Untitled Web Page



**Comissió d'Obres Públiques i Transports realitzada el dia 22 de març de 2006.
Comença la reunió a les 10 hores i 45 minuts.
Presideix l'Il·lustre Diputat Senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 12/II.**

 

***Compareixença del conseller de Territori i Habitatge, senyor Rafael Blasco Castany, per a informar sobre els projectes normatius de la seua conselleria relacionats amb la implantació de nous camps de golf, sol·licitada pel GP Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 17.
858).***

**El senyor president:**

Senyories, anem a continuar la Comissió d'Obres Públiques i Transports.
I donem la benvinguda al senyor conseller de Territori i Habitatge.

En primer lloc, manifestar que ha arribat un escrit a esta mesa pel qual el Grup d'Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa retira el punt número 2 de l'ordre del dia.

Per tant, començarem amb el punt número 3, que és la compareixença del conseller de Territori i Habitatge per a informar sobre els projectes normatius de la seua conselleria relacionats amb la implantació dels nous camps de golf, sol·licitada pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa.

Té la paraula el senyor conseller de Territori i Habitatge.

 

**El senyor conseller de Territori i Habitatge:**

Bon dia.
Moltes gràcies.

Senyories.

El golf és l'esport que més ha crescut en els últims deu anys.
Tant a Espanya com a la Comunitat Valenciana el ritme de l'increment anual dels jugadors federats supera el 10%, una xifra semblant a l'augment dels visitants estrangers per este motiu.
Actualment el golf és l'esport amb un nombre més gran de federats, després de la caça, el futbol i el bàsquet.
A la Comunitat Valenciana hi ha més de 17.
000 llicències per a jugar al golf, i només la província d'Alacant rep més de 600.
000 turistes a l'any per a practicar este esport.

Però, a més, el potencial de creixement d'este esport és enorme.
Mentre que a la Comunitat Valenciana la taxa de penetració del golf, percentatge de població que juga, és a penes del 0,4%, a Espanya és del 0,6%, a Europa és del 0,9% i als Estats Units és del 10%.
És a dir, considerant les excepcionals condicions climàtiques del nostre territori, és raonable preveure que en els pròxims deu anys esta xifra se situarà entorn a l'1%, la qual cosa comportaria més de 50.
000 practicants, és a dir, es multiplicaria l'actual xifra per 3, als quals se'ls podria afegir quasi un milió i mig de visitants per este motiu, si s'aconseguix dotar la nostra comunitat de l'oferta adequada en qualitat i en quantitat.

Este retard relatiu de la Comunitat Valenciana pot explicar-se en la carència d'instal·lacions de camps de golf, ja que disposem de 22 camps de golf, contra els 42 de Catalunya, 80 d'Andalusia i 21 de Balears, els nostres competidors més directes en la captació d'este important segment turístic.

En l'actualitat hi ha una creixent demanda d'este tipus d'instal·lacions a la nostra comunitat, sense una regulació normativa sectorial que ho regule i que ha creat una falsa imatge de *boom* urbanístic relacionat amb el golf.

En este marc descrit, la implantació dels camps de golf per la seua elevada demanda i pels seus impactes sobre el territori requerix una regulació específica que permeta fer compatible la pràctica d'este esport amb la consecució dels objectius del desenvolupament sostenible, adoptant, com no podia ser d'una altra manera, els *(inoïble)* i criteris del nou àmbit legal de la Comunitat Valenciana en matèria d'urbanisme i territori, plasmats principalment en la Llei urbanística valenciana i en la Llei d'ordenació del territori i protecció del paisatge.

En estos moments, a Espanya la major part de les comunitats autònomes no tenen un norma amb rang de llei per a regular els camps de golf, i remeten per a la seua implantació a les legislacions urbanístiques respectives.
Únicament Balears, amb una llei d'escàs contingut ambiental, i Navarra, amb un decret que regula algunes condicions d'estos camps, han legislat específicament sobre esta matèria.

Per tant, constituïx una oportunitat que la Generalitat Valenciana ha de canalitzar i afrontar el repte de regular el marc jurídic de la implantació territorial dels camps de golf, a fi que estes instal·lacions contribuïsquen al dinamisme del nostre territori sota el principi de la racional utilització dels recursos naturals.

Tenint en compte les repercussions positives que la pràctica del golf implica en allò social, ambiental i econòmic de la nostra comunitat, la Conselleria de Territori i Habitatge ha elaborat un avantprojecte de llei reguladora de camps de golf que incorpora els suggeriments emesos pel Consell Econòmic i Social i pel Capma, com també les al·legacions efectuades per les distintes entitats i organismes consultats.
En este sentit es pot afirmar que l'esmentat avantprojecte de llei és pioner a tota Espanya pel que fa al contingut, abast i exhaustivitat.

L'objecte de l'avantprojecte de llei és l'establiment de les condicions per a la implantació territorial de les instal·lacions dedicades a la pràctica de l'esport de golf, com també de les instal·lacions i construccions complementàries i compatibles que es preveuen en la llei, amb la finalitat de garantir que s'ubiquen en les zones de més capacitat per acollir-les, que el seu impacte siga assumible i que contribuïsquen a la recuperació i conservació dels valors naturals i paisatgístics de l'entorn on s'ubiquen.

Per tot això, senyories, podem afirmar que el golf és una activitat esportiva que genera una gran activitat econòmica, i que, amb un creixement ordenat, no ha de tenir obstacles per a un desenrotllament sostenible.

Estos són els principis que inspiren l'avantprojecte que estem desenrotllant i que pròximament el govern de la Generalitat Valenciana remetrà a estes Corts.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor conseller.

Pel grup sol·licitant de la compareixença, té la paraula el senyor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Molt bon dia.

Senyor conseller, fa uns dos anys que vosté està anunciant la imminent aparició d'una llei reguladora de nous camps de golf.
De fet, durant tot este període de temps s'ha filtrat un bon nombre d'avantprojectes de llei o esborranys d'aquestos.

I alhora, durant tots estos mesos, s'han donat a conéixer una gran quantitat de projectes de nous camps de golf repartits per tota la geografia valenciana, podent-se comptabilitzar, a partir d'informacions periodístiques de tot tipus, vora un centenar de projectes de nous camps de golf.

D'entrada, el primer que nosaltres li suggerim, senyor conseller, és que declare una moratòria immediata en la tramitació de qualsevol projecte de camp de golf.
Esta mesura és absolutament lògica i necessària, i vosté hauria de veure-la aixina de positiva i l'hauria d'haver decretat ja fa mesos, des del primer moment que vosté va anunciar la presentació d'una norma reguladora de camps de golf.
No s'entén com és que no ho ha fet, com és que no ha dictat la paralització de qualsevol nou projecte mentre apareix la llei.

Encara que la moratòria ara ja arribaria tard, dicte-la quan abans, senyor Blasco, per pura coherència.
Els motius són evidents.
L'anunci de la presentació imminent d'una norma reguladora per a qualsevol activitat hauria d'estar sempre aparellada a la paralització de qualsevol nou projecte que puga ser afectat per esta regulació.
Per estos motius, el primer de pura lògica, perquè la nova regulació puga tindre el màxim abast i efectivitat, del contrari hi ha el risc que quan aparega la norma, si va retardant-se molt des de l'anunci, com és el cas, s'hagen tramitat ja molts projectes, que per suposat escapen a la regulació, i per tant rebaixen molt l'efectivitat i l'interés de la nova norma.

L'altre motiu, a més de l'efectivitat, seria també evitar la picaresca, diguem, en la presentació anticipada de nous projectes, precisament amb la finalitat d'escapar a la regulació que s'anuncia, i que si no va acompanyada d'esta moratòria, doncs fa un efecte de crida, de tocar la campana i dir «presenteu quan abans els projectes, abans que vinga el llop d'una regulació més estricta», sense saber si després el llop mossega o no mossega, però s'anuncia.

Malauradament ha passat este efecte crida en diferents lleis territorials i urbanístiques presentades per vosté, senyor Blasco.
Cada anunci d'una nova llei d'este tipus ha fet aparéixer un grapat de projectes a mansalva, elaborats a corre-cuita, tramitats amb grans presses per a escapar de les possibles dificultats que poguera portar la nova llei.

Açò és el que no hauria de passar en la futura llei del golf.
Per això li demane, insistisc, que quan abans decrete esta paralització de projectes que hauria d'haver decretat en el mateix moment que vosté va iniciar la imminent aparició d'una norma reguladora, sinó finalment no s'entén què és pretén amb la llei.
Què és vol?
Que no aprofite per a res?
Que només la complisquen dos o tres projectes que vagen a servir de justificació a canvi de dotzenes i dotzenes d'altres que s'hauran presentat durant este període i que escaparan totalment a la regulació?
Sense moratòria, dubtem totalment de la intenció d'esta regulació.
Tot fa pensar, si no existix esta paralització prèvia, que estem davant un efecte merament publicitari.
Pitjor encara, un efecte més pervers, que uns poquets projectes regulats, molt poquets, servisquen per a justificar una majoria, la gran quantitat de projectes sense regulació.

Després, un altre aspecte que ens interessa destacar i que ens crida l'atenció, són les contínues apel·lacions al suposat enorme interés social d'este esport.
Si u llig declaracions fetes pel senyor conseller, inclús les que acaba de fer ara mateix i les introduccions als esborranys d'esta llei, es podria pensar que estem parlant d'un deport de masses, practicat per una enorme quantitat de valencians.
De fet, en l'avantprojecte es diu literalment que és un dels esports més practicats pels valencians i els nostres visitants.
Un dels més practicats?
Açò resulta molt sorprenent, eh!
Sembla que aquells que no juguen al golf siguen una espècie d'extraterrestres.
Supose, senyor Blasco, que vosté té informes o estadístiques per a fonamentar la seua sorprenent declaració.
Li demane que ens aporte les dades que fonamenten esta afirmació.

En preguntes per escrit ­que li presentaré immediatament­ li demanaré que adjunte també les fonts d'informació contrastables i els estudis o informes fiables on apareixen les dades que vosté empra sobre la pràctica del golf.

I té vosté dades comparatives amb altres esports?
Per exemple en comparació amb la natació, el senderisme, el ciclisme.
Per exemple, seria interessant saber les dades en comparació al senderisme.
Esta és una pràctica esportiva que també pot anar lligada al turisme, com vosté lliga contínuament l'esport al turisme.
I té l'avantatge esta de no tindre l'impactes ambientals o molt menors que els del golf, ni requerir de grans infraestructures.
I alhora el senderisme pot generar activitat econòmica, llocs de treball en relació a l'allotjament, hoteleria, senyalització i conservació de sendes, guies, informadors, etcètera.

També podria ser raonable potenciar més l'ús de la bicicleta, una activitat saludable i poc contaminant.
Potser la bicicleta s'use poc encara degut a les dificultats que troben els usuaris a les ciutats i principals vies de circulació.
Té vosté dades comparatives entre diferents esports?
O només en relació al golf?

Altres afirmacions que es presenten en els documents oficials, baix la responsabilitat seua, pareixen ser resultat d'una al·lucinació.
Per exemple este, es diu «el golf contribuïx a la vertebració del territori, a la dinamització de l'economia».
No estarà vosté confonent l'esport amb una altra cosa diferent?
Potser confonga vosté el golf amb les urbanitzacions associades.
Tots els projectes anunciats els darrers mesos, crec que sense cap excepció, van units a projectes urbanístics de centenars o milers de vivendes associades.
Potser vosté està confonent les pilotetes del golf amb els *pelotazos* de les urbanitzacions associades.

El darrer avantprojecte de llei de golf que hem llegit desvincula els camps de golf de les urbanitzacions.
Però vosté sabrà perfectament que un camp de golf per ell mateix té molt poques expectatives de rendibilitat, cosa que de retruc desmunta moltes de les afirmacions laudatòries que vosté fa.

En congressos i publicacions especialitzades es diu amb tota claredat que els camps de golf en general només són rendibles si van acompanyats d'unes 3.
000 o 4.
000 vivendes.
Açò s'ha dit en jornades que vosté va presidir, com estes Jornades científiques per a un golf sostenible, que vam tindre l'ocasió d'escoltar.
Allí es diu que realment, perquè siga rendible este negoci, ha d'estar associat a estes construccions.
Aleshores, on està la trampa de la nova llei?
És que de sobte ha canviat la situació?
És que els projectes de golf, que ara no van a anar units a urbanitzacions per a dissimular?
O és que la urbanització se presentarà al costat del camp de golf, però en un document separat?
On està el misteri?
On està la trampa, senyor Blasco?

