Untitled Document


<!--
body {
color:black;
}
.text17 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text12 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text19 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text18 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text9 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text0 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
font-variantsmall-caps;
color:black;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda realitzada el dia 6 de novembre de 2009.
Comença la reunió a les 12 hores i 4 minuts.
Presideix el diputat senyor Jesús Ros Piles.
Reunió número 24/III.

Compareixences dels membres del Consell per a informar sobre el Projecte de llei
de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2010

El senyor president:

Senyories, si els pareix bé, anem a reprendre la Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda, que suspenguérem ahir per la vesprada després de la compareixença del conseller d'Immigració i Ciutadania.

Compareixença del conseller de Governació, senyor Serafín Castellano Gómez

El senyor president:

Tenim ací entre mosatros, i li donem la benvinguda, al conseller de Governació, que ja és un conseller veterà en estes qüestions d'explicar el pressupost, que precisament ve a d'això, a explicar-mos les seues línies pressupostàries per a l'exercici 2010.

Conseller, quan cregues convenient, tens la paraula.

El senyor conseller de Governació:

Moltíssimes gràcies, senyor president.

Senyories.

Com bé dia la presidència, comparec per a presentar els pressupostos de la Conselleria de Governació per al pròxim exercici 2010.

Dir-los que estos són uns pressupostos responsables i coherents amb la conjuntura econòmica que vivim, per això dins de la contenció del gasto, però que garantixen els objectius prevists en la conselleria, que no són altres que millorar la seguretat de tots els valencians i millorar el seu
autogovern.

Senyories, el pròxim any, des de la Conselleria de Governació, se van a presentar per a la seua aprovació en estes Corts set projectes de llei: la llei de successions, la de modificació de policies locals, la llei de bombers, la llei de protecció civil i emergències, la llei de contractes i drets reals, la llei de consultes populars
municipals i autonòmiques i la llei de la policia autonòmica.

Dir-los també que a part d'esta important iniciativa política de presentació d'estos set projectes de llei que els acabe de dir, també l'any que ve ficarem en marxa el nou Institut Valencià de Seguretat Pública i Emergències, que les obres estan acabant-se.
I, per tant, entrarà en marxa també el pròxim any l'Institut Valencià de Seguretat Pública i Emergències en el complex educatiu de Xest, traslladant-se de les actuals dependències de l'Ivasp en l'Eliana.

També estos pressupostos van a garantir que se vaja executant a bon ritme el Pla de
seguretat d'infraestructures i d'emergència, el Plise.

També se van a reforçar, com s'ha fet en els últims anys, la inversió en la lluita contra la prevenció d'incendis forestals.

També en el pròxim exercici 2010 anem a crear i ficar en marxa l'oficina electoral de La Generalitat.

I també en el pròxim exercici anem a complir el full de ruta que jo poguí explicar, per al desenrotllament de l'Estatut d'autonomia, en la Comissió de Governació i Administració Local en estes Corts.

I també, per últim, vull destacar-los, en octau lloc, que el pròxim exercici 2010 en la conselleria, a través del pla Confiança, n'hi han 21 projectes importants per a millorar la seguretat i les emergències, fonamentalment per a infraestructures de noves prefectures per a la
policia local, en el qual s'invertiran al voltant, en estos projectes del pla Confiança, al voltant de 38 milions d'euros.

Per tant, senyories, pressuposts responsables dins de la conjuntura econòmica que vivim, però que garantixen el que són els objectius de la conselleria i, sobretot, que van a aportar eixa iniciativa
política per i per a la seguretat dels valencians, eixa iniciativa política per i per a millorar el nostre autogovern.

Tinc de dir-los que els pressupostos ascendixen a una quantitat de 86.
517.
860
euros.
A pesar d'eixa reducció per la situació de la crisi, del 7,67%, insistisc que garantixen de manera adequada la
consecució dels objectius que els acabe de detallar.

Saben que la Conselleria de Governació disposa d'un pressupost que comprén la Direcció i Servicis Generals i tres direccions generals emmarcades dins de la Secretaria
Autonòmica de Governació: la Direcció General de Seguretat i Protecció Ciutadana, que representa el 10,28% del total del pressupost; la Direcció General de Prevenció i Extinció d'Incendis i Emergències, que suposa el 78,01% i la Direcció General de Coordinació i Desenrotllament Estatutari i Promoció de l'Autogovern, que representa el 6,03%.

Per desgranar-los el pressupost d'una manera més exhaustiva, en primer lloc, me referiré al programa de Direcció i Servicis Generals, que té un pressupost de 4.
912.
160 euros i que representa el 5,68% del pressupost de la
conselleria.

En este sentit, dins de la Direcció i Servicis Generals hi han ajudes molt importants a la política social i, sobretot, l'ajuda a les víctimes del terrorisme.
En este sentit, se mantenen les subvencions a l'Associació de Víctimes del Terrorisme de la Comunitat Valenciana, com en anys anteriors.

En segon lloc, la línia d'indemnitzacions de les víctimes del terrorisme se dota d'un import de mig milió d'euros, destinats fonamentalment a fer front a les noves ajudes recollides en la
Llei 3/2009, de modificació de la llei de víctimes de terrorisme, en què a través d'esta reforma, el Consell amplià les actuacions indemnitzatòries i n'ha inclòs algunes en àmbits que no estaven contemplades en la Llei 1/2004.

S'ha de tindre en compte que des de l'aprovació precisament d'esta llei que acabe de dir, la 1/2004, d'ajudes de víctimes del terrorisme, s'ha pagat ja un total al voltant de quatre milions d'euros a favor de 162 víctimes o familiars pròxims a les víctimes.

Gràcies a eixe esforç, les víctimes del terrorisme han rebut de la Comunitat Valenciana no sols el
recolzament econòmic i d'ajudes, sinó també el reconeixement que se mereixen, i també un recolzament, que és molt important, que és eixe costat humà que hem de fer a aquells que ha sigut sesgada la seua vida, les seues
llibertats públiques o els seus drets constitucionals com a ciutadans.

Per això també, recentment publicà i aprovà el Consell de La Generalitat un decret, el 196/2009, de 30 d'octubre, pel qual es concedia l'alta distinció de La Generalitat a títol pòstum a les víctimes del terrorisme i la distinció de La Generalitat a víctimes d'actes terroristes o en reconeixement per la lluita contra el terrorisme.

Vullc també destacar la incorporació en esta línia d'una partida nova respecte a l'exercici anterior, dotada amb 90.
140 euros, destinada a la Fundació Víctimes del Terrorisme, per activitats d'educació, sensibilització i formació.
D'esta forma se centralitzen en la Conselleria de Governació totes les polítiques i actuacions que des de La Generalitat se presten en reconeixement a les
víctimes del terrorisme.

També dins de la Direcció i Servicis Generals, el capítol primer experimenta un increment del 2,3%, similar a l'increment d'este capítol en el conjunt del pressupost de La Generalitat, disminuint -per eixa responsabilitat de contenció de gasto públic, precisament on ha de disminuir-se és en el capítol segon- en un 5%, en eixa línia, insistisc, d'austeritat i contenció general.

Dins de la Direcció General de Coordinació de Desenrotllament de l'Estatut d'Autonomia i Promoció de l'Autogovern, dir que costa uns 5.
221.
480 euros i que s'està impulsant i ficant en marxa el full de ruta, com dia, que s'explicà en la Comissió de Governació i Administració Local d'estes Corts.

En eixe sentit, estem potenciant d'una manera important el treball de la Comissió de Codificació de Dret Civil Foral Valencià, que està treballant intensament.
I que vull recordar a les seues senyories que
precisament la setmana passada, en el Ple de Les Corts, aprovàrem la modificació de la Llei de règim econòmic matrimonial valencià, en virtut del pacte assolit amb el Govern d'Espanya perquè retire el recurs d'inconstitucionalitat que havia interposat, quedant, per tant, tancat el debat
respecte a la competència de La Generalitat en matèria de dret foral civil.

També dir-los que està en vigor eixa llei des de l'1 de juliol de 2008 i que ha tingut una gran acceptació i recolzament per part de la societat, ja que el règim de separació de béns que establia la llei hem observat que sols el 2,7% dels nous matrimonis
valencians des que està la llei han anat a fer capitulacions matrimonials a les notaries, quan
anteriorment era el 75% el que anava per a canviar el seu règim econòmic matrimonial.

I en eixa línia de recuperació del dret foral civil, com he dit al principi de la meua intervenció, va a entrar en Les Corts en els pròxims mesos el projecte de llei de successions, una llei moderna i adaptada a la
realitat social dels valencians, que introduirà una major flexibilitat i una major llibertat de testar, afavorirà la continuïtat de les xicotetes i mitjanes empreses, tan importants en el nostre entramat
empresarial, i vetlarà per la cohesió familiar i el desenrotllament econòmic de la nostra comunitat.

Dir-los també que a càrrec del capítol II d'este programa, anem a seguir realitzant importants labors de promoció i difusió d'estes normes a través de jornades, conferències, congressos i activitats diverses, tant per a la llei de successions, la
llei de custòdia compartida o sobre els continguts del desenrotllament estatutari i del dret
foral.

