «El Congreso de los Diputados reconoce las dificultades existentes en la
actualidad para la coexistencia de cultivos transgénicos y no transgénicos, e insta al gobierno español a realizar las modificaciones normativas oportunas para sancionar las
contaminaciones genéticas de los cultivos ecológicos y convencionales por parte de los cultivos transgénicos.
Asimismo, se deberá establecer un sistema de compensación por todos los daños causados a los agricultores y productores ecológicos.

»Y segundo, aumentar el control y el seguimientos de los organismos modificados
genéticamente, OMG, promoviendo la detección e investigación de los casos de contaminación, cultivos ilegales, comerciales o experimentales, irregularidades
administrativas o efectos negativos de los transgénicos.
»

Per açò, per esta resolució, que garantix i obliga el govern a preservar els cultius que podrien tindre
dificultats comparats amb els transgènics o que conviuen amb els transgènics, són per estes raons per les quals creguem que raonablement i, sobretot,
coherentment mosatros ens abstindrem.

Res més i moltes gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Lozano.

Por parte del Grupo Popular, tiene la palabra el señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Evidentment, estem davant un debat en què hi han pros i contres, en el qual és fàcil aportar multitud d'argumentacions tant a favor com en contra.
Un debat que, no en cap dubte tampoc,
a totes ses senyories els produïx una certa inquietud, com li la produïx al diputat que els parla i, conseqüentment, als diferents grups parlamentaris.

Dit açò, i vista també quina és la posició que ha adoptat el Grup Parlamentari Socialista, que és una abstenció, a mosatros, com a grup parlamentari, mos cap la responsabilitat de prendre la
decisió que entenem que és més conforme amb la realitat que ens trobem, amb tota la problemàtica que gira al voltant dels transgènics.

En eixe sentit, jo voldria dir, en primer lloc, que són molts els arguments que hi han en contra.
També és cert que hi han molts arguments a favor.
En la mateixa intervenció del senyor Pañella ha fet referència a -no sé si ha sigut voluntàriament o un lapsus- les conseqüències molt positives que tindria per a la humanitat la utilització (veus) dels transgènics.
I vull fer insistència en eixa afirmació, perquè en certa mesura és un poc contradictòria amb la posició que al final planteja la proposta de resolució del Grup Compromís.

Però, en tot cas, des del respecte més absolut a la seua posició i a la posició del Grup Socialista, i també des de la coherència d'un grup que, com el meu, té responsabilitats de govern i que hem de fer conjugar eixa realitat que té tantes possibilitats positives de futur per a la nostra comunitat i per a la
humanitat en el seu conjunt, jo sí que volia argumentar un poc algunes raons que crec que deuen valorar-se.

Evidentment, pel que respecta a la Unió Europea, a la vista d'eixa controvèrsia que s'ha generat per la utilització dels organismes modificats genèticament, s'ha ficat, com vostés sabran -jo no vaig a insistir massa en eixa qüestió-, un panell científic dins de l'Autoritat Europea de Seguretat Alimentària dedicat específicament a analitzar totes les sol·licituds presentades per diverses companyies per autoritzar o bé la sembra o la comercialització d'OGM en el conjunt de la Unió Europea.
Eixe panell científic està integrat per un conjunt de científics independents.
L'Autoritat Europea de Seguretat Alimentària, l'EFSA, proporciona assessorament científic independentment sobre totes les qüestions que afecten directa o indirectament a la seguretat alimentària, inclosa la salut i benestar dels animals i la protecció fitosanitària.
I, al mateix temps, assessora sobre temes de nutrició humana en relació amb la legislació comunitària.
L'autoritat proporciona al públic una comunicació objectiva i transparent dels àmbits compresos dins del seu.
.
.
o de la seua competència.

En eixe sentit, n'hi han diferents reglaments que s'han fet públics des de la comunitat europea, des de la Unió Europea, que fan referència al control d'esta qüestió que és tan important.