També hi ha un important problema en relació al consum d'aigua.
També en publicacions especialitzades es diu que si es pretén que el golf empre aigua depurada caldrà una urbanització de dimensions de les que acabe de dir abans, d'una certa entitat, per a portar l'aigua bruta suficient perquè després de depurada puga emprar-se per a regar el camp de golf.

Aleshores no sabem si que és que el camp de golf s'ha de posar juntament amb urbanitzacions que ja estiguen consolidades per aprofitar la seua aigua bruta, o si ha de fer la urbanització al costat del camp de golf en un document annex.
Què ha de ser abans, l'ou o la gallina?
Però està clar que si ha d'utilitzar-se aigua depurada i esta va vinculada a una urbanització, no acaba d'entendre's com ara vosté desvincula les dos coses.

O tal volta és que el camp de golf s'ha d'instal·lar en terrenys agrícoles de regadiu.
Açò també podria ser.
Se suprimix la demanda agrícola i l'aigua de reg que de sobte sobra ara es pot utilitzar per al golf.
Esta pareix ser la intenció del darrer avantprojecte de llei, que ho exposa clarament i preveu esta situació.

El que no s'acaba d'entendre és per què el PP ni el mateix conseller Blasco demanava fa mesos aigua de l'Ebre i del Xúquer per l'agricultura valenciana, quan el que es pretén descaradament és anar eliminant cultius agrícoles i substituir-los per camps de golf.
Ara es compren la idea.
El PP pretenia portar aigua per a teòrics usos agrícoles, a preus subvencionats per l'administració, perquè se suposava que anava a cobrir demandes bàsiques d'un sector primari, i una vegada està la canonada, s'arranquen els tarongers i les verdures, es planta la gespa i els llauradors es posen a jugar al golf.
L'agricultura només era la coartada.
Això està ben clar.

I finalment, vosté pretén ara que el golf millora el paisatge i el medi ambient.
Home!
A quin paisatge i a quin medi ambient es referix?
Açò podrà ser cert en algun cas concret, especialment en antigues zones industrials, en àrees periurbanes degradades, però només en eixos casos.
Pensa vosté realment limitar el golf exclusivament a estos casos de paisatges degradats?
En eixe cas, siga ben explícit.
Perquè pensar que necessàriament un camp de golf millora un paisatge agrícola tradicional o un paisatge forestal de muntanya significa desconéixer molt de la natura i menysprear molt el paisatge natural i rural.

I esta pretensió que vosté fa de colar els camps de golf en sòl no urbanitzable és intolerable.
No té prou vosté en permetre la reclassificació massiva de sòl no urbanitzable en urbanitzable gràcies a les seues lleis colador, sinó que ara vol simplificar el procediment, com vosté acostuma a dir.
Cada volta que parla de destruir el medi ambient diu que està simplificant el procediment.

Ara, amb esta nova llei, no farà falta ni reclassificar, directament els camps de golf poden instal·lar-se, s'instal·laran, en sòl no urbanitzable.
En quina classe de sòl no urbanitzable?
Segons l'avantprojecte, en tota classe de sòl.
Bo, açò ens pareix summament preocupant.

Vosté pretén fer una altra jugada mestra, com va fer ja en la Llei del sòl no urbanitzable, que va eliminar l'anterior qualificació de sòl no urbanitzable que distingia entre sòl no urbanitzable agrícola, forestal, comú, d'especial protecció.
En la seua Llei del sòl no urbanitzable només quedava protegit i comú.
De manera que, tret d'excepcions, la major part del sòl agrícola i fins i tot del forestal, pot caure dintre de la categoria de sòl no urbanitzable comú.
Aixina resultarà més fàcil colar camps de golf, per exemple, i altres obres, en una categoria de sòl on haguera estat més violent fer-ho si portara la qualificació d'agrícola o de forestal.

Aleshores ens agradaria que ens justifique en quines condicions restrictives i clares pensa vosté acotar els camps de golf, perquè en qualsevol mena de sòl no urbanitzable pot ser un veritable.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Vaja concloent, senyor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

.
.
.
atemptat ecològic.

Moltes gràcies.

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Arnal.

Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Gràcies, president.

Aquí estem debatent ara un avantprojecte sobre la regulació dels camps de golf, que de fet ja no sé quina és la versió, si la tercera o la quarta; jo en tinc aquí ja tres de versions diferents.
El cert és que pareix ser la darrera, en tant en quant el Comité Econòmic i Social de la Comunitat Valenciana ja ha fet el dictamen respectiu.
Jo penso que hem avançat prou en aquest tema.
Almenys desapareix allò de les darreres versions relatiu a les referències a la substitució de tarongers per camps de golf, o l'aposta per setmanes verdes i el tema hídric.
Alguna cosa hem avançat.

De totes formes a mi em segueix preocupant diversos aspectes.
En primer lloc, me preocupa que puga acabar proclamant-se al final d'utilitat pública o interés social els camps de golf públics.
Ja dic que, d'acord amb això, doncs bo, es podria implantar un camp de golf sobre patrimoni municipal del sòl, i equiparant-se automàticament aquest tipus de projecte en vivendes, per exemple de protecció pública, o poder operar determinats mecanismes d'expropiació forçós.

Me preocupa també que en lloc d'aprofitar, jo pense, l'avantprojecte per a ordenar des d'un punt de vista ambiental aquest tipus d'instal·lacions, o sobretot també promocionar des d'un punt de vista social aquest esport; es puga dedicar al final de la correguda a concretar determinats règims urbanístics, que sense un model territorial previ, jo pense que pot ser contraproduent.

Jo aquí insisteixo, i ho he dit moltes vegades, que com a representant d'aquest grup, del Grup Parlamentari Socialista, nosaltres no ens oposem als camps de golf.
Evidentment tampoc ens oposem al golf com a esport, sinó el que ens oposem i sobretot ens preocupa, és que puguen utilitzar-se els projectes de camps de golf com a excusa per a requalificar terrenys i promoure tota una sèrie d'urbanitzacions, bé a través de declaracions d'interés públic o plans especials que després ha d'aprovar la Generalitat.

Però una última qüestió, i per a mi és el més important, ens preocupa la repercussió, jo diria que territorial, que suposen aquestes implantacions.
Jo pense, hem llegit l'avantprojecte, que resulta incomprensible que no es reculla la necessitat d'incloure un Pla d'acció territorial de caràcter sectorial.
Que, més o menys vinga, jo diria, a establir els criteris, les directrius i les orientacions territorials necessàries, perquè el sector ­en este cas del golf­ es puga desenvolupar de forma coherent al nostre territori.
I al cap i a la fi, tal com proclama la pròpia Llei d'ordenació del territori i protecció del paisatge que vàrem aprovar el juny de 2004.

De fet, jo pense que únicament així, amb aquest ­i pense que aquesta seria la reflexió més important, conseller­, que solament així, és a dir, aprovant un Pla d'acció territorial sectorial, podríem ordenar de forma coherent aquesta activitat en el territori valencià.
Ja que les limitacions, i entraríem en un altre tema que hem de veure en l'escassetat hídrica que patix la Comunitat Valenciana, pense que exigeix organitzar de forma coherent els diversos usos del sòl.

De fet, a mi m'agradaria que en aquest avantprojecte hauria d'imposar als promotors dels camps de golf, la necessitat d'obtenir un informe previ i vinculant de la disponibilitat de recursos hídrics, emés evidentment per la confederació hidrogràfica corresponent.
Jo sempre ho he dit, que tots sabem que regar un camp de golf equival al consum anual aproximadament d'una població de 2.
500 habitants, ja que aquestes instal·lacions necessiten una mitja al voltant de 0,25 hectòmetres cúbics per any.
Per tant, jo pense que s'ha d'optar no solament pel tema de l'aigua reciclada, sinó tancar molt bé el tema de la disponibilitat de recursos hídrics.

I acabe ja estos vint-i-set segons que em queden, dient que el passat mes de gener, efectivament, el Comité Econòmic i Social de la Comunitat Valenciana es va reunir, i concretament les organitzacions sindicals ­ho dic perquè s'ha oblidat de dir-ho el senyor conseller­, tant Comissions Obreres com UGT van presentar un vot particular conjunt al dictamen de l'avantprojecte de llei que avui estem aquí parlant, i que va elaborar aquest comité, ja que consideràvem que el susdit avantprojecte tenia unes carències concretes, i sobretot estructurals en el tema dels instruments de planificació per ordenar aquesta activitat dins del territori de la Comunitat Valenciana.

Esta és la meua principal preocupació, i m'agradaria que ens pogués contestar, i sobretot que la tingués en compte abans que aquest avantprojecte entre aquí en les Corts per a debatre.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Sanmartín.

Sí.
Per a fixar la seua posició, té la paraula pel Grup Parlamentari Popular el senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Gràcies, senyor president.

Gràcies, senyor conseller, per la seua compareixença i per l'explicació que està donant en esta comissió a petició del Grup Parlamentari de Esquerra Unida: l'Entesa.

Coincidim en la seua senyoria, com no pot ser d'altra forma, ja que parla de realitats, parla de fets tangibles, que l'esport del golf és una activitat esportiva, valga la redundància, però a la volta genera un desenrotllament econòmic i social en la nostra comunitat.
L'esport del golf, a la província d'Alacant, vosté ho ha dit, fa que cada any arriben al voltant de 600.
000 turistes per buscar els camps de golf.

I és cert que qualsevol urbanització que s'estiga construint en estos moments a la província d'Alacant ­pense que en la resta de la comunitat igual­, els estrangers quan van a comprar, quan estan en la prospecció d'eixos edificis, el primer que pregunten és la distància que hi ha d'un camp de golf.
Per tant, se convertix en una activitat de desenrotllament econòmic i també social, també social perquè genera riquesa i genera llocs de treball.

I és curiós que la majoria dels ajuntaments de la nostra comunitat, la majoria de comunitats autònomes espanyoles, estan desitjant poder disposar en el seu territori d'eixos camps de golf que generen riquesa i que tinguen una oferta laboral estable i de qualitat.
I és curiós també el contemplar que tots els ajuntaments, siguen del signe polític que siguen a la nostra comunitat, en els seus planejaments urbanístics estan creant la figura del camp de golf.
Tots desitgen tindre-la.

Per tant, me pareix fenomenal que la conselleria potencie esta figura de l'esport, de la pràctica de l'esport en la Comunitat Valenciana.
I que a la volta, estiga preocupada, com ho demostra, pel control d'eixe tipus d'instal·lacions.
Com ho demostra, pel fet que està redactant un avantprojecte de llei, en què va a tractar-se de regular l'ús de l'aigua en eixes instal·lacions.
Que va a garantir, eixe projecte de llei, el respecte al medi ambient i al paisatge.
I que no s'utilitzarà l'aigua tan necessitada, que pot servir per a abastiment urbà o per a reg agrícola, perquè no s'autoritzarà eixes instal·lacions si no tenen recursos propis o no utilitzen aigua depurada d'una qualitat que no servisca per a regar l'arbrat.
I dic l'arbrat.

Per tant, crec que és una mesura conseqüent i coherent del govern de la Generalitat que està tan relacionada en l'ús de l'aigua.
Eixa política bandera des de 1995 de la Generalitat, que ha prestigiat una forma de reutilització de l'aigua, no solament dels agricultors valencians, sinó de les polítiques que la Generalitat està portant al front.
Que pense que eixa és la línia de l'avantprojecte de llei, eixa és la línia que la seua senyoria està portant al front de la Conselleria de Territori i Habitatge.

I estem convençuts que quan eixe projecte arribe ací, arribarà en la mà oberta al consens, al diàleg; conforme són tots els projectes de llei que venen d'este Consell, conforme són els projectes de llei que venen concretament de la seua conselleria, senyor conseller.
Jo no entenc alguns diputats, que al final haurem de conéixer-los pels 'diputats moratòria', perquè de qualsevol cosa demanen una moratòria.
Sempre estan demanant moratòries.
Tanta moratòria paralitzaria per complet el desenrotllament econòmic de la nostra comunitat.