També en este capítol continuarem amb la publicació de la Revista Valenciana d'Estudis Autonòmics, que recull les millors aportacions i reflexions sobre aquells temes
relacionats amb el desenrotllament del nostre Estatut d'autonomia i la promoció de l'autogovern i amb la celebració que este mes de novembre farem també de les tres jornades de celebració del fòrum obert, un fòrum de debat obert a la participació de la societat civil en què s'aborden els temes que estan publicats per la revista.

En el capítol IV d'esta direcció general se contemplen partides pressupostàries, amb una dotació que ascendix a més de 452.
000 euros, destinats a subvencions i ajudes per a finançar activitats formatives i divulgatives per aconseguir estos objectius.
Estes
ajudes van dirigides a universitats, ajuntaments, mancomunitats, col·legis professionals o entitats sense ànim de lucre.
O, per exemple, també per al mateix Tribunal de les Aigües de la Vega de València, recentment reconegut com a patrimoni cultural immaterial de la humanitat
per la Unesco, i que és una de les senyes d'identitat més importants també del poble valencià.

Dins del capítol IV, també en el dia d'ahir tinguí ocasió de crear en la Universitat Internacional de València el que fou la càtedra de dret foral, en el qual estigué present molta part de la comunitat universitària, de col·legis professionals i de la comissió de codificació.
Càtedra en què se pretén involucrar a tota la universitat en el dret foral per a difondre'l, per a fomentar-lo, perquè hi hagen estudis i investigacions en esta matèria,, mitjançant el reconeixement de crèdits als estudiants i l'obtenció del títol d'especialització per a llicenciats, aixina com l'autogovern.

També dir que dins d'esta direcció general, també està la subvenció per als partits polítics, que este any no sofrix ningun tipus d'increment, donat l'acord de congelació de tots els partits polítics.
I que, per tant, el seu import serà de 3.
150.
000 euros per a ser també solidaris amb la crisi econòmica que vivim.

També dins de la Direcció General de Desenrotllament Estatutari estan els processos electorals i
consultes populars.
He dit que la posada en marxa de l'oficina electoral de La Generalitat va a ser una realitat en el pròxim any 2010.
I el que volem és que eixa oficina electoral tinga entre les seues funcions la constitució del registre de consultes populars de la Comunitat Valenciana, proposar i
impulsar la Intranet electoral, informar sobre aspectes relacionats amb les
consultes populars que puguen realitzar els ajuntaments, aixina com la
coordinació amb l'administració de l'estat en matèria electoral, o també, lògicament, estar preparats per a les noves competències que té el president de La Generalitat en el nou Estatut, entre altres qüestions.

Dir també que, en eixe sentit, una altra de les set lleis que presentarem en el pròxim any, una d'elles precisament és la del desenrotllament previst en l'article 28, paràgraf 5, de l'Estatut d'autonomia, referit al desenrotllament legislatiu en matèria de consultes electorals de caràcter autonòmic i municipal, que ja estem treballant amb ella i que, com dia, presentarem en
el pròxim any.

Passant ja a la Direcció General de Prevenció i Extinció d'Incendis i Emergències, dins del programa 221.
10, d'emergències, protecció civil i extinció d'incendis, representa una forta partida pressupostària, que representa el 78,01% de la conselleria, un total de 67.
492.
470 euros,
perquè li donem una importància vital al que és estar preparats a qualsevol emergència, catàstrofe que puga passar en la Comunitat Valenciana; una important prioritat al
tema de prevenció i extinció d'incendis i en el de seguir, també, executant el Plise a bon ritme, dotant a la Comunitat Valenciana de les
millors infraestructures, tecnologies i recursos al servici de la gestió de les emergències.

En estos pressupostos se manté un importantíssim desplegament de recursos humans i material necessari per a fer front als
incendis forestals, a les emergències i a l'atenció directa dels ciutadans, les 24 hores del dia, 365 dies a l'any, a través de la plataforma tecnològica del 112.

Dir-los, també, que en el capítol II se contemplen partides necessàries per a la contractació del personal que atén i manté tecnològicament el telèfon únic d'emergències, 112, que fins al 30 de setembre d'este any ja ha rebut més de tres milions de telefonades, concretament, 3.
106.
913 telefonades, i que
quan celebràrem el dècim aniversari, precisament, este any, han sigut més de trenta-sis milions les telefonades rebudes fins a la data.

També una partida molt important, com no?
, va dirigida als consorcis provincials de bombers, dotada en quasi.
.
.
, al
voltant de vint-i-dos milions d'euros, que és una partida importantíssima dins del capítol IV de la direcció general.

També, dins d'eixe capítol IV, vull destacar el que són.
.
.
, una partida de més 196.
320 euros en subvencions per a assegurances i equipament del voluntariat
de protecció civil.
.
.
, per l'Associació d'Agrupacions de Voluntaris de Protecció Civil o per a la Creu Roja.

D'esta forma, La Generalitat vol col·laborar amb les entitats que, de manera altruista, solidària i voluntària, cooperen en la gestió de les emergències i participen en diverses faenes de protecció civil, com són els voluntaris de protecció civil o com puga ser també els voluntaris de Creu Roja.

M'agradaria subratllar que La Generalitat ha reconegut i premiat l'encomiable treball que desenrotllen els voluntaris de protecció civil mitjançant la concessió, el passat 9 d'octubre, de la distinció de La Generalitat a l'Associació de Voluntaris de Protecció Civil de la Comunitat Valenciana o també la distinció honorífica de la policia de La Generalitat (veus) o el Premi valencià a la solidaritat i voluntariat 2008, atorgat per Fundar a esta associació que treballa de manera molt estreta amb la Conselleria de Governació.

Estem, doncs, davant d'un pressupost que en matèries d'emergències seguixen invertint, de manera molt important, en les infraestructures i en
la millora tecnològica al servici dels professionals de la seguretat i de les emergències.

També, dins de la plataforma tecnològica 112, saben vostés que ja està el nou sistema del CoordCom G5, que substituïa el CoordCom G4, en funcionament en les províncies de Castelló i en la província de València, i que, abans que s'acabe l'any, estarà també incorporat el CoordCom G5 en la província d'Alacant, gràcies a una inversió que hem realitzat i que la seua gran part ja està realitzada, d'11 milions d'euros per a tindre la plataforma més completa d'Espanya i que podrà abraçar servicis il·limitats, és a dir, els servicis que estiguen operatius de manera il·limitada en la Comunitat Valenciana.

En este sentit, també, lògicament, en el pròxim any 2010 seguirem contemplant partides importants, en este cas per al que és el tema tecnològic del 112, de 913.
070 euros per ficar algun exemple.

Per tant, l'aposta de renovació tecnològica en matèria d'emergències que s'inicià en la plataforma tecnològica, pràcticament estarà ja a final d'este any -com estava previst- acabada i en funcionament.

També abracem en altres casos relacionats amb les noves tecnologies i comunicacions,
com és la integració de totes les flotes de La Generalitat en la ret comunicacions de seguretat i
emergències o més coneguda com a ret Comdes.
De manera que una vegada finalitzada l'eficaç marxa d'esta ret, se dotarà dels nostres servicis operatius de terminals i dispositius necessaris per a l'ús d'esta ret per a garantir les comunicacions i situacions d'emergència en qualsevol punt de la nostra comunitat.
Per a d'això, s'invertiran més de sis-cents mil euros en els pròxims pressuposts.

Com dia, el Plise.
.
.
, el que tinga un ritme d'execució d'acord per a poder complir-se en el que inicialment se digué entre l'any 2008 i 2012, també té en el capítol VI el seu reflex, en primer lloc, en el que és l'ampliació del centre de coordinació d'emergències, que se podrà fer, perquè, com he dit a l'inici de la meua intervenció, se traslladarà l'Ivasp al complex educatiu de Xest i, per tant, tots els edificis i superfície que ocupa l'Ivasp serà per a l'ampliació del centre de coordinació d'emergències de l'Eliana.

Vull destacar també la inversió que se farà en els parcs d'emergències, en les bases aèries d'extinció d'incendis i de superfícies d'emergències, que tenen un pressupost de 3.
628.
870 euros i que s'incrementa respecte a l'any anterior.

Aixina, parcs d'emergències com Onil o Fontanars dels Alforins o la reforma del parc d'emergències de Callosa d'En Sarrià o les superfícies com la de Sogorb o Gata de Gorgos o també la superfície d'extinció d'incendis de Tírig, que ja està en marxa la seua adjudicació, doncs seran també una realitat.

Com dia, en els últims anys s'està realitzant una importantíssima inversió en esta matèria que va a continuar en este any 2010 renovant la flota d'autobombes, de vehicles tot terreny, imprescindibles per a la gestió d'incendis i imprescindibles per a l'eficàcia del treball de les brigades d'emergències.

També, dins de la direcció d'emergències, vull destacar l'esforç que està fent la Conselleria de Governació per a ajudar els ajuntaments perquè tinguen actualitzats i tinguen tots el pla territorial municipal d'emergències.

Saben vostés que férem un conveni tipus per als ajuntaments de menys de cinc mil habitants, que ja
són 52 plans els que hem elaborat en base a eixe conveni tipus, que estem
treballant en l'elaboració de 55 plans més que, durant este últim trimestre, se remetran als ajuntaments per la seua aprovació i també estem treballant en el conveni tipus del pla d'actuació municipal enfront del risc d'inundacions per a aquells pobles o ciutats que tenen un risc d'inundació mitjà o alt.