Evidentment, n'hi han moltes argumentacions que es poden adduir en defensa dels transgènics.
Per exemple, estimem que són necessaris estos organismes per a augmentar una producció d'aliments que deuria fer possible la satisfacció de les necessitats de la població en tot el món.
Això seria una possibilitat, evidentment, en què n'hi han molts aspectes positius que són també la via per a evitar la fam en el món, en conseqüència, especialment amb l'augment de població que està previst en els pròxims anys.
N'hi ha ahí una possibilitat que ningú pot desdenyar.
Que han mostrat una innocuïtat mediambiental i alimentària, en gran part, que la transgènesi és bàsica, i això és important també considerar-ho, per a avançar en el coneixement i resoldre els problemes plantejats en diferents àmbits en els quals s'aplica.
Per exemple, parlem de la importància, de la transcendència que té la biotecnologia en tot el que és el desenrotllament d'estos aspectes de futur.
Evidentment, també n'hi han qüestions en contra.
Alguns adduïxen l'impacte ambiental que poden tindre en la resolució que el senyor portaveu del Grup Socialista ha portat, que es va aprovar en el
Congrés.
Efectivament, es prenen mesures sancionadores per als que puguen contribuir a
produir efectes de tipus mediambiental, però tampoc és que això solucione el problema perquè tampoc es va a l'arrel d'eixe problema.
Que tenen, en alguns sentits, i caldrà admetre-ho, poden haver-hi efectes desconeguts per a una salut dels consumidors
-alguns argumenten esta qüestió- o que poden incrementar les al·lèrgies, les hipersensibilitats, el problema de les companyies.
.
.
Tot això són arguments que es fiquen damunt la taula en contra dels transgènics.

Ara bé, en conclusió, senyories, per part de la Unió Europea existixen, al nostre juí, suficients garanties científiques i polítiques perquè tan sols puguen eixir al mercat aquelles llavors que no vagen a provocar
problemes ambientals o de salut o de seguretat.
Mosatros entenem que des de la
Unió Europea eixe control s'exercita en els termes que acabe de manifestar.

En definitiva, que algunes comunitats autònomes, com diu la proposició no de llei, com puga ser el País Basc o Astúries o Canàries, i municipis en particular s'hagen declarat lliures de OGM, d'acord amb la nostra informació això no manifesta més que una cosa, que altres territoris majoritaris, més nombrosos tant a nivell municipal com autonòmic, no ho han fet.

En segon lloc, que els organismes d'investigació en què hem consultat, manifesten que n'hi han línies d'investigació importants i de futur basades en la utilització de la transgènesi i que no sols afecten l'agricultura, com pareix ser que ací es desprenia del debat que s'han mantingut, sinó que també tenen les seues implicacions en la (so d'un mòbil) mateixa medicina i en la indústria.

En conseqüència, eixe és un aspecte que cal.
.
.
, de futur, que caldrà valorar i tindre en compte.
En concret, en agricultura s'entén que la modificació genètica de plantes és una ferramenta necessària per a la generació de noves varietats que resoldran problemes de cultius.
En producció i sanitat animal, les tècniques de modificació genètica també aporten informació bàsica per a l'abast tecnològic en millora, en reproducció i en control de malalties.

En la Comunitat Valenciana s'ha desenrotllat un programa de treball basat en el funcionament del Comité de Control d'Organismes Modificats Genèticament creat pel Decret 69/2006.
Este comité, en l'àmbit autonòmic, regula de manera satisfactòria els programes d'utilització confinada d'OGM i sempre amb fins d'investigació.
L'autorització de cultius es realitza d'acord amb la nostra legislació i es fa per part de l'administració general de l'estat.

Per altra banda, per a la comercialització d'estos organismes genèticament modificats és preceptiu generar, garantir una seguretat que deu ser avaluada en distints àmbits, tant nacionals com europeus.
En destacaré concretament dos: la Comissió Nacional de Bioseguretat, pel que fa a Espanya, i l'European Foot Safety agency, l'EFSA, que coneguem tots, a nivell de la Unió Europea.