Les moratòries, quan estan justificades, se concedixen, però no se demanen en una compareixença.
Hi ha instruments parlamentaris per aconseguir moratòries.
Però no mitjançant una compareixença, que l'única cosa que hi ha ahí és un canvi d'impressions entre el govern i el formulant de la compareixença.

Quant a si estem debatent, jo crec que no estem debaten l'avantprojecte.
L'avantprojecte el debatrem quan arribe el moment.
Estem canviant impressions, estem esbrinant quin és el criteri que té la conselleria al respecte dels camps de golf.
I hem de dir que coincidim plenament en els criteris que ha manifestat el senyor conseller.
Recolzem eixa política tan encertada, i estem convençuts que van a saber posar en la balança, en el contrapés, els interessos econòmics i socials de la Comunitat Valenciana i l'ús racional de l'aigua que tant ens preocupa.
Això és fonamental en eixe avantprojecte que està estudiant-se.

Per tant, estem tranquils, senyor conseller, i l'animem que l'abans possible arribe eixe avantprojecte aquí a estes Corts, i pot comptar en el recolzament del Grup Parlamentari Popular per portar-lo endavant.

Res més i moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Per a donar contestació als grups parlamentaris, té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Territori i Habitatge:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Vaig a intentar desenrotllar alguns dels criteris que he exposat en la primera intervenció, i al mateix temps contestar a algunes de les qüestions que s'han suscitat en les intervencions dels respectius membres dels grups parlamentaris.

Comence una vegada més, insistint en què actualment la Comunitat Valenciana té 22 camps de golf en funcionament, el que presenta una oferta deficitària en relació amb altres comunitats.
I per això, i com ja he indicat abans, constituïx una oportunitat que la conselleria afronte el repte de regular l'àmbit jurídic de la implantació territorial dels camps de golf, a fi que estes instal·lacions contribuïsquen al dinamisme del nostre territori, baix el principi de la racional utilització dels recursos naturals.
Oportunitat que es pot fer en termes estrictament sostenibles, tant des del punt de vista ambiental, econòmic i social, com des del punt de vista de la gestió i competitivitat dels nostres camps.

Este avantprojecte de llei que estem elaborant inferix en una regulació, no tant de l'activitat del golf, sinó en la seua implantació territorial.
Tot això tenint en compte els principis pilars sobre els quals s'inserix la pràctica esportiva, que és el social, l'ambiental, l'econòmic i la gestió i la competitivitat.

Vaig a desenrotllar açò, perquè d'alguna forma planteja també una resposta a alguns dels interrogants que s'han plantejat.
L'avantprojecte del que estem parlant pretén suscitar entre les distintes administracions la posada en marxa dels camps de golf públics en una primera oportunitat.

A tota Espanya, del total de camps de golf que existixen, 355 aproximadament, el 14%, és a dir, 36 camps són públics.
A la Comunitat Valenciana, dels 22 camps de golf que n'hi ha, només el camp de golf Costa de Azahar del Grau de Castelló és públic.
La qual cosa comporta un 4,35%, un percentatge com acabe de dir, molt inferior al de la resta d'Espanya.
Percentatge que este avantprojecte de llei vol incrementar, agilitzant mecanismes per a afavorir la implantació d'estos camps, i que la pràctica de l'esport del golf arribe a la major població, facilitant la cohesió social i millorant també la qualitat de vida.

El golf és un esport, que jo crec que val la pena insistir en este característiques, que s'adapta a qualsevol qualitat física i inclús a qualsevol edat.
I que va creixent en demandes d'oci i de salut de les societats més avançades.
Pel que fa a l'ocupació, en els pròxims deu anys més de 6.
500 llocs de treball permanents, a més dels 4.
000 directes que es necessiten durant la construcció d'estos camps, i uns altres induïts, serà el que es posarà en marxa en esta comunitat.

Des del punt de vista ambiental i paisatgístic, per la seua gran extensió i capacitat d'adaptació al medi, els camps de golf poden contribuir, i de fet ho fan, a la millora i preservació dels valors paisatgístics i ambientals del territori, produint uns efectes molt positius.
Vull dir que inclús en algunes altres comunitats n'hi ha fins camps de golf dins de parcs naturals.
És el cas d'Andalusia, dins de Doñana, és el cas de Navarra dins d'autèntics parcs naturals que estan protegits i tanmateix tenen instal·lacions de camps de golf.

Nosaltres el que busquem és que n'hi haja una qualificació del paisatge preservant la identitat del lloc, la preservació i l'augment de les masses forestals, la millora de la biodiversitat de la fauna i la flora, temperar les condicions microclimàtiques, la millora de la qualitat de l'aire, augmentar l'efecte embornal dels gasos d'efecte hivernacle, la millora de la infiltració de l'aigua en el subsòl, protegir front a riscos d'inundacions, incendis o erosió, a través dels mitjans fàcils, etcètera.
Tot això amb uns consums d'aigua de molt escassa rellevància; els camps previstos, a més dels ja construïts, a penes utilitzaran 20 hectòmetres cúbics, és a dir, el 0,05 del consum total de la Comunitat Valenciana en l'escenari que estem plantejant.
És a dir, si d'ací a 10 anys passaren a tindre de 22 camps de golf a 65 camps de golf, les necessitats dels recursos hídrics per a abastir estes instal·lacions representarien el 0,05% del consum total actual de la Comunitat Valenciana.

L'eix ambiental queda definit per una rigorosa normativa que obliga al promotor d'estes instal·lacions a justificar l'aptitud i la capacitat dels terrenys, la seua integració paisatgística i la disposició de recursos hídrics, prioritzant l'ús d'aigua depurada en terciari per al rec i establint un mínim de producció d'energia renovable.
L'avantprojecte de llei estableix també l'obligació d'implantació d'un sistema de gestió ambiental homologat que garastisca el continu respecte al medi, hauran de ser auditades les instal·lacions cada quatre anys i disposar, a més, de mesures per a la protecció de la flora i de la fauna autòctona.
A més, la promoció de camps de golf en qualsevol de les seues modalitats podrà implantar-se en qualsevol classe de sòl, sempre que així ho permeten les determinacions dels plans urbanístics territorials, sectorials o ambientals que siguen d'aplicació, i requerirà a més la declaració d'impacte ambiental favorable prèvia.

Des del punt de vista econòmic, el golf és una activitat que contribuïx a la vertebració del territori i a la creació de riquesa, a més de representar un segment específic dins del sector turístic.
Els ingressos que genera l'activitat de golf tenen un efecte d'arrossegament molt gran en el conjunt dels sectors econòmics, ja que de cada euro de despesa en golf es generen 2,2 euros addicionals.
En estos moments, els ingressos generats pel golf són d'uns 200 milions d'euros a l'any i pot arribar-se als 600 milions en els pròxims d'anys, que és el mateix que el 0,5 del producte interior brut, als quals cal afegir la inversió en la construcció de camps que pot comportar més de 250 milions d'euros.

Hauríem també de saber que la implantació racional dels camps de golf a la Comunitat Valenciana tindran un efecte positiu sobre el nostre model turístic creant nous llocs de treball, generant ingressos directes i indirectes derivats de la pràctica d'estos esports i la desestacionalització d'oferta turística gràcies a les condicions geogràfiques i climàtiques que els acompanya.
Apart del model turístic tradicional de sòl i platja, que continua predominant a la nostra comunitat, i altres models que permetran desestacionalitzar la nostra oferta turística, com són este tipus d'instal·lacions.

Pel que fa a la gestió, no s'entendria una implantació territorial sostenible de camps de golf sense una adequada gestió, gestió òptima dels recursos naturals, dels recursos hídrics disponibles amb sistemes de reciclatge d'aigua, de residus d'energies renovables, sistemes de gestió ambiental, tècniques d'explotació de la pràctica esportiva incorporant camps de golf amb majoristes de viatges internacionals.

I, finalment, pel que fa a la competitivitat en l'execució dels nous camps de golf és fonamental, si volem continuar sent destinataris preferents tant per als turistes estrangers com per als usuaris locals de les instal·lacions de camps de golf, incidint en la integració paisatgística, disseny i distribució dels nostres camps de golf, característiques de les instal·lacions, oferint també allotjament hoteler de qualitat, agrupacions d'uns quants camps de golf en un entorn pròxim, connexió amb infraestructures viàries, oferta turística complementària, etcètera.

Per tot això, resulta evident que els camps de golf poden comportar, ben regulats i ordenats, un element gens menyspreable en la diversitat del sector turístic, sempre que la implantació es porte a la pràctica dins d'un context de polítiques econòmiques, socials, territorials i ambientals sostenibles, que és precisament el que proposa l'avantprojecte de llei que estem elaborant i que aixina va a ser.

Vull aprofitar també este torn per a contestar a algunes coses més concretes dins d'estos criteris que acabe d'assenyalar.
Miren, a Espanya, en cap comunitat autònoma s'ha fet cap tipus de moratòria respecte de la construcció de camps de golf, inclús Andalusia, on no hi ha cap norma específica per a la construcció de camps de golf, i porten ja prou de 90 camps de golf construïts.
És a dir, no han hagut d'esperar-se a fer cap normativa específica de regulació dels camps de golf, cosa que sí que va a passar en esta comunitat a partir que s'aprove este avantprojecte de llei a les Corts.
Perquè, com he dit abans, només a Balears i a Navarra existix una regulació, a més sense cap apreciació de caràcter mediambiental sobre este particular, i la primera norma jurídica a on la regulació dels camps de golf va a estar al marge del que és la pròpia ordenació urbanística va a ser en esta comunitat, a on este avantprojecte de llei sí que expressa amb claredat que una cosa són les instal·lacions esportives i una altra cosa són les instal·lacions complementàries que puguen anar d'alguna forma vinculades a estes instal·lacions esportives.

Després, ho he dit, però ho torne a repetir.
Ja hui en dia la pràctica d'estos esports es mesura pel nombre de llicències que tenen, que és l'única forma de mesurar d'una manera correcta i objectiva el nombre de persones que practiquen.
Bo, doncs, les persones que practiquen el golf a la nostra comunitat és, després de la caça, després del futbol i del bàsquet, l'esport esportiu de major nombre de llicències, més de 17.
000, com he dit en la meua primera intervenció, i que, sens dubte, esta pràctica no ha d'entrar en contradicció amb el foment d'unes altres pràctiques esportives, com són, per assenyalar algunes de les que s'han indicat ací, el senderisme, que, per una altra banda, estan també sent objecte d'una millora de tot el que són els itineraris que tenim a les nostres masses boscoses i a la major part del nostre territori.

No és cert que estes instal·lacions vinguen a substituir la construcció dels tarongers.
Jo no vaig a fer ací cap juí de valor sobre algunes de les observacions que s'han fet, entre altres coses perquè algú mateix ha qualificat, quan ha parlat d'alguna polèmica suscitada, ha parlat de projectes filtrats.
Quan es filtra un projecte vol dir que ningú es fa responsable d'eixe projecte, i si ningú es fa responsable d'eixe projecte jo fique en dubte la viabilitat.
He vist algunes coses escrites molt peregrines sobre este particular i en cap moment es corresponien, ni tant sols, en els esborranys que venia treballant la pròpia conselleria, esborranys que seran únicament aquells que han anat als organismes corresponents, en este cas al Comité Econòmic i Social, al Consell Jurídic Consultiu, i, després, en posterioritat a les Corts, que és a on realment tindrem el debat sobre este avantprojecte.

Per tant, estem parlant d'una necessitat urgent a la nostra comunitat, no ha despertat això cap tipus.
.
.
, igual que no va passar tampoc en cap norma jurídica de les que s'han posat en marxa en esta comunitat, no han representat cap canvi sensible a l'hora de les propostes que s'hagen de plantejar.
Pensen vostés que en el temps que portem de legislatura a esta comunitat s'han aprovat exclusivament set camps de golf, és a dir, un percentatge molt inferior a altres comunitats autònomes que són directament competidores de les nostres i que sense cap norma que ho regula van molt més avançades que nosaltres en nombre de camps de golf.