Per tant, se tracta de seguir en este programa 221.
10 d'emergències de protecció civil i extinció d'incendis, de complir l'objectiu de tindre una comunitat preparada, segura.
.
.
Un objectiu per al que
estem desenrotllant també dos lleis, que m'he referit a elles al principi de la meua intervenció i que presentarem també en els pròxims mesos perquè se puguen aprovar a l'any que ve, que serà la llei de protecció civil i emergències, la modificació, i, per primera vegada en la nostra autonomia, la primera llei de bombers de la
comunitat.

Passant a la tercera direcció general, la Direcció General de Seguretat i Protecció Ciutadana, dir que té un pressupost global de 8.
891.
750 euros per a l'exercici 2010, que destina més d'un 30% -i vull destacar-ho- de la seua inversió al programa de formació de l'Institut Valencià de Seguretat Pública i Emergències, consolidant una política dirigida a accentuar la formació i la professionalització i l'especialització de tots aquells professionals que treballen en la seguretat i emergències en la nostra comunitat.

Que la formació de l'Ivasp són 2.
712.
920 euros els que se van a invertir, i que, com dia, també per a finalitzar.
.
.
, que està a punt de finalitzar la primera fase del nou institut de seguretat pública en el complex educatiu de Xest, que se ficarà en marxa el pròxim any 2010, i que dotem amb estos pressupostos, doncs, per a mobiliari i també per a seguir amb el que és les reformes i les obres amb més d'1.
057.
000 euros en estos pressupostos.

Dir-los que el programa de formació anual s'amplia i s'intenta dotar de la màxima qualitat possible.
Vull destacar que l'oferta formativa en este any, que estem en l'any 2009, ha sumat més de 230 edicions de diferents cursos, que han suposat més de 3.
700 hores de formació dirigides a uns 5.
700 professionals entre policies locals, policies de La
Generalitat, bombers, voluntaris de protecció civil, brigades d'emergència, entre altres.
Cursos que tenen un caràcter eminentment pràctic perquè els coneiximents s'adapten a les necessitats reals de la societat actual.

Vull dir també que se mantindrà en el capítol IV la partida de subvencions als ajuntaments per als cursos de policia local
i que dins de la Direcció General de Seguretat en el seu programa 222.
10, dotat en més de sis milions d'euros, concretament 6.
178.
830 euros, se va també a dotar al seu capítol VI la dotació econòmica per a rehabilitar i condicionar les noves comissaries de la policia de La
Generalitat en Vall d'Alba i en Benicarló, una ja, pràcticament.
.
.
, que s'iniciaran les obres en les pròximes setmanes, com és la de Vall d'Alba i, també, infraestructures en matèria de seguretat, com serà la nova seu de la comissaria a Alacant ciutat que albergarà el que és la unitat provincial de la policia en Alacant.

També el capítol VI preveu una dotació pressupostària perquè permeta ampliar i renovar la flota de vehicles policials amb l'objecte que la policia de La Generalitat dispose de més i millors recursos en l'exercici de les seues funcions.

Vull destacar que l'actuació de la policia de La Generalitat es troba en les cotes d'eficiència que se poden aplegar en l'any 2008, a pesar de la plantilla escassa que té, (veus) amb 108.
002 actuacions al llarg de l'any 2008, com se destaca de la seua memòria.

Com saben, el govern ha incomplit el conveni que l'obliga a dotar la policia general de 500 efectius que se firmaren en l'any 2002; ha rebutjat la proposta d'un nou conveni per a augmentar les competències i efectius de la policia i, la setmana anterior, (veus) ja vaig anunciar davant la Comissió de Governació i Administració Local la creació del cos de la policia autonòmica en el desenrotllament de l'article 55 de l'Estatut d'autonomia.

És la nostra voluntat ficar en marxa el cos policial propi de La Generalitat i
que assumisquen les funcions i competències d'acord amb allò establert en l'article 38 de la Llei orgànica de cossos i forces de seguretat de l'estat.
Un cos que ha de garantir els màxims nivells de seguretat i, en definitiva, de benestar social.
Volem que siga
en coordinació i en col·laboració amb el Govern d'Espanya i amb els.
.
.
(veus) cossos i forces de seguretat de l'estat.
Un model de seguretat propi i integrador que compte, absolutament, amb
tots.

En eixe sentit, com ja els anuncie, ja vaig remetre una carta, tant al ministre
d'Interior com als portaveus del grup parlamentari, perquè este mateix mes pugam començar tots els treball des del minut zero per a anar amb el diàleg, amb el consens màxim possible per a poder elaborar la llei de creació de la policia autonòmica que este conseller i la Conselleria de Governació i el Consell de La Generalitat tenen intenció.
.
.
, que també se puga aprovar.
.
.
, debatre i aprovar en el pròxim any 2010 i de la manera més important possible.

També, lògicament, ficarem esmenes al pressupost perquè l'elaboració de la llei i esta comesa estiguen reflectits també en el pressupost de l'any 2010.

Mantenim en el capítol VII un programa d'actuació pressupostària per al conveni d'infraestructures de La Generalitat i el ministeri que no aplega mai i poques
esperances tenim.

I, també, dir-los que per al que és el suport de la policia local, com els he explicat anteriorment, a part del que és la modificació de la llei de policies local, per a revisar les seues funcions, competències amb l'objecte de prestigiar el seu important treball i d'acomodar la realitat jurídica, la realitat que fan, en estos moments de treball, els més de 10.
300 policies locals que tenim en la Comunitat Valenciana.

No obstant, seguim sent la primera comunitat peninsular en nombre de policies
locals per cada mil habitants, doncs anem a seguir fent, com dia, eixe esforç de suport a tots els cossos de policia local i mantindrem també les ajudes una vegada haver-se vist beneficiats més de 117 municipis amb els vehicles, en este cas, motoritzats, uniformats, que s'han donat en estos pressupostos anteriors.
Ampliem la línia als ajuntaments, perquè anem a ajudar sempre als ajuntaments amb menors recursos econòmics i menys en esta conjuntura econòmica, als ajuntaments entre 5.
000 i 10.
000 habitants, amb els mitjans materials
necessaris en els exercicis de funcions de policia local, amb la qual cosa per
al pròxim any estarà també dins del capítol seté esta ajuda de mitjans materials, concretament de vehicles motoritzats,
uniformats, a les poblacions entre 5.
000 i 10.
000 habitants.

També he de dir-los que dins del pla Confiança n'hi han 21 actuacions, ja moltes d'elles en marxa, en matèria de seguretat i emergències, per un import d'al voltant de trenta-huit milions d'euros, dins del que és el pla de recolzament d'inversió productiva que va a dur i que està duent endavant ja la Conselleria de Governació.
La majoria d'estes actuacions, dins d'este pla, tenen per objecte la construcció, rehabilitació o remodelació d'infraestructures pròpies de la policia local, tals com les seues prefectures, les dependències policials, centres o aularis de formació, edificis polivalents per a la policia local o personal d'emergència i altres necessàries per a l'exercici de les funcions pròpies de la policia local, amb la qual cosa, és una inversió també molt important per al recolzament a les policies locals.

Dir, també, que en este sentit hem prioritzat sempre el que són els objectius d'eficàcia i eficiència dins d'un panorama econòmic que exigix la contenció de la despesa, però ha de garantir la consecució de les polítiques que porta endavant la conselleria.

En conclusió, senyories, estem davant d'uns pressupostos realistes, que s'adapten als objectius marcats en cada un dels programes i la realitat socioeconòmica actual, que vol complir els impulsos que s'explicaren del full de ruta del desenrotllament estatutari amb els seus tres pilars, és a dir, del pilar de la política social, de la consolidació de l'autogovern i el del finançament.
I que, com dia al principi de la intervenció, va a, eixe impuls polític va a veure's reflectit en la presentació de set lleis en la posada en marxa de l'oficina electoral de La Generalitat, en la posada en marxa del nou Institut
Valencià de Seguretat Pública i Emergències, en seguir desenrotllant el nostre estatut i en seguir complint el que és el Plise i, sobretot, també, en ajudar a la seguretat i emergència en el pla Confiança amb al voltant de 38 milions d'euros, entre altres qüestions.

Estes són les comptes que presentem per a seguir fent entre tots que la seguretat dels
valencians siga més i millor.

Moltes gràcies, president.

El senyor president:

Gràcies, senyor conseller.

Prendran la paraula els grups polítics per a expressar la seua opinió respecte als comptes que vosté ha presentat per a l'exercici 2010.

Per a allò, en primer lloc, té la paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo, en primer lloc, vullc agrair al conseller l'abundant explicació d'uns pressupostos que ell qualifica com a responsables i coherents, i diu que no
van a baixar l'atenció respecte al que van ser els pressupostos de l'any passat, clar!
Davant un pressupostos que baixen 7 milions d'euros, de 93 milions a 86 milions, i se va a mantindre, doncs, crec que és un repte molt important i no sé si estem en condicions de fer-ho perquè, sobretot, el que es baixa no és en gasto corrent -com va anunciar el president, que hauria de definir
austeritat- sinó que el que es baixa, bàsicament, és en el capítol d'inversions.
He de fer esment, per exemple, que en les inversions reals de
seguretat, el programa 222.
10, n'hi ha un descens del 34,38%.