Per tant, els controls d'estos organismes, al nostre juí, garantiran que els productes alliberats superen les exigències i requisits que el nostre país i també la Unió Europea imposa a estos productes.

Les autoritzacions de comercialització d'estos organismes genèticament modificats inclouen l'obligació d'etiquetat d'acord amb el reglament 1.
830/03 en tota la Unió Europea.
Establir sistemes diferents d'etiquetat significa trencar també amb eixa unitat de mercat a la qual mosatros estem supeditats.

En conclusió, en l'actualitat n'hi han organismes de la Unió Europea, l'EFSA, i de l'administració central, la Comissió Nacional de Bioseguretat, que vetlen perquè el potencial ús de productes modificats quan s'autoritze tinga totes les garanties possibles.
En els dos casos es prenen les
decisions amb tota la informació científica disponible, rebutjant o admetent productes.
A més, quan s'autoritzen productes existix una obligació d'etiquetar d'acord amb una norma europea específica.

En conseqüència, mosatros, per eixa responsabilitat, anem a rebutjar la proposició no de llei.
Anem a votar que no a eixa proposició conscients, preocupats i interessats també en este debat, que és molt més complicat que eixa mera plasmació en dos punts d'una prohibició genèrica com fa la proposició no de llei.

No res més.
Moltes gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Giner.

Señor Pañella, tiene usted la palabra.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

No m'estranya que des del seu punt de vista, el fet d'intentar fer una anàlisi a on apareguen les parts positives, per una part, i per l'altra, les negatives, això li parega un lapsus, perquè (remors) .
.
.
no, no, jo.
.
.
, no ha sigut un lapsus.
És precisament, és el sistema de procediment que jo intente portar i que el meu grup intenta
portar a les Corts.
Vull dir, analitzar i davant de la situació, de l'anàlisi, mirant allò que és positiu i mirant allò que és negatiu, presentar una proposta.

Per tant, no és un lapsus, senyor Giner.
És la realitat.
És veritat que de tota investigació podem desprendre.
.
.
, al final pot tindre uns resultats magnífics i és veritat.
També és veritat que la falta d'anàlisi de conseqüències ens porta també a fer errors que se paguen cars.
He de recordar el fenomen de la malaltia de
les vaques boges i tot el que va comportar.
Ningú plantejava problemes i al cap d'anys vam vore l'enorme problema que això ha constituït.

Això vol dir que s'ha de dir que no a que se continue investigant?
No, no és la meua postura.
Però sí que és veritat que pense que la situació d'inseguretat a què ens sotmet quan.
.
.
Fixem-nos amb el que hem dit: la deducció primera de tot el que hem dit ací és que ha anat per endavant el que és la producció de la regulació.
Això, crec que estem tots d'acord, perquè avui estem dient que si en el Congrés dels Diputats s'està intentant fer normativa.
.
.
Primer ha vingut la instauració de la producció, ja no la importació sinó la instauració de la producció dels OMG i després està venint la regulació, cosa que.
.
.
(Remors)

Jo, el que intente dir.
.
.
Ací hi ha un criteri i al final una decisió final.
Estarem d'acord, pense en l'anàlisi, com tantes vegades passa, que hi ha una part positiva i que els estudis
del que és la modificació genètica és una fórmula com qualsevol altra o d'avui, innovadora, i que pot tindre a la llarga conseqüències molt positives, i ho he dit i ho reitere, per a la humanitat.
També que els perills de la instauració sense els controls necessaris en este moment i sense tindre les anàlisis necessàries de conseqüència són massa grans.
I, per tant, la meua posició ve marcada: podem o no podem fer el que diem?
Jo ho considere convenient.
Si
vosté no ho consideren convenients està en el seu dret però això ja és el posicionament polític precisament com a grup.
I el posicionament polític del meu grup és que estiga per davant la precaució, la prevenció, a l'aplicació comercial d'estos productes.
Se pot?
Se pot.
Estava mirant, inclús.
.
.
, perquè estem parlant de comerç internacional.
.
.
Doncs, sí, perquè la regulació dels transgènics en la Unió Europea intenta protegir la salut dels consumidors i el medi ambient i, per
tant, ha de sotmetre'ls als principis i criteris d'actuació dels acords sobre MSF i OTC.
El primer versa sobre les mesures que van
destinades a protegir la salut de les persones, animals i plantes.
El primer és de la salut.
Els de l'OTC respecte al que és la protecció del medi ambient i la protecció dels consumidors contra el frau.