Per tant, paralitzar estos projectes seria una incongruència, seria una vegada més plantejar en abstracte i de forma retòrica unes moratòries que no han sigut mai posades en marxa en cap lloc, i, com molt bé s'ha assenyalat per part del representant del Grup Parlamentari Popular, doncs, inclús les demandes d'estos camps de golf estan sent proposades per ajuntaments, en un primer nivell, a on estan representades la major part de les forces polítiques.
Es més, diria una última dada: dels camps de golf autoritzats a esta comunitat, en esta legislatura, el major nombre d'estos camps autoritzats es correspon a governs municipals que estan impulsats pel Partit Socialista amb la col·laboració d'Esquerra Unida en alguns casos.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Per a formular alguna pregunta, té la paraula el senyor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Senyor conseller, ubicar un camp de golf en sòl no urbanitzable, com este avantprojecte sí que planteja, ens pareix, tret d'alguna excepció, que torne a dir, avui ha de ser una excepció i hauria d'estar ben justificat, ens pareix totalment inacceptable.
Pense vosté que un camp de golf implica, generalment, moviments de terra, eliminar total o gran part de la vegetació preexistent, siga d'horta o forestal, construir infraestructures, carreteres, aparcaments, hotels, instal·lacions esportives complementàries, que poden ser piscines o altre tipus d'instal·lacions, edificis accessoris, magatzems, dipòsits, habitatges turístics, clubs socials, tendes i altres tipus de construccions.
Tot això va en el mateix paquet dels camps de golf, tot això hauria d'estar en sòl no urbanitzable, no en terrenys d'horta, no en terrenys rurals o forestals.

I tots els condicionants que fa este projecte per a mantindre fragments de vegetació natural entre els *greens* o mantindre alguna cosa de fauna, usar una fracció d'aigua calenta per a calfar l'aigua sanitària, són tot maquillatges per a amagar el primer que li he dit, el primer que li he dit són impactes clars i rotunds sobre el medi que intenten tapar-se d'esta manera.

I abans de presentar la llei vosté hauria de tindre estimacions molt més detallades i justificades sobre quants camps de golf són necessaris i amb quina distribució.
Mosatros no tenim res en contra genèricament dels camps de golf.
No és el mateix parlar d'uns poquets camps de golf, 2, 3, 4, 10, o parlar de 100 camps de golf.
Quants camps de golf són necessaris i amb quina distribució?

Vosté en este projecte marca, fins i tot, detalls mínims que han sigut comentats per diferents crítics com que són excessius quant a distàncies entre els forats.
.
.
és una qüestió excessivament detallista, però després no es parla d'aspectes tan importants com estos.
Caldria un pla que justifique quants camps de golf ens calen al País Valencià.
Torne a dir, no és el mateix 10 que 100.
Quants camps de golf calen per nombre d'habitants?
Cal tindre un camp de golf per cada 100.
000 habitants, per exemple?
O quants camps de golf calen per unitats de superfície?
Cal tindre un camp de golf per cada 1.
000 hectàrees, per exemple, o per quantes hectàrees?
Quants camps de golf calen per província o és necessari un camp de golf per comarca?
O siga, la distribució també és molt important.
Poden estar concentrats tots eixos camps de golf en 3 o 4 comarques?
Té sentit que un municipi tinga 2, 3, camps de golf, o més, o que n'hi haja 4 o 5 camps de golf a poquets quilòmetres uns d'altres?

Tot açò són coses que s'haurien de preveure i abordar.
I cal que estes xifres corresponguen a estudis contrastables i comparables amb altres esports, no únicament el nombre de llicències, perquè el nombre de llicències ens dóna una dada.
Estem parlant de l'ús real, del nombre de persones que el practiquen, de la pràctica real, no del nombre de llicències.
Hi ha esports que es poden practicar perfectament sense llicències i que, no obstant això, mereixen ser recolzats, donar-los suport i comparar la seua necessitat o la seua importància amb este que estem parlant del golf.
I, sobretot, cal fixar molt millor les condicions on poden ubicar-se els camps de golf.

Jo sí que estic d'acord amb vosté que en alguna circumstància un camp de golf podria millorar un paisatge degradat.
Sí, senyor, sempre i quan estem parlant de paisatges degradats, que n'hi ha a zones periurbanes, a zones industrials abandonades.
Si els camps de golf s'instal·laren únicament en eixos llocs, jo podria estar d'acord amb vosté que millorarien en eixe cas concret el paisatge i l'entorn, però no si s'utilitza en qualsevol tipus de sòl no urbanitzable, com este avantprojecte diu, en qualsevol tipus de sòl, i vosté ho ha remarcat.
Això ens pareix molt preocupant.
Amb la justificació, que seria acceptable per a una minoria de casos, vosté obri una porta per a moltíssims més i més casos sense eixes condicions.
I, a més, una qüestió, prohibir que puga degradar-se primer per a després justificar que s'està restaurant allò degradat.
Caldria establir eixes condicions ben clares d'evitar els elements de degradació.

I, finalment, no s'entén per què els camps de golf els considerem d'utilitat pública i interés social, de manera que es puguen aplicar els efectes expropiatoris.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Arnal, vaja concloent, per favor.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Li he de matisar que no he tingut els cinc minuts que esperava de rèplica, sinó que no ha arribat a tres.

 

**El senyor president:**

 

El president és generós en els temps, però porta vosté quasi més de mig minut, minut i mig més del temps que li ha donat la presidència.
No tinc cap problema, acabe vosté.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Doncs, acabaré immediatament dient que ens pareix que no es pot aplicar als camps de golf el mateix criteri que si es tractara d'un hospital o d'una escola perquè no són d'eixe tipus de prioritats ni molts menys.
En la majoria dels casos són negocis privats, respectables però negocis privats, no d'interés social, d'utilitat pública, com vosté pretén.
I, si ho tinguera, ho tindrien moltes altres activitats esportives que vosté no tracta al mateix nivell, ni tant sols la conservació del medi ambient, que vosté no vol aplicar esta consideració, per exemple, per a la declaració de paratges municipals protegits on vosté s'entesta en no marcar-li eixa utilitat social, eixe interés social.

I, finalment, insistisc.
Clar que té sentit una moratòria!
, perquè, si no, per a què aplicarà vosté esta norma?
Vosté ha dit que s'han aprovat 7 camps de golf, però quants estan en tramitació i quants s'escaparan d'este efecte regulador que vindrà d'ací uns mesos?
Tots els que s'han iniciat ja vosté preveu que s'escapen.
Aleshores, tenim el que jo estava dient, la immensa majoria van a escapar-se d'esta regulació.
Servirà cosmèticament per a uns poquets casos que intentaran fer-se de justificació dels altres que hauran escapat totalment a esta teòrica regulació.
I falta que encara explique vosté el misteri d'a on està la rendibilitat d'este projecte, perquè els experts diuen que sense urbanització no són rendibles.
A on està el misteri que ara es fan rendibles sense urbanització?
Què pensa vosté fer amb eixes urbanitzacions?
Que van, adossades en el projecte adjunt?
Com aniran a justificar eixa rendibilitat econòmica?

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Arnal.

En primer lloc, jo volguera aclarir-li, senyor Arnal, que no hi ha un temps específic fixat en el reglament per al segon torn de preguntes, és criteri de la presidència.
Per tant, si el primer torn és de cinc minuts per a la resta dels grups, és lògic que el segon torn no siga de cinc minuts.
Vosté ha tingut exactament el doble del que ha ficat la presidència.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

Moltes gràcies per la seua generositat, senyor president.

 

**El senyor president:**

 

Algun grup que desitge intervindre?

Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

Gràcies, senyor president.

Vaig a ser molt més breu.

Senyor conseller, a mi m'agradaria que em pogués contestar dos qüestions que nosaltres pensem que són clau i que li he exposat abans i pel que siga no les ha contestades.

En primer lloc, vosté ha parlat que està a favor de camps de golf ben regulats i ordenats i, per tant, coincidim totalment, que estiguen ben regulats i ordenats.
Però, insistisc, perquè estiguen ben ordenats pense que aquest avantprojecte hauria d'incloure la necessitat d'un Pla d'acció territorial sectorial capaç d'establir el que li deia abans: els criteris, les directrius i les orientacions territorials necessàries.
M'agradaria que em pogués concretar aquest aspecte.

I, el segon, pense que és també imperiós imposar als promotors dels camps de golf la necessitat d'obtenir un informe previ, que a més a més siga vinculant, relatiu a la disponibilitat de recursos hídrics.
Això no es contempla en aquest avantprojecte.
M'agradaria que em pogués concretar aquests dos aspectes.

I, per últim, dir-li que quede clar que nosaltres no hem parlat mai de paralitzar ni el tema del golf com a esport ni el tema dels camps, sinó que ho ordenem i ho regulem clarament amb objecte d'evitar ¿què?
Que els camps de golf es puguen convertir en una excusa per a reclassificar tota una sèrie de sòls que d'una altra forma seria més difícil.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

Gràcies, senyor Sanmartín.

Per a tancar el debat, té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Territori i Habitatge:**

Moltes gràcies, senyor president.

Jo ja sé, senyor Sanmartín, que el Partit Socialista, el Grup Parlamentari Socialista, mai ha estat en contra d'una moratòria ni dels camps de golf, ni d'algunes altres processos d'urbanització.
Em referia, fonamentalment, a la moratòria que reiteradament senyala, siga sobre el que siga, el senyor representant d'Esquerra Unida o del Grup de l'Entesa.

Però, bo, vull tornar a insistir en alguna de les coses que plantegen les seues senyories.
Mire, els camps de golf ben ordenats, ben regulats ­que eixe és el propòsit que tenim i anem a tindre l'oportunitat de discutir-lo en les Corts quan vinga el tràmit parlamentari corresponent­, efectivament pot ser un element no solament per a dinamitzar un sector de la nostra economia, sinó que pot ser, en molts casos ­i eixe és el propòsit que tenim nosaltres­, siga un element per a millorar la qualitat territorial i ambiental del nostre territori.
Per tant, no va a posar-se cap camp de golf en cap lloc on realment represente alguna cosa contrària a eixa millora ambiental territorial del nostre territori de la Comunitat Valenciana.

Després jo crec que s'ha de procurar ser objectius a l'hora de vore el context en el que estem senyalant.
Quines expectatives tenim nosaltres de construcció de camps de golf?
Bo, si tenim en compte que nosaltres estem en un dèficit que és absolutament inadmissible, en relació a comunitats autònomes que són directament competidores amb nosaltres.
Ja he dit les dades, o siga, 22 camps de golf front a una regió que té prou de més de 90, que és Andalusia, que no és que siga una regió que tinga precisament més recursos hídrics que tenim en esta comunitat i que allí la mateixa Esquerra Unida, a l'hora de presentar els camps de golf ho presenta en el govern d'Andalusia com un element dinamitzador del paisatge, del territori i d'augmentar la qualitat.
I els mateixos representants d'esta responsabilitat en la Junta d'Andalusia diu que els camps de golf són la indústria del segle XXI i que cal recolzar-los com una cosa absolutament fonamental per garantir el desenrotllament.
I jo crec que eixos mateixos criteris que allí s'expressen, ací, amb tota la cautela, amb tota la prudència i amb tota la responsabilitat podem dur-lo exactament amb els mateixos criteris que allí es puguen fer.

Però estem parlant d'una cosa que està generalitzada.
I el que resulta sorprenent és eixa discriminació en negatiu que tenim ací.
I, per tant, nosaltres el que volem és col·locar-nos al mateix nivell d'igualtat d'algunes regions que tenen uns criteris de sostenibilitat que nosaltres volem que s'apliquen també sobre este particular ací.

Quines són les demandes objectives que nosaltres hem formulat per a ací uns deu o dotze anys?
Tenint en compte que hui tenim 17.
000 llicències que estan practicant este esport, però, a més, com s'ha assenyalat, hi ha 600.
000 turistes que arriben a la província d'Alacant que demanen instal·lacions de camps de golf per a poder gaudir d'estes instal·lacions.
I, per una altra banda, hi ha una demanda per a complementar el turisme de sol i platja, que tenim a la costa, amb instal·lacions d'estes característiques.