És a dir, responsables i coherents.
.
.
Doncs, anem a vore.
En tot cas, la seua conselleria s'ha situat per baix del que el govern valencià va a gastar-se en el cànon de la fórmula 1; 90 milions d'euros mos va costar pagar-li al senyor Eccleston el cànon de la fórmula 1.
I tenim una conselleria en què totes les funciones que se van a desenvolupar, tan importants, tan
significatives, tan necessàries per a la nostra seguretat, el desenvolupament de l'autogovern per a la formació dels nostres policies, per a la promoció del nostre autogovern, etcètera, etcètera, és menys pressupost que el que el president Camps d'una tacada es va gastar en el cànon de la fórmula 1.
Jo no sé si això és molt responsable i molt coherent, la veritat, tinc els meus dubtes, tinc els
meus dubtes.

Ens anuncia set projectes de llei.
I seria ara molt llarg entrar en tots ells,
però jo li faig una demanda.
Per exemple, en el projecte de llei de policies locals.
Seria tan difícil saber, efectivament, que poguérem consultar sobre el registre de policies locals, quants en són, quins són fixos, quins són interins, quins estan en excedència?
Perquè això no s'ha posat en la pràctica.
Vosté ha anunciat ací que n'hi ha 10.
200 policies locals, 10.
300 -he pres mal la nota-, però és que vosté ho sabrà, però és que els ciutadans no ho sabem, perquè eixe registre de policies locals no està posat de forma efectiva.
Crec que és molt necessari saber eixe registre.

Per tant, ja li anuncie que en el punt que posa «de cumplimentación y mantenimiento de los registros de policía local», ens agradaria que es posara això en funcionament.
Sabem que n'hi ha una decret, però no hem vist en cap moment que eixe registre siga públic i siga clar.
Per tant, crec que, més enllà que una llei de policia local puga ser interessant o no, però comencem a fer les coses senzilles i pràctiques des d'un primer moment.

Bé, ja sabem que no tenim eleccions en el pròxim any, perquè la partida a processos electorals i consultes és tan reduïda.
.
.
En tot cas, és tan reduïda, però.
.
.
, gasto corrent.
Perquè, què van a fer vostés amb 355.
000 euros, que es diu prompte, però són 50 milions de les antigues pessetes.
Compra de béns i despeses de funcionament.
Però, si no n'hi ha funció!
O va a haver-hi eleccions?
Si hi hagueren eleccions, eixa despesa seria més important.
Però, en què van a gastar-se eixos 50 milions de les antigues pessetes?
Estem parlant de l'últim.
.
.
-ja sé que vaig botant-, però és l'últim programa, el 462.
60.

Però, en tot cas, jo li faig una proposta, una proposta que seria més coherent que la llei de consultes populars.
I és que ací el que cal fer és una llei electoral, senyor conseller, és una llei electoral.
La llei electoral de 1987 està recorreguda davant del Tribunal Constitucional, senyor conseller.
I l'argument, les al·legacions que han presentat els lletrats de la Generalitat valenciana, doncs, són molt clares.
N'hi ha una antinòmia entre l'Estatut, la reforma de l'Estatut -que vostés aprovaren, mosatros pensem que se podia haver sigut més ambiciós- respecte al que diu eixa llei.
La llei actual està desfasada, és de 1987, parla de 89 diputats, està obsoleta.

Aleshores, jo crec que mos hauríem de posar més les piles en allò que seria, no tant una llei de consultes populars, que pot ser interessant, però tenim una Llei electoral que està obsoleta i és contradictòria amb l'Estatut.
I està recorreguda davant del Tribunal Constitucional!
És que la convocatòria d'eleccions està recorreguda pel meu partit, pel Bloc, davant el Tribunal Constitucional, perquè no quadra una cosa i l'altra!
I això està ahí!
I, en qualsevol moment, podem tindre una resolució.
Per tant, no seria millor, tenint en compte els canvis que s'han experimentat en la societat, la paritat, per exemple?
N'hi ha una llei orgànica marc que ha citat.

Aleshores, jo crec que mos hem de posar les piles en allò que realment importa.
I açò crec que és interessant, tindre una llei que s'adapte a eixa reforma de l'Estatut i s'adapte al que marquen els canvis socials que s'han experimentat en els últims temps.
Més cosetes.

Ací, este projecte de llei, des del nostre punt de vista pot ser que tinga una il·legalitat.
Li ho vaig dir en el seu temps, però, clar, com persistixen en l'error.
Anem a vore.

En allò que són les subvencions a partits polítics en la línia 111.
80, «subvención partidos políticos», els beneficiaris previstos per este pressupost no s'adapten a la Llei orgànica 8 de 2007, de 4 de juliol, sobre finançament de partits polítics.
I, clar, el tema crec que és seriós, perquè en els moments que estem vivint crec que és necessari que això se regule bé.
Li ho vaig advertir, li ho vaig informar.

És a dir, el que s'ha aprovat en els anteriors pressupostos de La Generalitat no s'adapta a una llei nova orgànica de finançament de partits polítics.
Ja li vaig explicar en què, però ho anuncie ací, ho deixe caure, ho deixe caure perquè els beneficiaris no es corresponen amb els que marca la llei de partits polítics, la llei orgànica.
Ja avançarem en eixe tema i presentarem les esmenes que hàgem de presentar, però a nosaltres ens agrada que les coses se facen bé.
Considere que s'ha d'adaptar a la llei orgànica perquè, si no, estaríem vulnerant, des del nostre punt de vista, n'hi hauria una previsible vulneració de les disposicions de rang superior, en este cas.

Pel que fa a la policia autonòmica, estem completament d'acord.
Ja tardaven vostés!
Vostés l'encerten quan rectifiquen!
S'han rectificat en la fusió de les caixes d'estalvis -perquè el senyor Marí Olano dia unes coses l'altre dia, ara, el conseller Camps, i sembla que el president està encertant-la-, però l'encerten quan rectifiquen.
I, ara, ens agrada eixa nova actitud per a
desenvolupar la llei de policia autonòmica.

En eixe sentit, i tenint en compte el que vosté mos va explicar l'altre dia, què fa ací en el programa 222.
10, de 390.
000 euros per a ajudar el Ministeri d'Interior?
Si és que ací no tenim un duro!
Ja sé que són bones persones, però si no tenim un duro!
I mos n'anem a ajudar al ministeri, que sí que en tenen!
Si mosatros tenim un dèficit públic sobre el PIB del 14% i, el govern central, del 6!

Aleshores, no sé, això no quadra.
I, segurament, estarem tots d'acord amb que pugam això modificar-ho, perquè, clar, si mos maltracta tant el Ministeri de l'Interior, si no el reben a vosté, no li contesten les cartes i n'hi ha una mà estesa amb el Ministeri de l'Interior per a arreglar, segons quines coses, i damunt posem ací una partida de 390.
000 euros, jo crec que això no quadra.
Però, bé, crec que es pot esmenar això.

Però, en tot cas, vosté llançà ahir als mitjans de comunicació que vol fer un front comú a Galícia i a Canàries per a buscar una fórmula de policia autonòmica.
D'acord!
Però, el primer que crec que s'hauria de fer és fer un front comú, un acord en seu parlamentària, ací, a les Corts Valencianes.

Li he de recordar que el primer que va presentar un projecte de llei sobre
policia autonòmica va ser el nostre amic i company, Joan Ribó.
Un projecte de llei de policia autonòmica que, malauradament, la majoria de la cambra -deixem-ho així- no va voler acceptar, però que era una llei molt interessant, molt acceptable i una proposta llei que està en línia amb allò que vosté ara reivindica.
És a dir, ens agrada eixa nova previsió respecte al desenvolupament de la policia autonòmica.

Mosatros tenim idees al respecte -en el segon torn les desenvoluparé-, però crec que una policia foral valenciana que coopera colze a colze amb la policia
local amb eixa nova llei -podríem aprofitar- seria un element molt formidable, molt interessant per a incrementar la
seguretat.
Crec que n'hi han en estos moments parcel·les importants de la seguretat pública valenciana que necessitaríem millorar i crec que la policia foral valenciana seria un bon instrument de
futur, de millora i que podria, en una completa coordinació amb policies locals, doncs, dotar de major benestar a la nostra societat i
major seguretat.

Per tant, estem d'acord, però creiem que caldria buscar un consens ample ací, en la cambra.
Pel nostre grup parlamentari té tota la nostra predisposició per tal arribar a eixe consens.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Té la paraula, ara, la senyora Sanchordi.

La senyora Sanchordi García:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor conseller, bon dia i benvingut, en seu parlamentària, com no podia ser d'un altra manera.

Estem avui, ací, per a debatre sobre els pressupostos de la seua conselleria, uns pressupostos
que a nivell global, des del grup parlamentari socialista afirmem, també, com no podia ser d'una altra manera, que són escassos, que n'hi ha una baixada relativament important, se passa de 93 milions a 86, una
baixada d'un 7,7%, uns pressupostos que, si anem al detall, tenen alguna novetat -una, en concret, hem trobat mosatros-, però tenen també algunes desaparicions, algunes contradiccions, tant d'objectius com de xifres, i també algunes absències destacades.