Bé, doncs, els acords, els països membres de l'OMC, l'Organització Mundial del Comerç, no estan obligats a seguir els estàndards internacionals sempre que siga per a protegir la salut i si es basa en
una valoració de riscos reals.
Quan no existix evidència científica suficient per a jutjar la seguretat d'un producte en un procés, l'acord permet a un país adoptar mesures de precaució.

Per tant, he dit, causes, anàlisi de la situació, estem d'acord.
La meua pregunta per a pronunciar-me és si podem o no podem.
I sí que podem.
Inclús en el que són les normes de comerç internacional ens permeten avui agarrar i prendre mesures de protecció davant d'esta situació.
I el que espere que ningú diga és que no existixen, perquè hi han danys que avui se consideren provats, hi han danys que se consideren
provats com, per exemple, en la comunitat científica es pensa ja
(inintel·ligible) .
.
.
, dins d'una valoració que de moment no es pot dir que són perjudicials per a la salut, i dic això de «de moment» perquè la validesa d'un estudi científic està condicionada, per a tindre la característica de científic, a una quantitat d'anys determinada i, per tant, moltes vegades ens diuen que no hi han estudis
científics.
.
.
No, no, no n'hi han estudis científics perquè la quantitat d'anys que s'estan fent no els permet tindre eixa categoria d'un estudi científic en estos moments de seguiment de l'evolució de temes.

Per tant, ahí diu.
.
.
, però els mateixos científics diuen, tenen la por que promoguen reaccions al·lèrgiques, que augmente la resistència als antibiòtics i augmente l'efecte negatiu de substàncies químiques en teixits vius, sense oblidar els problemes generats pels marcadors de
resistència als antibiòtics.
Temors per a l'efecte sobre el medi ambient, són majors, des del desenvolupament d'herbes resistents als herbicides, a la reducció de la biodiversitat.

El senyor vicepresident:

Señoría, vaya acabando.

El senyor Pañella Alcàcer:

Per tant, no tenim una prohibició però sí que tenim arguments i també marc legal per a oposar-mos a ells.
Per tant, mantenim la nostra posició davant d'eixe criteri de precaució que pense que és evident i les qüestions que han passat en el passat, que han succeït en el passat, ens donen la raó a implantar eixa precaució per damunt de tota la resta.

El senyor vicepresident:

Sí, gracias, señor Pañella.

Para réplica, tiene la palabra el señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Si vosté provoca, com es desprén de la proposta que fa en la seua proposició no de llei, una prohibició generalitzada, perquè al final el que vosté està provocant és això, està diguent-li a.
.
.
, en el primer punt de la proposta de resolució, que ací en la comunitat es prenga eixa decisió, declarar lliure tot el territori de transgènics, i ho fa exactament igual a nivell nacional amb eixa prohibició generalitzada; de facto, el que vosté està és afectant la pròpia investigació, està trencant la línia d'investigació.
.
.
Per a què vol vosté investigar, si ho prohibix d'eixida?
I, per tant, està ficant entrebancs al procés de desenrotllament d'una investigació que té molts aspectes positius i que pot tindre uns perills, que això ningú els ha negat.
El que cal prendre són totes les garanties respecte a eixos perills.
Però eixa investigació pot tindre efectes, com hem assenyalat, reiteradament, tant vosté com jo, molts efectes positius de cara al futur de la humanitat.