Nosaltres creiem que un horitzó raonable seria passar en els pròxims deu o dotze anys a tindre una oferta ben distribuïda territorialment del voltant d'un 60 o 65 camps de golf a la Comunitat Valenciana.
Eixes serien les previsions que hem fet sobre la base d'una sèrie d'indicadors i sobre la base de contrastar moltes informacions sobre este particular.
Perquè és un esport que està creixent d'una forma exponencial i, per una altra banda, perquè creiem i estem convençuts que pot ser un element de millora de la nostra qualitat territorial.

Després no cal plantejar tampoc cap dubte respecte de l'exigència de recursos hídrics per a este tipus d'instal·lacions.
No va a autoritzar-se cap camp de golf que no tinga l'abastament real de l'aigua que es necessite per a este tipus d'instal·lacions.
I, per tant, no solament perquè es precisaran les certificacions per part dels organismes corresponents sinó perquè nosaltres tenim en eixe sentit una normativa que és més rigorosa de les que existeixen en moltes parts d'Espanya, a l'hora d'exigir la certificació dels necessaris i imprescindibles recursos hídrics sobre este tipus de particular.

On s'han de construir els camps de golf?
S'han de construir allà on representen una distribució territorial que millore la qualitat ambiental i territorial de la nostra comunitat i, al mateix temps, on representen un element dinamitzador de la nostra economia.
No allà on vagen a anar amb perjudici del que puga ser a la millor ja un territori que tinga les seues bondats des del punt de vista mediambiental perfectament.
Però, clar, on es progressa o on es creix econòmicament o on es desenrotllen la major part de les activitats?
Bo, en aquells terrenys que reunixen les condicions i que, després de la regulació legal vigent, fan possible que una cosa siga viable des del punt de vista legal, si no és viable tanmateix no es va a utilitzar.

Però ahí també tornem una altra vegada a insistir en uns tòpics que no es corresponen amb la qualitat territorial d'este territori.
Jo algunes vegades ho he dit, però crec que alguna d'estes observacions realment no es volen assumir per part d'alguns, jo crec que afortunadament minoritaris, des del punt de vista constructiu del que això representa.
El territori que tenim en esta comunitat és un territori d'una qualitat ambiental superior a la immensa majoria de les regions europees i fins i tot superior a la de moltes comunitats autònomes d'Espanya.
En esta comunitat tenim exclusivament urbanitzat el 3,9% del nostre territori, un percentatge inferior a Balears, que té el 6,9, a Catalunya que té el 4,8 i fins i tot a una comunitat singular, com és l'autònoma de Madrid, que és singular per ser una àrea metropolitana.

Però estem parlant, estem parlant.
.
.
*(pausa)* en relación también a la configuración, es que es una observación interesante, entiendo ¿no?
La configuració geogràfica que tenim nosaltres d'estar en un litoral molt pròxim a la costa on s'està desenrotllant la major part de les iniciatives empresarials, econòmiques i socials, que em pareix que era una cautela que cal tenir-la en compte.
És que, fins i tot, agarrant eixa variable també eixim amb molt més millors condicions a la resta de comunitats autònomes.

Mire vosté, a Catalunya el 80%, són 80 els municipis que són costers, representen una utilització del litoral superior al 70%.
En la Comunitat Valenciana, que estem en uns 70 municipis de l'àrea costera, no arribem al 55% d'ocupació del litoral.
Tenim 473 quilòmetres de litoral de costa a la Comunitat Valenciana.
D'estos 473 quilòmetres de costa, 132 estan absolutament protegits on no es pot posar ni un sols metre quadrat de paviment.
Eixe percentatge, que és superior al 25%, no el té ninguna comunitat, ni tan sols Catalunya, ni el té Andalusia, en relació a percentatges reals, que això són dades objectives que ixen de la cartografia que està perfectament.

Però és que donaria algunes dades més, quan es parla d'este allau que pot representar una urbanització sense control en la Comunitat Valenciana.
És una asseveració absolutament falsa i ridícula, que no se sosté amb dades objectives.
En la Comunitat Valenciana hi ha 216 metres quadrats urbanitzats per habitant; a França, 457; a Alemanya, 356; a Bèlgica i a Estonià més de 600.
És a dir, que el nostre sòl urbanitzat a esta comunitat és molt menys de la mitjana europea, està en més de 300 metres per habitants i, tanmateix, anys llum de països que ens porten uns quants anys en davantera des del punt de vista d'avanços econòmics, socials, etcètera, etcètera.

Per tant, estem insistint en unes característiques de qualitat ambiental i territorial en la Comunitat Valenciana, en un desenrotllament d'un urbanisme sostenible i social, com no es fa en cap altre lloc, i en la necessitat de plantejar esta realitat sobre unes bases objectives i no des de l'autocomplaença i no molt menys des de l'autosatisfacció per a procurar posar en marxa mecanismes.
Esta llei va a ser una llei que porta eixa intenció.
Nosaltres volem regular camps de golf precisament per a millorar la qualitat territorial i per a complementar una oferta turística, que és absolutament necessària per a mantenir els nivells de competitivitat respecte de comunitats autònomes que estan al nostre voltant, que són directament competidores nostres i que tenen un avanç en este tipus d'instal·lacions que hui ens perjudiquen de cara al nostre horitzó de futur i de desenrotllament.

Per tant, tranquil·litat perquè estem encara en un sòl afortunadament d'una qualitat superior al que hi ha en altres comunitats.
I, tanmateix, este avantprojecte de llei té l'obligació ­i eixe serà el nostre propòsit­ precisament de buscar una regulació que faça possible el que són els criteris del desenrotllament sostenibles.
És a dir, no volem qüestionar el progrés econòmic i social d'esta comunitat, no volem perdre competitivitat respecte a altres sectors econòmics o a altres regions.
I volem fer a més això sobre la base de fer compatible eixe creixement econòmic i social amb el màxim respecte al nostre medi ambient i amb la màxima protecció als nostres recursos naturals, que és el que volem fer a través d'este instrument de regulació dels camps de golf.

 

***Compareixença del conseller de Territori i Habitatge, senyor Rafael Blasco Castany, per a informar sobre les actuacions que té previst efectuar la seua conselleria en relació a les recomanacions i les suggerències que ha efectuat el Síndic de Greuges en el seu darrer informe específic sobre el soroll, sol·licitada pel GP Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 23.
799).***

 

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor conseller.

Anem a passar al següent punt de l'ordre del dia, que és l'assenyalat amb el número quatre: compareixença del conseller de Territori i Habitatge per a informar sobre les actuacions que té previst efectuar la seua conselleria en relació a les recomanacions i suggerències que ha efectuat el Síndic de Greuges en el seu darrer informe específic sobre el soroll, sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa.

Per a la seua exposició, té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Territori i Habitatge:**

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

El Síndic de Greuges en el seu informe de contaminació acústica en les activitats d'oci, establiments amb ambientació musical i pràctiques de consum en la via pública, plantejava una sèrie de recomanacions que, lògicament, van ser preses en consideració des de la Conselleria de Territori i Habitatge.

Sobre la primera d'estes, en la qual suggeria que s'impulsara i portara a l'efecte l'aprovació del reglament que desenrotlla la Llei de protecció contra la contaminació acústica, he de dir-li que este desenrotllament es porta a terme amb tres reglaments, dels quals dos ja s'han publicat en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*, a través dels corresponents decrets, i per tant ja estan en vigor.
És a dir, de les recomanacions del Síndic de Greuges per a desenrotllar esta llei, dels tres reglaments que plantejaven, dos ja estan plenament en vigor.

Abans del mateix informe del síndic, el 18 de febrer de 2004, va ser publicat el primer d'estos, el Decret de 13 de febrer de 2004, del Consell de la Generalitat, pel qual s'establixen normes per al control del soroll produït pels vehicles de motor.
En este decret s'establien també els nivells màxim d'emissió acústica admissibles per als vehicles de motor, com també els procediments de mesurament d'estos en la Comunitat Valenciana.
I, en este sentit, vull també destacar-lo hui ací, vam ser a Espanya els primer en incloure la comprovació sonora de les revisions periòdiques de vehicles realitzades en les estacions d'ITV, revisions que estem fent inclús a dia de hui a través, també, dels propis ciclomotors.

El segon dels decrets, de 3 de desembre de 2004, del Consell de la Generalitat, pel qual s'establixen normes de prevenció i correcció de la contaminació acústica amb relació a activitats, instal·lacions i edificacions, obres i serveis, es va publicar el 13 de desembre d'este mateix any.
Este decret té com a principal objectiu la reducció del soroll produït per les activitats i, amb este fi, proporciona les eines bàsiques de control, com l'estudi acústic previ a la seua posada en marxa, l'auditoria acústica per a verificar l'impacte sonor i els procediments de mesurament i avaluació del soroll produïts per estos.

A fi de completar el desenrotllament reglamentari de la llei, la conselleria ja ha remés al Consell Jurídic Consultiu l'últim dels decrets pel qual s'estableixen normes en matèria de planificació i infrastructures del transport.
És a dir, que les recomanacions que havia fet el síndic, alguna de les quals ja s'havien aprovat abans d'estes recomanacions, ens queda exclusivament per complir l'aprovació d'este decret, que ja està a informe del Consell Jurídic Consultiu.
Este tercer i últim decret detallarà i normalitzarà el procediment d'elaboració dels plans acústics municipals i es proporciona a més les necessàries directrius per a l'elaboració dels mapes acústics i els consegüents programes d'actuació.
Eixe mateix determinarà el procediment de declaració de zones acústicament saturades per part dels ajuntaments i els plans de millora de la qualitat acústica de les infrastructures de transport per part dels seus òrgans gestors.
Este decret s'ha desenrotllat, en últim lloc, atesa la necessitat de coordinar-lo amb el reglament que desenvolupa la Llei estatal del soroll i que actualment encara es troba en elaboració.

Una altra de les recomanacions és la d'elaborar el Pla acústic d'acció autonòmica a què es referix la llei amb l'objecte d'establir estratègies de coordinació amb la resta d'administracions públiques implicades en les seues accions en front del soroll, fomentar intervencions de prevenció i reducció d'emissions sonores, conscienciejar els ciutadans i potenciar la investigació i la implantació de noves tecnologies per aconseguir la minimització dels problemes de contaminació acústica.

En estos moments, la Conselleria de Territori i Habitatge ultima l'esborrany del document amb què s'iniciarà la tramitació del Pla acústic d'acció autonòmica, aprovació que està prevista en este mateix any.

Este document inclou una sèrie de mesures per a corregir els efectes del soroll, entre les quals s'inclouen mesures de prevenció i reducció a través de la investigació i la incorporació de millores tecnològiques, programes de conscienciació dels ciutadans, formació d'empresaris i personal de l'administració pública, com també una sèrie de directrius respecte a l'elaboració del planejament urbanístic.

Un altre dels aspectes que el síndic suggeria fea referència al fet que es mantinguen contactes freqüents amb els ajuntaments per a coordinar actuacions i es coopere, amb estos ajuntaments, per a l'elaboració dels plans acústics municipals recordant-los la seua obligació d'elaborar-los igual que en relació amb les declaracions de zones acústicament saturades.
Tal com estableixen els articles 24 i 29 de la llei, a què feem referència, del 2002, la Conselleria de Territori i Habitatge ha intervingut en el procediment d'elaboració tant dels plans acústics municipals com en la declaració de zona acústicament saturada en la mesura en què aquestes actuacions se'ns han requerit.
En tot cas, els articles de la llei referents a estos dos instruments d'actuació municipal quedaran desenrotllats amb la publicació del tercer dels decrets a què he fet referència anteriorment.

I respecte al fet que la conselleria incremente la seua acció inspectora i intervinga de forma subsidiària en l'exercici de la potestat sancionadora tant per incompliment en la normativa d'activitats qualificades com en relació amb qualsevol tipus de pràctica que genere contaminació acústica, en l'actualitat se seguix esta forma d'actuar, i prova d'això és que durant l'any 2003 es van obrir 79 expedients de denúncia; durant l'any 2004 es van obrir 85 expedients, i durant l'any 2005, uns altres 71 i es seguiran fent les actuacions assenyalades en la llei per a complir estes tasques de control i d'inspecció.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Pel grup que ha sol·licitat la compareixença, té la paraula el senyor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Moltes gràcies.