Per seguir la dinàmica habitual en este tipus de comissions, faré una intervenció per programes i per direccions generals.
En algun d'estos programes me detindre més, bàsicament per raons d'actualitat, d'actualitat perquè -com vosté bé sap- esta ha sigut una setmana mediàticament.
.
.
anava a dir productiva, però més que productiva diré intensa en algun tema concret, una setmana intensa, ja no per a la Conselleria de Governació, sinó per al conseller de Governació.
Estic parlant de la policia autonòmica.
Estic parlant del «supernotición» que mos va donar ara fa poc més d'una setmana.
Perquè s'ha parlat de la policia autonòmica, dels pressupostos seus en esta setmana no s'ha parlat molt; vosté, el primer.

En qualsevol cas, anem als pressupostos.
Pel que fa el programa de direcció i serveis generals.
Bé, pugen, una vegada més, els gastos de personal.
Gastos de personal, conseqüència, com hem dit ja fa uns quants anys, de la creació d'una conselleria nova, que no novedosa, perquè ja existien els mateixos.
.
.
, o la majoria dels programes i de les àrees englobats en la seua conselleria, existien en l'antiga Conselleria de Justícia i Administracions Públiques.

Esta conselleria, per descomptat, no és precisament un exemple d'austeritat en atenció, com vosté bé diu, a l'actual conjuntura econòmica.

Novetat, l'única novetat que trobe als pressupostos, i és la següent.
N'hi ha una línea nova en el capítol VII, que vosté ha comentat, i que és la creació d'una fundació de víctimes del terrorisme.
Fundació que esperàvem que explicara més, però, simplement, s'ha dedicat a llegir el que és la.
.
.
, vaja, la creació, la línia bàsica, l'import.
Però per a la tasca que, teòricament, ha de fer, no mos ha quedat clar i mos agradaria que mos explicara per
què és precís fer o crear una nova fundació.

Ara bé, la línia econòmica que va per a indemnitzacions a les víctimes passa de l'any passat a enguany, passa d'un milió i poc a cinc-cents mil euros.

Pel que fa a la seguretat pública, policia de La Generalitat i policia local, les inversions reals i les
transferències de capital baixen, respectivament, un 35% i un 25%.
Estem parlant dels
dinerets contantes i sonantes que han d'anar per a ajudar els ajuntaments i el col·lectiu de policies locals per a recursos materials.

Me pare en un tema que havia avançat abans, que és el tema de la policia autonòmica.
Des del dijous, en la comissió en la qual vosté, doncs, per a donar el «supernotición», se va portar inclús a Canal 9 a les huit de la nit, vosté va fer el superanunci.
I esta setmana ha segut un autèntic culebrón, però un culebrón de repercussió mediàtica en el qual el que ha quedat clar és l'ambigüitat de la seua proposta, les contradiccions i alguna que altra mentireta o mentirijilla també.

Pel que fa al PSPV, per descomptat, mosatros ho tenim claríssim, perquè fa molts anys -no d'esta legislatura, inclús de l'anterior- que estem demanant la creació d'un cos propi de policia autonòmica.
Ara, això clar.
.
.
, això, el que tenim molt clar és que cal fer-la quan toca, cal fer-la com cal i cal fer-la en les condicions i
amb les motivacions correctes.

Perquè vostés, que han tingut molt de temps per a decidir-ho, i aparentment havien decidit el
contrari, i temps també per a preparar-ho i per a consensuar-ho, llancen la notícia.

Entenem, primera, que no són les formes.
Segon, que no sabem si és el moment més adequat o més responsable, atenent l'actual conjuntura econòmica, com vosté mateixa ha dit, ni tampoc atenent l'actual conjuntura econòmica, concretament, ja de la seua conselleria.
I, per descomptat, no entenem què és la motivació.
Perquè la motivació que vosté mos va fer entendre era com a conseqüència d'una rabieta per una presumpta falta de cas del ministeri: «Doncs ara m'enfade, ara canvie d'opinió i ara vullc la policia autonòmica.
»

Repassant la setmaneta.
Abans de vosté anunciar la policia autonòmica que, prèviament, i açò no ha eixit, havia dit que vosté, pràcticament, havia elaborat un pla de seguretat nacional, atenció!
, i nacional vol dir de l'estat espanyol, diu -i ho diu inclús en declaracions públiques- que vosté havia passat un esborrany als grups parlamentaris.
Bé, doncs vosté no havia passat ningun esborrany als grups parlamentaris.
I, després, canvia i diu que no, que era una carta convidant-mos a una reunió per a parlar i consensuar l'esborrany, que no és el mateix.

Per descomptat, el que s'ha quedat clar, arran de les seues declaracions i de les contestacions a les
seues preguntes, és que hui per hui la conselleria o el conseller no tenen un esborrany, no tenen
clares les competències, no tenen clar el finançament i, per descomptat, n'hi han moltes coses que no deuen tindre-les clares, no deuen tindre-les clares
perquè açò no ha de fer-ho vosté d'una forma completament unilateral.

Ara bé, s'aventuren a llançar el número de 6.
000.
Bé, podien ser 6.
000 o 3.
000 o 10.
000 o 20.
000.
No sabem per què.
Per què eixa xifra?
Però tampoc deixen clar que si tenim un cos, com cal, de la policia autonòmica se n'aniran policies nacionals i se n'anirà Guàrdia Civil, perquè duplicitat no n'hi haurà, a no ser que vosté vullga trencar totes ràtios mundials d'efectius de policia.

Però, a més, tornem a pressupostos, si tan clar ho tenen, ¿per què en el capítol IV, quan parla de la policia de La Generalitat, bé alguna cosa comentà vosté d'alguna esmena o d'alguna autoesmena, per què simplement diu: «Aumentar el número de efectivos de la policía de La Generalitat, de la policía nacional adscrita a la Comunidad Valenciana.
»?

Home, si vosté ho diu fa una setmana, el mateix dia que se presenten els pressupostos, que fa
mesos que s'estan preparant, (veus) haver-ho ficat negre sobre blanc.
Haver-ho ficat.

Construcció de quarters.
Des del pressupost de 2008, venim denunciant la partida, abans de
600.
000 euros, partida que entenem totalment propagandística i d'aparador.
Diners per a un conveni que no existix, per a conveni virtual que només existix, ja no dic en el seu cap, sinó en el seu discurs polític, en el seu discurs polític, per a ajudar -entre cometes- al govern central a construir quarters, que ara passa de 600.
000 a 390.
000.
Més valdria, senyor conseller, que ficaren eixos diners per a augmentar les ajudes
a inversions de la seua competència.

I, per un altre costat, a banda del que entenem criteris partidistes i
propagandistes d'esta qüestió, el que sí hem de concloure és que eixos diners ja estan destinats a un altre gasto, no sabem quin ni tampoc
de quina conselleria, com previsiblement o segurament ha passat en les mateixes
partides dels dos últims exercicis pressupostaris.

Però diré més, si pensa fer la policia autonòmica, per a què va a construir o vol construir més quarters de la Guàrdia Civil o de la policia nacional si seran menys?
(Veus) Una pregunta i un suggeriment, i amb eixos diners, per què no paga les dietes a la policia autonòmica que tenim actual, que ells mateixa denuncien que des del mes de juny no han
cobrat les dietes que li corresponen a la Conselleria de Governació?

Per cert, els mateixos sindicats de policia se pregunten, com van vostés a finançar un cos propi si no cobrixen ni les dietes.

En resum, molts anuncis, poques explicacions clares i, per descomptat, poca
credibilitat.
Ara, per descomptat, que sàpia que si la voluntat és real i les coses se fan com s'han de fer comptaran, com no pot ser d'una altra manera, amb la col·laboració del Grup Parlamentari Socialista, perquè això és una cosa que mosatros venim defenent fa temps.

Ràpidament, formació, Ivasp -o Ivaspe si incloem emergències-, un dels projectes, com vosté mateixa ha dit, més ambiciosos que té la seua conselleria.
(Veus)

De fet, vosté també ha dit que gràcies a eixe megacentre, que recorde, inclús, que el gimnàs té quasi 900 metres quadrats o una cosa aixina, val, que com és un megacentre està ja preparat per a quan tingam la policia autonòmica, els 6.
000, no ho sé.
.
.
, perquè puguen formar-se ahí quan tingam les competències.

Anem a vore, i si no els tenim o no són 6.
000, aleshores, què m'està dient?
Que vosté està fent hui per hui un gasto excessiu i innecessari?
O està, potser.
.
.
, bé, o, simplement, està dient que està gastant-se diners en previsió d'un futurible?

Emergències, protecció civil i extinció d'incendis.
A vore, és molt correcte, efectivament, ha augmentat el pressupost per a la construcció i reparació de bases aèries, la qual cosa mos pareix importantíssim en termes d'emergències.
Ara, molt malament, està tornant a baixar, per segon any consecutiu, les subvencions als voluntaris de
protecció civil que també són molt importants.

Pel que fa als consorcis provincials de govern, li llegiré una notícia, li llegiré també el titular: «El pulso político de Ripoll a Camps pasa factura en Alicante.
La deuda al Consell con el
Consorcio Provincial de Bomberos de Alicante, según algunas estimaciones, superaría los seis millones de euros, pendientes de varias anualidades.
» De Castelló y de Valencia no sabem res.
A la millor, és perquè n'hi han més afinitats polítiques i, per tant, no denuncien eixos deutes, si és que n'hi han.

I, bé, vaig acabant ja, alguna cosa me tindré guardar per a l'última intervenció.
Directament me la guarde.