El dilema és eixe precisament: conseqüències positives enfront de conseqüències negatives.
La posició del meu grup és distinta a la del de vosté, perquè vosté diu, davant del dilema conseqüències positives o conseqüències negatives.
.
.
, doncs, prohibix, i ja no n'hi han ni conseqüències positives ni negatives.
I mosatros el que creguem és que el que cal és buscar les conseqüències positives, incentivant la investigació i buscant totes, absolutament totes les garanties possibles que ens puguen
donar els mecanismes que, tant a nivell europeu, com a nivell estatal, n'hi han des del punt de vista científic.
Li torne a reiterar la labor que fa en eixe sentit l'EFSA o la Comissió Nacional de Bioseguretat, que són crec que garantia suficient perquè es puguen controlar adequadament estes qüestions.

Però, des d'eixa prohibició radical i absoluta que suposaria aprovar la proposició que presenta el seu grup amb caràcter general, doncs, evidentment, el que farien vostés amb eixa prohibició.
.
.
, estan en contra, per exemple, de la utilització de transgènics en l'agricultura d'una manera evident, no?
I, tanmateix, això suposa al nostre criteri el no voler aprofundir en la realitat de l'agricultura actual.
És que no mos hem d'enganyar -i no vaig a ser més explícit-, però vosté sap, com saben totes ses senyories, que negar això, és negar l'aprofundiment en l'agricultura actual, en mecanismes de millora d'eixa agricultura.

Tota millora genètica clàssica, tot el que clàssicament es fea, tant a nivell de plantes com d'animals, s'ha basat en seleccionar els millors o els més adaptats a un determinat entorn ecològic per a reproduir-los entre ells.
Això és el que es fea en la ramaderia, com en les plantes, això és el que s'ha fet tradicional.
.
.
En moltes ocasions, eixa superioritat s'ha degut a mutacions, és dir, a canvis en la configuració genètica dels individus; per descomptat, la seua elecció reduïx la biodiversitat i incorpora en l'ecosistema el que es diu els metabòlits, que poden resultar tòxics.

El procés de transgènesi no fa sinó dirigir eixa adaptació genètica i accelerar-la.
Tots som conscients de la importància que pot tindre això en la investigació dels aspectes vinculats a l'agricultura.
Jo crec que d'una posició tan extrema de prohibir-ho tot a una posició en la qual es fiquen tots els mecanismes que garantisquen que no es produïsquen danys ni per a la salut dels animals ni de les persones -i estan les institucions per a ficar eixos mecanismes-, crec que possibilitem i es pot deixar oberta una línia d'investigació, que sense dubte necessitem i necessita el món, insistisc, amb totes les garanties, absolutament, amb totes les garanties.

Gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Giner.

Pasamos a la votación de este punto.
¿Votos a favor?
1.
¿Votos en contra?
8.
¿Abstenciones?
5.
Por lo tanto, decae.

Señor presidente, si quiere sentarse para acabar la comisión.

(Ocupa la presidència el president de la comissió, senyor Josep Maria Pañella Alcàcer)

Informe del president de la comissió sobre el compliment de la Resolució 288/VII, aprovada per la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca el 9 de març de 2010

El senyor president:

Seguim la comissió amb el punt 4, que és: informe del president de la comissió sobre el compliment de la Resolució 288/VII, aprovada per la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca el 9 de març de 2010.
Totes les seues senyories el tenen a disposició i, per tant, crec que és obvi i innecessària la seua lectura.

Informe del president de la comissió sobre el compliment de la Resolució 290/VII, aprovada per la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca el 9 de març de 2010

El senyor president:

Punt número 5: informe del president de la comissió sobre el compliment de la Resolució 290/VII, aprovada per la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca en la reunió del 9 de març de 2010, registre 58.
562.
Disposen, també, vostés d'esta.

Bé, arribat a este punt, i no havent-hi res més que tractar, alcem la sessió.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 18 minuts)