Esta compareixença he de dir que se va demanar fa quasi any i mig, en un moment que resultava veritablement escandalós l'incompliment de la llei del soroll per part de la mateixa administració que tenia i té l'obligació de complir-la i desplegar-la.
En aquell moment, fa quasi any i mig, es constatava un retard molt gran i absolutament injustificat en l'incompliment dels terminis previstos en la llei per al seu desplegament.
Resulta penós comprovar com el govern del PP és el primer a infringir les lleis que ell mateix elabora, de manera que perd tota credibilitat i respectabilitat quan pretén fer complir les normes.
Si el Govern de la Generalitat es convertix ell mateix en un infractor de les lleis, com va a exigir l'obligat respecte a les normes legals?
Evidentment no podrà dir que predica amb l'exemple.

Fa quasi any i mig que el retard era ja tan considerable com per a motivar que en un informe el síndic de greuges tirara en cara al govern del PP l'escàs desplegament de la llei, l'incompliment dels terminis legals i la poca, per no dir nul·la, efectivitat de la norma en relació amb els seus objectius.

En tot el temps que ha transcorregut fins ara vosté ha presentat uns pocs avanços però, en qualsevol cas, amb un enorme retard.
I tanmateix, en allò substancial les crítiques i recomanacions del síndic de greuges seguixen sent vigents.
Vosté coneix perfectament estes recomanacions i, en este informe específic, el síndic de greuges va detectar tota una sèrie d'elements que, per descomptat, encara no s'han completat en absolut.
És més, vosté ha fet ací una curiosa, diguérem adaptació, del que va dir.
Diu: «Dels tres reglaments que demanava el síndic ja n'han eixit dos».
No, no, el síndic no demanava tres reglaments.
El síndic dia que es fera el reglament.
És vosté el que ha decidit fragmentar-lo en tres trossos i el tercer encara no ha eixit.
Aixina que no conte faules.
El que passa és açò.
El síndic li dia que se complira el termini, li ho dia quan ja havia passat un any des que estiguera complert el termini, passava ja un any i li dia: «Fa un any que està incomplint-se la llei».
I vosté me diu ara: «Dels tres.
.
.
».
No, no, ell no li demanava que ho traguera en tres tandes.
Vosté ho ha decidit traure en tres tandes i ha reconegut que encara la tercera està pendent, a hores d'ara, any i mig després que ho va dir el síndic, ni més ni menys.
Serà difícil traure-ho, no ho negue, però no manipule vosté, una vegada més, com té costum, les coses.

Li estava dient que.
.
.
A més, espere que tinga un poquet més de detall i concreció en algunes de les coses que ha dit, perquè ha aportat unes dades que convindria acabar de completar.
He de dir-li, no obstant, que fer lleis servix de molt poc si després no es completen, es desenvolupen els mecanismes i els instruments que la llei preveu.
Vosté, ací ha presentat moltes lleis, que després no estan desenvolupades en tots els seus terminis, els seus reglaments i els seus instruments.
Aixina ha passat, per exemple, amb la Llei d'ordenació del territori, on la immensa major part dels seus instruments, a hores d'ara, no estan ni desenvolupats ni previst desenvolupar-los.
Aleshores, així les lleis acaben per no servir per a res o només servixen per a fer creure que s'ha fet un treball que després resulta que no s'ha fet.

Vosté vol fer creure que s'avança en l'ordenació i la solució dels problemes socials i ambientals, però estos estan substancialment sense resoldre.
Vosté sembla pensar que la feina acaba quan es presenta la llei i, aleshores, ja pot fer la publicitat, penjar-se les medalles.
En realitat, el més important no és elaborar la llei sinó fer-la complir i ajudar, almenys, a resoldre el problema que va motivar l'elaboració de la llei.

En el tema del soroll, la situació és molt representativa del que dic.
Tenim una llei del soroll que serà tan pionera com vosté vullga, tan moderna com vosté vullga, tan elegant com vosté vullga i tan inútil com vosté vol.
És una llei perfectament inútil perquè no està servint a hores d'ara per fer front a un greu problema ambiental, de salut, de qualitat de vida, que va en increment, que va en augment, per existir eixa llei i eixos dos fragments de reglament que estan ja en marxa.
Si l'objectiu de la llei era, com sembla, fer front al problema del soroll, reduir esta plaga i les seues conseqüències socials, és ben evident que ha servit, està servint, de ben poc.

Les lleis no és fan únicament per donar feina als advocats o per penjar-se medalles, sinó per a avançar, de veritat, per resoldre eixos problemes, i han de ser, per tant, útils, aplicables i han de tindre eixos instruments que preveu posats en pràctica.
En el tema del soroll ­insistisc­ no tenim avanços seriosos amb resolució de problemes.
Llisca vosté la premsa i entere's de les denúncies presentades o, millor, passege vosté pels barris d'una ciutat valenciana, o visca en una casa corrent d'un barri normal de les nostres ciutats i comprovarà fins a quin punt el soroll és encara un problema molt greu.
I comprovarà que els preciosos mecanismes previstos per la llei encara estan per funcionar, no funcionen bé o no funcionen en absolut, segons els casos.

Per tant, li demanaria un poquet més de concreció.
Per exemple, eixe Pla acústic d'acció autonòmica que preveu la llei no està encara en marxa, no?
, és així.
És a dir, és un cas concret, no hi ha el reglament, una peça molt important que vosté crec que acaba de dir que està en estudi, que n'hi ha un esborrany.
No està en marxa i ja portem pràcticament des que es va fer la llei, tres anys o més, i este important pla encara no existix.
M'alegre que existisca ja un esborrany, a vore si el veem prompte i si servix eixe pla i és efectiu.

Vosté parla de la coordinació que hi ha hagut amb les administracions implicades.
Quantes intervencions s'han fet, si pot saber-se, quant a prevenció i reducció d'emissions sonores?
*(So d'un mòbil)* S'han establert eixos plans o eixes actuacions concretes de prevenció a nivell local?
Quines campanyes de conscienciació dels ciutadans s'han fet fins ara?
Me pot vosté dir alguna campanya de conscienciació elaborada, potenciada per vosté?
Quina potenciació de la investigació i implantació de noves tecnologies per minimitzar els problemes de contaminació acústica s'han desenvolupat?
Estic dient-li tot coses que estan previstes en la llei.

Quant a estos contactes amb els ajuntaments per a promoure plans acústics municipals, voldria saber quants plans acústics municipals s'han elaborat amb la seua col·laboració, quants, senyor conseller?
Quantes zones acústicament saturades s'han declarat amb la seua col·laboració i assessorament?
Podria dir-me quantes n'hi han ara, a hores d'ara, d'este tipus de zones declarades, en este moment?

Quant a l'activitat inspectora, vosté sí que ha portat xifres d'una sèrie d'inspeccions que s'han fet.
El que no sé jo és si estos expedients acaben realment amb sancions efectives.
Estes xifres no les ha donat.
Li pregaria també que ens diguera quantes sancions s'han dictat realment per la seua conselleria que hagen demostrat que realment els infractors han segut sancionats.
Ens costa que obri vosté molts expedients i que molts d'ells caduquen o realment no servixen per a poder, diguérem, fer pagar al responsable d'eixe incompliment de la llei.
Per tant, quantes sancions s'han dictat?

I en el cas que els ajuntaments no hagen actuat de la manera que correspon i marca la llei, hagen actuat amb diligència per a atendre les nombroses denúncies que s'han fet i, aleshores, arribar fins al final sancionant el responsable, obligant que cesse el problema que ha generat estes denúncies, aleshores, vosté què fa en eixos casos?
Vosté sap que té la possibilitat d'actuar de manera subsidiària ­li ho marca la llei­ perquè, en primer cas, actue vosté si no actua l'ajuntament i, en segon cas, si cal, sancione l'alcalde.
M'agradaria saber ­o a l'ajuntament, perdó­, m'agradaria saber en quantes d'estes situacions ha actuat vosté, en quants casos ha actuat subsidiàriament la conselleria i si en algun cas vosté ha arribat a sancionar l'ajuntament per no haver actuat adequadament.
No és que no n'hi hagen casos.
Ja li vaig portar ací algun cas concret, com en el cas d'Almàssera, on hi havia una situació d'estes, de nul·la o de molt pobra o d'insuficient actuació municipal malgrat existir una gran quantitat de denúncies denunciades de molts ciutadans que reiteradament es posaven en coneixement de les autoritats i esta no actuava.
I vosté és coneixedor d'això.
Segurament vosté haurà obert més expedients i haurà comunicat alguna cosa, però ha sancionat vosté finalment a algú?
Ha restablit vosté la normalitat i ha evitat el problema que té en principi l'obligació d'evitar?

En fi, este tipus de qüestions crec que és el que fea al síndic de greuges plantejar totes estes suggerències que crec que no es pot dir a hores d'ara que estan cobertes només que en una ínfima part de les seues observacions.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Arnal.

Pel Grup Socialista té la paraula el senyor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Gràcies, president.

El cert és que han passat dos anys i mig des que es va aprovar la Llei 7/2002, de prevenció enfront de la contaminació acústica.
En definitiva, dos anys i mig després falta encara, la primera qüestió, completar el reglament i aquest aspecte resulta més que imprescindible ja que bona part dels seus continguts, de la mateixa llei, necessiten d'això per a poder desplegar la seua eficàcia.

En segon lloc, també dos anys i mig després de l'aprovació de la llei encara no s'ha elaborat el que és el pla acústic que es comentava aquí, el Pla acústic d'acció autonòmica, previst en la mateixa legislació i, en conseqüència, l'interrogant que ens fem és amb quina autoritat ­pense jo­ que la mateixa conselleria pot exigir als ajuntaments els seus plans municipals de contaminació acústica si és la mateixa administració autonòmica la que no ha desenvolupat encara les tasques que li encomana la mateixa llei.

La tercera qüestió, i respecte al que és l'àrea d'inspecció de conselleria, jo voldria sapiguer quantes vegades ha actuat d'ofici la mateixa conselleria.
No m'estic referint a actuacions a partir de denúncies veïnals, *(so d'un mòbil)* sinó d'ofici per part de la mateixa conselleria.
En segon lloc, voldria i m'agradaria saber també quantes vegades s'ha exercit la possibilitat d'actuació subsidiària davant negligències flagrants per part de l'administració municipal.
Jo pense que el que han fet vostés ha estat limitar-se a requerir als ajuntaments que exercisquen, doncs, el que són les competències que els atribuïx la mateixa llei, i pense que aquesta modalitat d'intervenció autonòmica resulta poc eficaç.

I una darrera qüestió és el tema de la inhibició de la conselleria.
És cert, i li posaré com a exemple il·lustratiu la declaració de zones acústicament saturades.
Que jo conega, la Comunitat Valenciana, des que es va publicar esta llei, s'ha declarat únicament una zona acústicament saturada, que és la zona Xúquer a la ciutat de València.
Llavors, li dia això de la inhibició pel següent: jo tinc claríssim que els articles 24 i 29 de la llei autonòmica deixen molt clar que és a l'ajuntament, a l'administració local, a la que li pertoca iniciar i resoldre un procediment, però també és cert que l'article quart d'aquesta llei assenyala que la Generalitat i les corporacions locals exerciran les seues competències de manera coordinada, a fi de garantir que s'aplique la llei de forma eficaç.

¿I ho dic per què?
Perquè jo pense que la conselleria no pot inhibir-se de qualsevol responsabilitat davant la inactivitat dels municipis, i aquesta és la qüestió clau en el tema de la contaminació acústica: són molts els municipis que es declaren inactius per a resoldre el tema, no el volen resoldre i, en conseqüència i de forma subsidiària, és el que demane jo, que siga la mateixa conselleria la que puga actuar.
Que, a més, li ho permet la llei, però, a més a més, jo li recorde que el deixament de funcions per part municipal obliga a la conselleria a exercir les seues potestats en substitució, d'acord amb el que assenyala el mateix article 60 de la llei de bases de règim local.

Per tant, i resumint i finalitze, pense que les tres grans preocupacions i les tres qüestions que li deixo damunt la taula és el procés d'inhibició de conselleria davant la inactivitat municipal per a resoldre el tema i, per tant, subsidiàriament la conselleria hauria de fer més del que està fent; el tema d'aprovar-se d'una vegada per totes el pla acústic d'acció autonòmica previst en la mateixa llei; i completar d'una vegada per totes el que seria el desenvolupament reglamentari de la Llei 7/2002, de prevenció enfront de la contaminació.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Sanmartín.