En resum, sí que podem dir que els pressupostos són més del mateix i, en alguns casos, menys del mateix, que n'hi han contradiccions entre els plans, els anuncis, les declaracions públiques i els pressupostos i que el problema és que, segurament, a vostés els interessen poc els seus pressupostos concrets, que és allò important i allò real, i els interessen més els seus plans i el seu discurs polític.

Res més i moltes gràcies, que, a més, això li ix gratis.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Sanchordi.

Li donem la paraula a la senyor Quinzá.

La senyora Quinzá Alegre:

Gracias, señor presidente.

Señor conseller, agradecerle, en nombre del Grupo Parlamentario Popular, esta comparecencia a
fin de explicar las líneas generales de los presupuestos de su conselleria para el próximo ejercicio 2010.

Señor conseller, nadie puede ser ajeno a la situación que atraviesa nuestro país en la actualidad.
Una situación difícil que incide directamente en los presupuestos de La Generalitat.

Como usted bien ha dicho, estos presupuestos siguen la línea de austeridad que caracteriza el conjunto de los presupuestos de La
Generalitat, que destinan el 81,5% de los mismos al gasto social, como no podía de otra manera, pero que, por otro lado, consolidan el servicio público y mantienen la inversión.

No obstante lo cual, como usted bien ha manifestado, en este marco de
austeridad, seguimos apostando de manera comprometida por la inversión en los recursos humanos y materiales necesarios para mejorar la seguridad de
nuestro territorio, gestionar de una manera óptima las emergencias y asegurar un desarrollo estatutario que procure cada vez
un mayor bienestar social.

En definitiva, estos presupuestos permiten alcanzar los objetivos marcados por
su conselleria, apostando por la seguridad, las emergencias y, desde luego, un fuerte impulso
al desarrollo estatutario.
(So per interferència d'un mòbil) Son unos presupuestos que garantizan de manera adecuada la consecución de esos objetivos.

Respecto del programa de dirección y servicios generales, se observa la contención del gasto, así como la austeridad que caracteriza este programa.

Nosotros sí que destacamos, señor conseller, la priorización que hacen respecto a las víctimas del terrorismo, dotan con 500.
000 euros, destinados a hacer frente a las
nuevas ayudas recogidas en la reciente Ley 3/2009, de modificación de la ley; por cierto, aprobada por consenso por todos los grupos de la cámara, porque, por lo dicho hoy, parecía que no estaban de acuerdo.

Pero además, señor conseller, felicitarle por ampliar estas ayudas promoviendo la reforma de la citada ley.
Para atender, además, a las víctimas que aún no han sido atendidas y atender a las nuevas situaciones que contempla la
reforma legislativa.

Gracias a estas ayudas, las víctimas han recibido el apoyo y reconocimiento que merecen por parte de los
poderes públicos.
(Veus) Igualmente, destacar la novedad, que usted ha dicho, de la dotación de 90.
140 euros destinados a la fundación de víctimas del terrorismo.

Respecto a la Dirección General de Coordinación del Desarrollo del Estatuto de Autonomía y Promoción del Autogobierno, sí que vemos que en estos presupuestos reflejan la firme voluntad del Consell de
desarrollar el Estatuto hasta las últimas consecuencias.

Nos parece muy importante la recuperación del derecho foral y valoramos muy positivamente el trabajo que para ellos está realizando y potenciando desde la comisión de codificación civil valenciana.
(So per interferència d'un mòbil)

En este sentido, destacar la importancia de la ley de régimen económico matrimonial, en vigor, como usted bien ha dicho, desde el 1 de julio de
2008, y aprobada finalmente con el consenso casi unánime de la cámara.
Y cuyos efectos, como usted bien ha mencionado, ponen de manifiesto el
claro respaldo de la sociedad valenciana.

Como igual consenso esperamos, señor conseller, con la anunciada ley de sucesiones, cuya importancia está fuera de toda duda, pues nos afecta a todos los mortales y que, tal y como
usted ha anunciado, pretende adaptarse a una realidad actual y a las
necesidades de los valencianos y valencianas, en especial, al suprimir los obstáculos para la continuidad de las pequeñas y medianas empresas que son las que mayoritariamente conforman nuestro tejido
empresarial.

Por eso, señor conseller, entendemos que es necesaria la difusión, tanto de estas leyes como del derecho foral y de la promoción de nuestro autogobierno, dándolo a conocer a los valencianos mediante jornadas, seminarios, becas, difusión, en definitiva.

Efectivamente, señor conseller, el desarrollo estatutario merece la implicación de «todos», como usted bien ha dicho, por lo que nos parece muy adecuada la ayuda, en este
sentido, a universidades, ayuntamientos, mancomunidades, diputaciones, colegios
profesionales o, ¿cómo no?
, al Tribunal de las Aguas de la vega valenciana.

Felicitarle también, como no podía ser de otra manera, por la recién creada cátedra de Derecho Foral, que ya ha anunciado usted.
También, destacar dentro de esta dirección general el programa de procesos electorales y consultas populares que debe de
tener dotación presupuestaria, porque hay que recordar que la reforma estatutaria le reconoce
al president de La Generalitat la facultad de disolución anticipada.

En la relación con la Dirección General de Prevención, Extinción de Incendios y Emergencias se encuentra el programa de emergencias, protección civil y extinción de incendios.
Como usted bien ha dicho, constituye el grueso de su conselleria, pues representa el 78,01%.

Efectivamente, estos datos ponen de manifiesto la apuesta de La Generalitat por
ofrecer a los ciudadanos una respuesta ágil, de calidad y eficaz frente a las emergencias.
Temas tan importantes como
los incendios, los rescates o los salvamentos o asistencia sanitaria de
urgencia.
En definitiva, señor conseller, se trata de salvar vidas.

Por ello, es importante destacar cómo se consolida la inversión en los servicios de prevención y extinción de incendios, con una flota de 22 medios aéreos, que permiten una respuesta inmediata y eficaz ante cualquier tipo de
emergencia; así como contar con más de 900 personas en los periodos de mayor riesgo.

En este programa se contemplan también las partidas necesarias para la atención del teléfono único de emergencias, el 112, que, como ya ha mencionado usted, señor conseller, hasta septiembre de este año, se han recibido más de tres millones de llamadas, en solo un año, no llega ni a completar el año.

Sí que me gustaría resaltar la apuesta por el municipalismo que empapa todas las políticas de su conselleria, en este caso permitiendo que todos los municipios puedan contar con planes de
emergencias necesarios, a cuyo fin se están elaborando, y ya se han elaborado, y se han cumplimentado y se han terminado
planes, convenios de colaboración con ayuntamientos de menos de 5.
000 habitantes.
Como ya venimos reiterando, de
estos planes se van a poder beneficiar 388 municipios de nuestra comunidad.

También se contempla en este programa la importante suma de casi 22 millones de euros
que va destinada a la aportación que hace La Generalitat a los consorcios provinciales de bomberos.

De igual manera, en este programa se continúa con el reconocimiento del importante trabajo que realizan los voluntarios de
protección civil, asociaciones colaboradoras.

Y luego, como decía al principio, estos presupuestos no sólo mantienen la inversión de infraestructuras, sino que incrementan en más de un 200% el presupuesto respecto al presente ejercicio.
Así, vemos cómo este programa contiene la construcción de nuevas instalaciones contempladas en el Plise, que va a permitir la
construcción de parques de emergencias en Fontanars dels Alforins, en Onil, o la reforma
del parque de Callosa d'En Sarrià, así como continuar, por ejemplo, con la helisuperficie de extinción de incendios de Tírig.
Igualmente se va a incrementar el parque móvil de emergencias.

En conclusión, señor conseller, felicitarle porque este programa respeta la contención de gastos que prima en todo el presupuesto, no obstante lo cual mantiene la
inversión y consolida un modelo de atención de emergencias y de calidad y excelencia.

Respecto a la Dirección General de Seguridad y Protección Ciudadana, estos presupuestos reflejan la apuesta del Consell por la
seguridad.
Se van a destinar casi nueve millones de euros a la mejora de
infraestructuras, incremento de recursos humanos y materiales a la formación de los profesionales y continuar estrechando la colaboración con los ayuntamientos.

Efectivamente, señor conseller, compartimos con usted que para garantizar una buena seguridad es necesario
seguir apostando por la formación de calidad y profesionalización de nuestros efectivos.
Por eso nos parece tan importante el nuevo Ivaspe, que
además va a ser una realidad en breve.

Igualmente se contempla en estos presupuestos lo que usted ha dicho, el
acondicionamiento y rehabilitación de las sedes comarcales de la policía de La Generalitat, de Benicarló, de Vall d'Alba o de Alicante.

Ante esta apuesta decidida de La Generalitat por la seguridad de los
ciudadanos, una vez más tenemos que lamentar que esta comunidad no existe para el señor Rodríguez Zapatero, que ha faltado a su palabra y ha incumplido sistemáticamente el convenio anunciado.

Por ello, nosotros sí que le felicitamos por la decisión de desarrollar el artículo 55 del Estatuto de autonomía y trabajar para poder crear un cuerpo propio que garantice los mayores niveles
de seguridad y de bienestar, siempre, como siempre hemos dicho, en colaboración con las fuerzas y cuerpos de seguridad del estado.