Per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Modrego.

 

**El senyor Modrego Caballero:**

 

Gracias, señor presidente.

Desde el Partido Popular señalar, en primer lugar, que estamos muy satisfechos y estamos muy orgullosos de la política ambiental global, pero concretamente en materia de prevención de la contaminación acústica que está llevando el Gobierno Valenciano y la Conselleria de Territorio.

Sabemos que el ruido es un problema importante para los ciudadanos.
Además, en una sociedad moderna, muy basada en el ocio, con el desarrollo de los sistemas de transporte, y más en una comunidad como la nuestra, mediterránea, de ciudades concentradas, de vida al aire libre, pues, evidentemente, es un problema que se ha ido acrecentando en los últimos años por esas condiciones de vida moderna y que está en la sensibilidad de los ciudadanos.
Muchas quejas de los ciudadanos, como decía el *síndic* se plantean por materia de ruido.

Frente a eso, yo creo que el Partido Popular ha tenido una política, desde siempre, pionera, continua y atacando frontalmente a un problema tan importante como este, desplegando las medidas que hay que hacer, desde la aprobación de la ley ­que, como ha dicho el señor Arnal, era pionera­, el que el *síndic* nos ha relatado como se ha desarrollado prácticamente en su totalidad, y lo que no está desarrollado está en trámite de redacción con un periodo muy corto que ha dicho, la aprobación dentro de este año, y, y a digo, la aprobación de los dos reglamentos yo creo que fundamentales, en vehículos de motor.

Uno de los elementos fundamentales, por si no lo sabía, señor Arnal, en la producción de ruido, precisamente son los vehículos de motor, y se ha actuado de forma que hasta en la ley de acompañamiento se aprobó que las ITV inspeccionasen rigurosamente los temas de ruido ¡y usted votó en contra!
O sea, usted tiene una especialidad, como la ley *(veus)* de contaminación acústica, también la votó en contra, y ahora usted le riñe al conseller y al Gobierno Valenciano por no aplicar la ley de la contaminación acústica, que, entonces, sería la solución *(veus)* a todos los problemas.

Entonces, yo creo que usted debería acertar la oportunidad y, entonces, en determinado momento, apoyar la ley o votar estas propuestas y luego no ponerse en contra como se está poniendo ahora.

Yo creo que, desde luego, la política llevada por el Gobierno Valenciano, ya digo, desarrollando, como ha señalado el conseller, los reglamentos de vehículos a motor, algún reglamento tan importante como el de instalaciones, de edificaciones y obras, que regula las condiciones para que todas estas actuaciones no produzcan ruido, o la próxima presentación y aprobación del tercer reglamento, como también el plan acústico de acción autonómica, yo creo que junto a las campañas, las ayudas que desarrolla la conselleria con todos los municipios, de formación, de control, los convenios que ha hecho con las distintas formaciones, pues, yo creo que es una política que, desde luego, es totalmente defendible, justificable, ya digo, de la que estamos totalmente orgullosos.

Claro, usted, con la excusa de un informe del *síndic*, pues, usted despliega aquí, ya digo, unas críticas globales a la política que, desde luego, como ya se ha señalado, pues, no tiene ningún sentido.
Pero es que, además, yo creo que se ha explicado perfectamente que aquello que pedía el *síndic*, pues, ya está aprobado, desarrollado o en ejecución.

Y, bueno, yo creo que esta política, ya digo, que se ha hecho en materia de contaminación acústica, es evidente que todas estas actuaciones necesitan el compromiso de toda la sociedad, de todas las administraciones, de los ciudadanos, pero que, desde luego, en la parte que le toca al Gobierno Valenciano, ya digo, con la aprobación de la normativa, de los reglamentos, de las ayudas y todas las medidas de control, desde luego, nosotros estamos muy satisfechos de esa política y, desde luego, apoyamos que siga continuándose en ella.
Por lo tanto, rechazamos cualquier propuesta como la que hace el señor Arnal, que entendemos que está fuera de lugar.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

Para contestar a todos los grupos, tiene la palabra el señor conseller.

 

**El senyor conseller de Territori i Habitatge:**

Moltes gràcies, senyor president.

Vaig a intentar reiterar algunes de las afirmacions que he fet en la meua primera intervenció, per a intentar demostrar una vegada més que almenys els responsables del grup de l'Entesa i del Partit Socialista jo crec que no estan molt atents a les dades que direm, i una vegada més jo crec que tenen poc d'interés en conéixer la realitat de les coses, les actuacions concretes, i més quedar-se en eixe tipus de retòriques, de juís d'intenció que no aporten res a clarificar el debat.

Miren vostés, una vegada més tinc d'insistir que hem actuat des de la conselleria com devíem i no perquè el síndic de greuges fera les recomanacions en el seu informe, sinó perquè, com li he demostrat, ja teníem previst el desenrotllament reglamentari de la llei de protecció contra la contaminació acústica.
Huit mesos abans de l'informe del síndic, en febrer del 2004, es va publicar el decret pel qual se desenrotlla el reglament en què s'establixen les normes per al control del soroll produït pels vehicles de motor, i abans de dos mesos des que es va publicar l'informe, el 13 de desembre, es va publicar el segon reglament, mitjançant el decret del qual s'establixen normes de prevenció i correcció de la contaminació acústica en relació amb activitats, instal·lacions, edificacions, obres i serveis.

El tercer decret, amb el qual es completarà el desenrotllament reglamentari de la llei, pareix obvi ara que tingam d'estar ací encara insistint que quan se parla de desenrotllament reglamentari d'una llei es pot fer amb un text o amb vint-i-dos texts, això depén *(veus)*, és a dir, això és una cosa tan elemental en el funcionament i en el desenrotllament i en l'execució de qualsevol norma jurídica que haver de reiterar ací que el desenrotllament reglamentari d'una llei no depén que se faça en un text o en vint-i-dos textos, doncs, resulta estar encara en l'abecé *(veus)* del que és el funcionament de les institucions.

Però este tercer decret pel qual es va complementar tot el desenrotllament reglamentari de la llei, ja li he dit en la meua primera intervenció que el Consell ja l'ha remés al Consell Jurídic Consultiu i que ja m'agradaria a mi que, a més, este cert retard ­entre cometes­ que hem dut mosatros per a remetre-ho al Consell Jurídic Consultiu, ja m'agradaria que havérem hagut de fer-ho després que el ministeri havera fet el seu propi reglament, per a poder coincidir en línies actuació comunes.
Resulta que en un tema que és bàsic i és legislació bàsica, el govern no ha desenrotllat este reglament i nosaltres, davant la situació de no haver-lo desenrotllat, mos hem vist en l'obligació d'elaborar-lo, i probablement després el que passarà és que ací ens hem avançat a l'obligació que tenia el Govern de la nació i, a continuació, probablement potser n'hi haja alguna disfunció entre algun criteri o un altre.
És una cosa que caldria evitar que eixa circumstància se donara, però nosaltres no hem pogut esperar-mos més i per això està, com li he dit, en una fase que va a normalitzar-se tot este procediment i, per tant, això serà aprovat, com li he dit, dins d'enguany.

Després, el procediment d'elaboració dels plans acústics municipals i les directrius per a l'elaboració dels mapes acústics i els consegüents programes d'actuació, han de tindre uns criteris comuns, a fi de no generar diferències que en ocasions puguen generar algun tipus de perjuís comparatius entre distintes comunitats.
Això també és una cosa elemental que s'haja de tindre en compte.

I, d'una altra banda, el pla acústic d'acció autonòmica és un document molt complex i amb una finalitat d'implicacions que no pot realitzar-se si no és mitjançant un estudi en profunditat de tots els elements que hi confluïxen i mitjançant la participació de tots els actors implicats en este, des del conjunt de les distintes administracions a associacions empresarials, socials, etcètera.
No obstant això, com ja li he dit, es troba en estos moments en una fase bastant avançada que farà possible la seua aprovació amb un alt grau de consens al llarg d'este mateix any.

I pel que fa a la inspecció, senyories, crec que pel nombre d'expedients que hem incoat no pot dir ningú que no fem ús del principi de subsidiarietat, com també s'ha assenyalat, encara que com no pot ser d'una altra manera, cal deixar als ajuntaments que exercixen la seua pròpia responsabilitat i actuen en la seua funció administrativa, inspectora i sancionadora, amb tots els recursos de què disposen.

Dit açò, que jo crec que dóna complida resposta a la compareixença que ens du ací, vullc aclarir també algunes coses en relació a algunes de les afirmacions que s'han dit, especialment per vosté, senyor Arnal.

Mire, la credibilitat o no dels governs, de les persones o dels diputats, n'hi ha una forma de mesurar-la de manera inequívoca, que és quan vénen les eleccions.
El suport electoral és el que expressa la credibilitat, la confiança que inspiren el món polític o no, i per tant jo crec que vosté difícilment pot donar lliçons de credibilitat, desautoritzar les actuacions governamentals de la forma tan impròpia *(veus)* que sol vosté fer-ho amb desqualificacions i amb utilitzacions de termes i paraules que realment el retraten a vosté perfectament.

Insistir-li que, el desenrotllament reglamentari, és de cató saber que el desenrotllament reglamentari d'una llei se pot fer en una document o en diversos documents.
En este cas concret, sàpia vosté que en dos anys hem fet ja dos reglaments, avançant-mos inclús al que dia l'informe del Síndic de Greuges, i el tercer, que l'anem a fer dins d'enguany, l'hem hagut de fer abans inclús que el Govern de la nació fera el que tenia l'obligació d'estipular eixe reglament.

I jo crec que no pot.
.
.
Bé, clar que pot, i de fet és *tonto* que jo li ho diga, perquè vosté va a continuar desautoritzant que les lleis no servixen per a res, que ací se fan les lleis i les «meues» lleis o les lleis del govern no servixen per a res.
.
.
Perquè això és un insult a la intel·ligència dels diputats d'esta cambra, que són els que, en última instància, aproven les lleis, i vosté tindria de saber que la sobirania dels valencians la tenen centrada en estes Corts i que tot el que s'aprova d'ací pot ser discutit i opinable, però no se pot desqualificar dient que no servixen per a res, perquè a més això expressa una ignorància respecte del funcionament i els mecanismes d'un estat de dret, que independentment del que és una norma jurídica, després, en el seu desenrotllament la societat civil, les corporacions públiques i privades, entren en una dinàmica, en allò en què no estan d'acord presenten conflictes, recursos, se substancien davant de la justícia o a on correspon.

Per tant, és una postura absurda que va en una despreci del que és el funcionament d'una institució clau en el que són les institucions valencianes, com són les Corts, i que jo crec que vosté confon la lliure discrepància, una opinió que no té per què coincidir, amb unes desqualificacions retòriques, que jo crec que no aporten res a un esperit constructiu de debat polític, a on totes les posicions són legítimes i cal entendre-les aixina, però que vosté, doncs, vaja, aprofita totes les oportunitats per a utilitzar una terminologia que no solament vol vosté ridiculitzar les institucions clau de l'autonomia valenciana, sinó que, per supost, el que el deixen a vosté és en un clar ridícul.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor conseller.

Per a formular aclariments o preguntes?
Sí, senyor Arnal, té la paraula.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

Molt bé, senyor Blasco, no es pose vosté nerviós *(riuen)*, perquè quan se li acaben els arguments, llavors se posa a fer explicacions sobre el que són les eleccions, la democràcia.
.
.
Mire, si li s'ha acabat l'argumentari i ha tingut de repetir, com vosté diu, «vaig a reiterar les meues afirmacions».
.
.
Per favor, no reitere res!
, expose les noves, concrete.
Li he fet moltes preguntes detallades que no ha vullgut contestar: quantes sancions?
*(Veus)* 

 

A vore, ara me les contestarà, veritat?
Quantes zones acústicament saturades?
Ara me les dirà, veritat?
*(Veus)*

Vinga, done dades!
És que no en té?

Clar, quan s'acaben els argumentes, vénen les *pataletes* i.
.
.
Li agraïxc molt els consells que vosté me diu sobre la credibilitat i tal.
Mire, haver guanyat les eleccions és una dada, això no justifica que tot el que vosté diu és perfecte ni és més creïble ni menys.
Ha guanyat les eleccions el seu partit, la credibilitat l'ha de demostrar dia a dia, els arguments han de ser convincents i vosté ha de donar les dades el més clares possibles.

Per exemple, tantes dades triomfalistes que fa vosté i no mos ha dit quin nivell tenim en el rànquing de contaminació sonora a nivell europeu.
Serien unes dades curioses a saber, perquè hi ha molta gent que opina que les grans ciutats valencianes estan entre les més sorolloses d'Europa, almenys.
Ahí caldria saber si som també dels primers o què.
O vosté també manipula les dades, com en el cas de la superfície protegida, que sempre li agrada dir el que ha protegit i resulta que quan tenim dades objectives comparatives d'altres comunitats autònomes, estem per davall de la meitat, com li he demostrat, i com vosté pot demostrar-se a si mateix quan mire les dades oficials, comparatives, clar.
No les que vosté presenta llevant les altres.

Jo me limitaré simplement a dir-li algunes de les coses que el Síndic de Greuges va plantejar en el seu moment en el seu informe.
Textualment diu de l'administració autonòmica, de la qual vosté porta estes responsabilitats: «Extraordinàriament poc inclinada a adoptar qualsevol mesura subsidiària».
També diu: «Hi ha un respecte malentés a l'autonomia municipal».
Això que vosté diu: «No, no, ja faran ells, ja faran ells; jo després actuaré».
Això diu el senyor síndic, «que és un respecte malentés».
I finalment diu «que en cap cas pot prevaldre el dret a la llibertat d'empresa davant el dret dels ciutadans a gaudir d'un medi ambient adequat».
No ho dic jo, ho diu el síndic.
Supose que ho dirà per voler dir-ho.

I també li diré les recomanacions del Síndic de Greuges, les cinc que va fer.
I és, primera, «que impulse i porte a terme l'aprovació del reglament de la llei, ja que ha transcorregut l'any a què es referix la disposició final primera de la llei».
Vosté me diu que això pot eixir en tres o quatre parts.
I en quinze si vol!
Jo no li ho discutisc.
El que jo li dic és que si ahí la llei marcava un termini perquè isquera el desplegament, el desplegament complet té un termini.
Vosté podrà enviar totes les fraccions que vullga, i no intente dir que és que jo ignore açò o allò altre.
No.
Tan ignorants no som tots.
Vosté mateix és conscient que està incomplet encara a hores d'ara, i això ho deia el síndic fa any i mig.
O siga, que eixe primer punt encara ara no està complert.

Segon, «que elabore el pla acústic d'acció autonòmica que preveu la llei».
A hores d'ara estarà en estudi, però no existix.

Tercer, «que establisca contactes freqüents amb ajuntaments per a elaborar plans acústics municipals i declaracions de zones acústicament saturades».
Que sapiguem, n'hi ha una o poquíssimes.
Vosté no m'ho ha dit.
Espere que m'ho diga.
En tot cas, tampoc s'ha complit açò o a penes.

Quart, «que increment la seua acció inspectora de vigilància i sanció».
I ahí hem de dir que sí, uns quants expedients.
Però quantes sancions?
Encara no m'ho ha dit.
Aleshores, de totes les recomanacions que li feia el Síndic de Greuges fa any i mig, encara bàsicament totes estan per cobrir.
Pinte-ho vosté com vullga.

I, és clar, no intente confondre amb si la resta sabem que un reglament té quatre o cinc passos.
I vint-i-quatre si vol.
A hores d'ara no està complert.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Arnal.

Sí.
Senyor Sanmartín, té la paraula.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Gràcies, president.

Senyor conseller, jo insistic en les dos qüestions que li he posat damunt la taula, i m'agradaria que me les poguera concretar millor.

La primera ­insistisc­, el principi de subsidiarietat.
La Llei de bases de règim local és clara al respecte, l'article 60, que recorda que davant el deixament de funcions per part de l'administració local s'obliga a la conselleria a exercir les seues potestats, malgrat els esforços que puguen estar fent els seus tècnics de conselleria, són moltíssimes les vegades que per part de l'administració autonòmica se limiten a requerir els ajuntaments que exercisquen les seues competències.
I jo també tinc clar que els articles 24 i 25 de la Llei de prevenció front a la contaminació, diuen també molt clar que pertoca iniciar i resoldre el procediment a l'ajuntament.
Però vosté sap millor que jo que bé per deficiències tècniques de l'administració local, bé pel que siga, bé per les pressions que tinguen, però són moltíssimes les vegades que aquests expedients l'administració local no arriba a tancar-los.

Per tant, el que li demane jo aquí de forma constructiva és que aquesta administració autonòmica no s'inhibisca del procés i que d'acord amb la legislació vigent, puga actuar.
Primera qüestió.

I la segona qüestió referida al pla acústic d'acció autonòmica.
Evidentment, ja sé que és una cosa tremendament complexa i, evidentment, també tinc clar que necessita d'un ampli consens entre col·lectius i tal.
Però jo penso que és una de les coses més imprescindibles per a desenvolupar l'eficàcia d'una llei que vàrem aprovar en desembre de fa dos anys, de 2004.

I, per últim, a manera de reflexió ja personal, jo pense que aquest debat polític que estem tenint aquí no és una qüestió de credibilitat política dels qui parlen, ni tampoc de resultats electorals, que vénen a ser més o menys conjunturals.
Jo pense que és una qüestió realment de voluntat política dels qui estem ací perquè les lleis que aprovem conjuntament siguen eficaces a l'hora de la seua execució.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Sanmartín.

Per a tancar el debat, té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Territori i Habitatge:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Efectivament, el tema de la credibilitat no té únicament una forma de mesurar-se a l'hora d'unes eleccions.
Però, clar, front a intervencions que estan basades exclusivament en pura retòrica i en dir afirmacions sobre mentides, manipulacions, etcètera, etcètera, podria un contestar exactament en eixe mateix estil.
Però, bé, arriba un moment en què un preferix procurar no abandonar el sentit de responsabilitat.

Miren vostés, dels tres reglaments que vénen a desenrotllar la llei de la qual estem parlant, dos es van publicar abans que el Síndic de Greuges fera la més mínima recomanació, i el tercer es farà dins d'enguany perquè el govern de la nació tenia l'obligació d'haver tret eixe reglament i no l'ha tret.
Per tant, no es tirar-li la culpa, perquè segurament alguna explicació tindrà el govern de la nació per a no haver pogut desenrotllar eixe reglament.
Alguna explicació tindrà.
Probablement perquè estem també davant d'una qüestió molt complexa i, per tant, estaran també procurant arreglar-ho de la forma més important o millor per a ells.

És a dir, que nosaltres hem complit, hem complit inclús abans de les recomanacions del Síndic de Greuges.
Per tant, el motiu d'esta compareixença, que era donar compte d'algunes observacions que havia fet el Síndic de Greuges ­torne a dir, perquè està demostrat­, que dels tres reglaments que desenrotllen esta llei, dos els férem inclús abans que el mateix síndic fera la més mínima recomanació.
I el tercer el farem dins d'enguany apel·lant a un sentit de responsabilitat, a pesar que no estiga fet en l'altre lloc.

Me pregunten pel tema dels ajuntaments, que s'obrin els expedients, etcètera, etcètera.
Jo donaria ara una relació ací: l'Ajuntament d'Elda, de Peníscola, de Formentera del Segura, de Miramar, de Benicàssim, on hem col·laborat en el procediment de declaració de les zones acústicament saturades.
Però això és, una vegada més, parlar ací.
.
.
, perquè no van a escoltar.
O siga, vaig a dir eixos exemples i van a continuar pensant.
.
.
confonent el principi de subsidiarietat, que no és una cosa arbitrària, que s'ha de fer respectant les competències municipals, del que és també envair competències que no ens corresponen, de no tindre comprensió davant un fenomen nou.
Clar que estem en un país on el soroll té una dimensió superior a la resta d'Europa.
Clar!
Això és com demostrar que ací tenim més sol que a Dinamarca!
Vaja argument *(veus)*, vaja argument!
Això és com dir que ací tenim mar Mediterrani i en el nord d'Europa tenen el mar Bàltic.
Vaja consideració!
*(Veus)* Estem en un tipus de societat amb un tipus de criteris de convivència que fan que la nostra societat tinga uns nivells de sorolls, com en altres coses.
Imagine's estos dies passats de Falles el nivell de soroll que hi havia ací.
*(Veus)* Però vosté no estarà dient-me que eixe dia les traques no se tiren?

És a dir, estem en un debat que el porten a una consideració estúpida, perquè estem parlant, estem parlant que tenim una regulació sobre el soroll que és de les més avançades que n'hi ha a España.
Tenim una regulació reglamentària que independentment del que ha dit el senyor Síndic de Greuges, hem mosatros dut a terme en un termini raonable.
Escolte, els reglaments que desenrotllen les lleis no són uns reglaments que es fan en un dia o en dos dies.
*(Veus)* El que marca la llei.
Però imagine's vosté els que marquen en altres nivells.
Jo no sé quin interés té vosté en esta llei tan important, quan resulta que quan se presta en la Llei d'acompanyament votar eixe control vosté vota en contra, com va passar en l'última votació ací en estes Corts de la Llei d'acompanyament de pressupostos, on s'incloïa l'obligació de les ITV de fer eixe tipus de coses.
I vosté agarra i vota en contra.
I el que vosté vota en contra fa uns mesos, ve ací i comença vosté a fer una retòrica que realment *(veus)* mos conduïx a un debat que ­li ho torne a dir amb tots els respectes­ és un debat estúpid, perquè és un debat que no comporta arribar a unes conclusions.

El que mos portava hui ací.
.
.
.
Però si totes les dades li les done i vosté es queda exactament igual, exactament igual.
I no se crega vosté que açò una polèmica que no ens interessa a mosatros, eh?
Jo estic encantat amb el seus plantejament ­li ho he dit i li ho tornaré a dir­, i donaria el que no està escrit perquè vosté continue amb eixa política, que és pura retòrica, pura desqualificació, pura utilització.
.
.
Ara jo li dic que estem en un debat.
.
.
­i no li faig ninguna al·lusió a vosté, no li faig ninguna al·lusió vosté­ li dic que hem entrat en un debat en què les postures porten que siga un debat estúpid.
Però prèviament a això, i no és una al·lusió personal a vosté, vosté ha parlat ací de mentider, de manipulador, etcètera, etcètera, etcètera.
Per a què li vaig a contar la retafila d'expressions i de desqualificacions que vosté habitualment fa, que si inclús tingueren una personalització, li diria que no tindrien a penes rellevància.

Però ficar en qüestió institucions com les d'un govern, com el funcionament d'un Estat democràtic amb les seues institucions, d'una forma cautelar, unes a altres van garantint el funcionament de les normes jurídiques.
I inclús la labor o la tasca legislativa d'unes Corts a les quals vosté, en un el súmmum ja de la incongruència, quan arriba l'hora de la veritat vota en contra, i ara ve ací a reclamar el mateix que ha votat en contra.
És un absurd que vosté continue.
.
.
Ara, està en el seu dret de continuar amb eixe tipus de debats, que jo ­li torne a dir­, des de la màxima tranquil·litat, estic encantat que vosté i la seua formació política facen una deriva d'estes qüestions que són serioses i responsables a un tipus d'afirmacions que al final l'únic que aconseguixen vostés és estar en la situació en què estan, exactament en què estan.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Tocaria ara substanciar el punt número 5, però, com les seues senyories saben, ha sigut demanat l'ajornament per part del grup proposant.

Per tant, abans de suspendre la sessió, dir-los que tractarem de reorganitzar l'ordre de les compareixences per tal de fer-les operatives, perquè hi ha tres consellers que han de comparéixer encara.
Per tant, les farem operatives per tal d'adjuntar-les per ordre de conselleria i ho portarem ja a la comissió.

Se suspén la comissió fins el dia i hora que tractarem en la Mesa de les Corts i Junta de Síndics.

Moltes gràcies, senyories.

 

*(Se suspén la reunió a les 12 hores i 30 minuts)*