Se ha cuestionado la forma en que se anuncia.
Pues yo creo que fue la más adecuada, señor conseller, en sede parlamentaria, como no podía ser de otra manera.

Señor conseller, respecto a la consignación presupuestaria, ya lo ha dicho usted aquí, va a presentar una enmienda.

Nosotros, no obstante, señor conseller, vamos a seguir insistiendo en que se invierta en esta comunidad para la
reforma y mejora de construcción de cuarteles de la Guardia Civil y comisarías de la policía nacional, porque esto no quita, no obsta el hecho de que se cree la policía autonómica.
Cuando además cuenta con el compromiso del presidente de La Generalitat de cofinanciarlos.
Por ello, tiene línea presupuestaria, desgraciadamente al contrario que los presupuestos del
estado.

En definitiva, señor conseller, como usted ha dicho, estos presupuestos son fruto de un planteamiento realista
y que ha priorizado objetivos, dentro de la línea de austeridad que impera la totalidad del presupuesto del Consell.

Yo, como conclusión, sí que me gustaría destacar, señor conseller, se nota y se ve, negro sobre blanco, la austeridad de estos presupuestos en la
disminución que se ha realizado en el capítulo II, una disminución de casi un 6%, en gastos de mantenimiento.
Por contra, sí que hay un incremento del 3,07% del capítulo I a fin de poder cumplir los convenios y los pactos y acuerdos con
funcionarios y trabajadores.

Y sobre todo destacar, yo me quedo en estos presupuestos, señor conseller, con la importancia que a mi juicio merecen las siete leyes que ha anunciado, y
que son, yo creo, que muy importantes y de un gran calado: la ley de bomberos, la ley de consultas populares, la ley de emergencias, la nueva ley de policías locales que, como ya ha dicho usted, tenemos más de 10.
300 policías locales en nuestra comunidad; la ley de derecho patrimonial valenciano o
contratos y derechos reales.
Y luego dos que, a mi juicio, son casi las más.
.
.
, no quiero quitarle importancia a las otras, pero sí destacar de una manera especial la ley de cuerpo único de policía autonómica, por todo lo dicho y por lo que dijimos en la comparecencia que usted tuvo
en la Comisión de Gobernación hace apenas una semana.
Y por la ley de sucesiones, señor
conseller, que creo que es una ley de una envergadura absoluta, y que yo espero contar
con el consenso y con el acuerdo de todos los grupos de la cámara que desde aquí pido.

Una vez más, señor conseller, darle la enhorabuena y decirle que una vez más la gestión que usted va a realizar al frente de su conselleria va a merecer, no el aprobado, el sobresaliente por parte de los valencianos y
las valencianas.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Quinzá.

Senyor conseller, li done ara la paraula perquè aclarisca alguns dubtes que s'han plantejat, que es veu que n'han quedat alguns damunt la taula.

El senyor conseller de Governació:

Gràcies, senyor president.

Molt bé, anem a vore si aclarim els dubtes que s'han plantejat.

Senyor Morera, dic que són responsables i que estan en consonància en la situació que travessa este país, com tots molt bé sabem, perquè baixem al voltant d'un 6% el que són els gastos de funcionament, el capítol II, i ahí és la demostració, no en paraules, sinó en fets, d'eixe esforç d'austeritat que ha fet la conselleria.
I, no obstant, seguim augmentant el capítol I, perquè entenem que hem d'estar sempre amb els treballadors i amb els funcionaris.

Me parlava vosté d'un tema que m'alegra que me'l traga, no?
, la memòria de la policia local.
El govern de La Generalitat presenta la memòria de la policia local sempre.
.
.
, i a més ho fa en les tres províncies i se dóna per a coneixement general.

Jo li vaig a dir que com sé el és que patir un apagada informativa, que no te donen ninguna informació i que no te donen absolutament res.
Jo no li vaig a fer com fa el ministre de l'Interior amb La Generalitat o com fa la Delegació del Govern amb La Generalitat.
Vosté la memòria i totes les dades que tinga no tinga cap preocupació que els tindrà transparents en temps i forma, sempre que els demane.

Sap vosté que les policies locals, que tots els cossos que hi ha de policies locals, són administració especial de les corporacions municipals, que tenen autonomia municipal
reconeguda en la Constitució.
I mosatros tenim la competència dins de la llei de coordinació de policies que mos dóna per a.
.
.
, i sap vosté que estem treballant en un tema tan important com és el registre de policies, que tenim una coincidència important en eixe aspecte, i per això estem treballant en eixa llei de modificació de policies locals.

Mire, jo creia que vosté s'anava a alegrar quan he dit que al llarg de l'any 2010 anàvem a crear l'oficina electoral de La Generalitat, com a nacionalista i bon valencianista, que
me consta que és.
I pensava que li anava a donar una alegria dient-li que anàvem a ficar-ho en marxa.
Evidentment, seria il·lògic que se convocaren eleccions anticipades tenint al millor president i a un
govern que funciona i dóna impuls per al desenrotllament i benestar social del nostre territori.
Però, no obstant, no obstant, el més important és que fiquem en marxa l'oficina electoral de La Generalitat el pròxim any.

I vosté li dia també que anàvem a desenrotllar l'article 28, en el seu paràgraf 5, per a la Llei de consultes autonòmiques i municipals, que a més sap vosté que s'estan fent sense ningun tipus de capacitat legal quant als seus resultats, hi ha
consultes d'estes característiques en diverses poblacions de la Comunitat Valenciana, i que precisament el
que volem és seguir desenrotllant el nostre estatut, en este cas el 28.
5, respecte a les
consultes populars.
El que passa és que, si ho desenrotllem, mal, si no ho desenrotllem, també, i si desenrotllem una cosa és prioritària l'altra i, si és l'altra, és prioritària l'altra.

Bé, sap vosté que l'article 24 de l'Estatut d'autonomia establix dos terços per aprovar la llei electoral.
Jo, després d'aprovar l'Estatut d'autonomia, diguí, i després de tindre la responsabilitat com a conseller de Governació, que per part del govern no hi ha ningun problema en parlar de ninguna qüestió.
.
.
de parlar de totes les qüestions en concret, i una d'elles és la llei electoral; fa falta dos terços per aprovar eixa llei, com vosté molt bé sap, perquè aixina ho estableix l'article 24.
Perquè una de les coses que férem de manera, jo crec, que molt positiva i intel·ligent per a la normalitat i l'estabilitat política de la comunitat fon elevar aquelles que foren importants perquè tingueren un gran consens polític a la seua
(inintel·ligible) .
.
.
Que sàpia vosté que per part de La Generalitat no hi ha ningun problema i hi ha bona
predisposició per a poder aconseguir acords, en este cas en la Llei electoral valenciana, en
eixa majoria qualificada de dos terços, com estableix l'article 24 dels estatuts.

Vosté parla de la subvenció als partits polítics.
Mire vosté, la subvenció als partits polítics és un acord polític, pres per unanimitat pels grups parlamentaris, que La Generalitat complix i
que La Generalitat, a través de la Conselleria de Governació, porta endavant i que pressuposta 3.
150.
000 euros en este any en concret.
I se
demanen tots els informes jurídics que facen falta, perquè tot ha de ser absolutament legal i tots han de fer com pertoque.

Sí que li dic que, evidentment, jo no vaig a ficar-me en els problemes o en els
embolics que tinga ningun grup parlamentari en eixe repartiment de subvencions.
¡Dios me valga y me asista para meterme en líos internos de casa ajena!
 (Remors) Vull dir que, en eixe sentit,.
.
.

El senyor president:

Senyories, senyories.

El senyor conseller de Governació:

.
.
.
en eixe sentit, sí dir-li eixa qüestió.

M'alegra també la coincidència, com també m'ho havia manifestat en diverses ocasions, respecte a la creació del tema de la policia autonòmica.
I jo ja, en la meua primera intervenció, he dit que, lògicament, esmenarem part dels pressupostos de la Conselleria de Governació perquè tinga reflex el que és l'elaboració de la Llei de la policia autonòmica i que tinga reflex eixa qüestió de ficar en marxa.
I, per tant, jo ja ho havia anunciat i ho havia especificat.

Mire, La Generalitat no vol fer un front comú contra ningú, ni contra el ministeri, ni contra el Govern d'Espanya ni contra ningú.
Vol treballar a favor dels valencians, eh?
 I jo he dit que he parlat amb el conseller de Canàries, he parlat amb el conseller de Galícia, perquè estan també en la formació de les seues policies autonòmiques, perquè tenen també les seues competències estatutàries per a fer-les.
I que ahí un dels cavalls de batalla més important, lògicament, és el finançament.
I eixe finançament mosatros el que diguem és una cosa molt senzilla, molt senzilla, que crec que a més hauríem o deguem d'estar tots absolutament d'acord, perquè una altra cosa és un sense sentit.

I diguem que, a igual competències constitucionals estatutàries, igual finançament.
És una cosa que crec que cau pel seu propi pes i que voler justificar el que és injustificable és molt difícil.
I, per tant, en esta qüestió concreta (inintel·ligible) .
.
.
altres comunitats, el que mosatros diem és que a igual competències estatutàries que puga tindre qualsevol altra comunitat autònoma, igual finançament.
És una cosa aixina de senzilla.
I altra cosa en el meu poble diuen que són romanços.

I, per tant, això és el que mosatros demanem, i no sols que ho demanem mosatros, sinó que ho demanen també, perquè està dins de la línia del sentit comú, qualsevol persona que crec que s'entén perfectament.
Mire vosté, no poden haver-hi discriminacions, ni ciutadans de primera ni de segona en cas
del finançament.

Sap vosté que jo anuncií, crec que fon el dijous passat en la Comissió de Governació i Administració Local, i el divendres el primer que féu després d'anar a la sessió que me correspon de govern del Consell de La Generalitat, fon remetre una carta
al ministre per a dir-li, l'anunci per a dir-li que volia assentar-me amb ell el més prompte possible per a començar a ficar en marxa la qüestió de la policia autonòmica, i una carta als tres síndics portaveus dels grups parlamentaris per a dir-los que el més prompte possible, i si poguera ser en el mes de novembre, fer una reunió perquè des del primer moment, des del minut zero, hi haguera diàleg, consens i participació en esta qüestió.

I, per tant, crec que a vosté li consta i vosté ho sap.
No obstant li agraïsc per endavant el suport, que sé que és sincer, a la creació del cos de la policia autonòmica, i que, evidentment, discreparem a la millor en l'elaboració de la llei, però crec que anant tots en la mateixa línia, segurament serem capaços de fer una bona llei per a tots els valencians del cos de la policia autonòmica.

Senyora Sanchordi, senyora Sanchordi, vosté diu que els pressupostos són una birria, jo tampoc m'esperava una altra cosa.
Que són escassos, que no estan ben fets.

Bé, tenen moltes novetats.
Però mire, capítol I, augmentem un 3,0%.
Per què augmentem un 3,0% estant en situació de crisi?
Perquè este govern està amb els treballadors i amb els funcionaris, i este govern complirà l'últim acord que s'ha pres, i els convenis que s'han pres en els sindicats de treballadors.
Per tant, com mosatros estem amb els
treballadors i amb els funcionaris, vosté tindrà de saber on està.

Este govern està amb els treballadors i els seus funcionaris, i en complir els acords dels
convenis que se van signant.

Me parla vosté que per a què vull crear una fundació de víctimes del terrorisme, Déu me valga també!
Jo no vull crear ninguna fundació de víctimes del terrorisme.
Simplement, per a la seua informació, dir-li que esta fundació és una fundació a nivell estatal que fou creada en l'any 2001, que està funcionant molt bé, que crec que té tot el sentit del món perquè està per a defendre les llibertats públiques i els drets constitucionals i estatutaris, i defendre persones que han
patit el que són les desraons dels terroristes i, per tant, mire vosté, és una línia que fiquem per ajudar precisament a eixe col·lectiu important.
I dir-li a més que mosatros des de l'any 2004 que fórem pioners i els primers en la Comunitat Valenciana en fer una llei d'ajuda de víctimes del terrorisme que complementara la llei estatal i que modificàrem este any 2009 per ampliar les competències en vivenda, en ajudes, de beques d'estudi, en també temes tan importants com la dependència, hem donat ja a 165 víctimes, al voltant de quatre milions d'euros.

Vosté diu, i ara vostés pressuposten nou milions, que estaven pressupostats, sinó mig milió d'euros.
Mire vosté, mosatros hem atés des de l'any 2004, pràcticament tots i cada un dels expedients que estaven pendents de les víctimes del terrorisme, i seguim donant una dotació suficient per a poder atendre els expedients que estan, perquè per a mosatros és una prioritat, i anem a seguir sent una prioritat el que açò siga així.
M'agradaria que el Govern d'Espanya també tinguera eixa prioritat com la té el govern de La Generalitat en ajudar a les víctimes del terrorisme.

Per tant, no creem res, està creat ja i és estatal, no se preocupe vosté.

Passem al tema de la policia autonòmica.
És que els pareix malament, pareix que senta malament al Partit Socialiste que
anem a crear la policia autonòmica.
Miren vostés, vostés, de boqueta estant dient sempre que volem la policia autonòmica i ara ho diu el govern valencià, i com segurament és del Partit Popular, doncs a vostés ja els pareix malament i ara ja tiro al pichón a la policia autonòmica.

Mire vosté, mire vosté, li ho vaig a explicar molt clar: si jo vinc ací i faig un anunci i vosté me diu, «és que les formes de l'anunci.
.
.
».
Les formes de l'anunci no sols són per a mi les més adequades i on toca, que és en seu parlamentària que és on residix la sobirania del poble valencià, no amagades o filtrades com fa el seu Govern d'Espanya, no donant participació a ningú (veus).
Perdone vosté, li estic contestant amb tot el respecte.

El senyor president:

Senyories, està el senyor conseller en ús de la paraula.

El senyor conseller de Governació:

Venim a seu parlamentària a dir les coses, que és on toca, i vosté, com a representant del poble valencià se tenia d'autofelicitar que això fóra així.
Perquè sempre que no és aixina, vostés, lògicament, posen el crit en el cel i ho critiquen.
Per tant, ara ho tornaria a
fer exactament igual, perquè crec que és el lloc més indicat quan se busquen diàlegs, quan se busca consens, quan se busca desenrotllar l'Estatut d'autonomia, quan se busca desenrotllar l'autogovern i quan se busca fer una cosa important per als valencians, portar-ho a seu parlamentària.
Me sorprén, me sorprén, que en allò de criticar per criticar, perquè ja ho fa el Partit Popular, a vegades s'autocritiquen fins el que són les Corts Valencianes.

Segon, si jo vinc ací i no dic les línies generals, i vinc amb un projecte de llei tancat i vinc amb un model tancat,
vostés me dirien: són un dictadors, estan imposant, per què anem a asseure's si açò ja està tot tancat, si no anem a tindre possibilitat de fer res.
.
.
Senyoria, que és molt vell i algú porta dos o tres mesos en este negoci, açò ja és molt vell.
Mire vosté, molt vell.

Jo haguera vingut, com vosté diu; ara, i «no (inintel·ligible) .
.
.
donant eixe model tancat i imposat, no saben ni els efectius ni el finançament ni tenen el model, és un culebrón, una vegada diuen una cosa.
.
.
» Molt bé, no pasa res!
No hi ca cap problema.

Mosatros hem fet el que teníem de fer, presentar-ho en seu parlamentària que és on toca.

En el minut zero, dir-li al Govern d'Espanya que volem actuar amb llibertat, amb coordinació i amb col·laboració, i que vull asseure'm amb el ministre de l'Interior per a ficar-ho en marxa de manera conjunta.

En eixe també minut zero, enviar als grups parlamentaris per a dir que volem la participació sincera dels grups parlamentaris i el diàleg, i la negociació i el consens per a elaborar la llei de les Corts Valencianes.

Anunciem les línies generals del que té de ser la formació i la idea que té el govern per a fer la formació.

Per tant, jo crec que, no sols és el correcte sinó que és com toca.
Però, ho fem com ho fem, per a vostés ho anem a fer malament i tampoc anem a perdre un minut de temps en eixe
sentit.

Senyora Sanchordi, s'ha de treballar més i llegir menys algunes coses que donen vostés per certes sempre en els mitjans de comunicació.
Este conseller no ha dit mai.
.
.
, i li ho vaig a aclarir, no s'altere, no és fique nerviosa, li ho vaig a aclarir.
Este conseller no ha dit mai que haja
enviat ningun esborrany, (veus) ningun esborrany al grup parlamentari -tindrà temps, m'ha dit el senyor president, de poder replicar-me estes paraules-, mai!
, ni en seu parlamentària, ni en ninguna declaració en ningun lloc; que m'he ficat en contacte amb els grups parlamentaris per a poder iniciar des del
minut zero les negociacions, no que haja enviat ningun esborrany a ningun lloc.
Si ho ha dit un altre?
Li ho pregunta a qui ho haja dit, però no tergiverse el que no s'ha dit.

En segon lloc, vosté diu que evidentment, segons les competències, si la policia autonòmica se crea hi haurà.
.
.
, tindrà de reduir-se la presència de la Guàrdia Civil i de la policia nacional.
Evidentment.
Ací no anem a fer més gasto i més superposició.
.
.
No, segons les competències, i amb les ràtios adequades per a complir eixes conseqüències hi haurà un repartiment sense conflicte competencial entre la policia autonòmica, la Guàrdia Civil i la policia nacional.
Si estiguí explicant-ho molt claret l'altre dia en la compareixença!
I precisament eixe és el model.
I vosté diu: «És que vosté només que fa que una partida propagandística i d'aparador.
» Crec que sí que.
.
.
, m'ho havia apuntat això.
Si no és aixina, crec que és literal, «propagandística i d'aparador».
D'acord?
Aixina ho ha dit.
Molt bé.

Doncs, home!
, li he de dir que si durant els anys 2008 i 2009 mosatros hem fent
una partida propagandística i d'aparador, per ficar una partida pressupostària per a complir un conveni que estava aprovat en la comissió mixta entre el Ministeri d'Interior i la Generalitat valenciana, que estava parlat el 31 de juliol en una
reunió entre el ministre d'Interior, el secretari d'estat, el president de La Generalitat i el conseller que li parla, en Madrid, en seu parlamentària, i feta pública pel ministre d'Interior en roda de premsa en seu parlamentària i mosatros complir i no complir el seu ministeri, que és del seu govern, i vosté diu el que diu!
, jo crec que no fa falta que m'esforce amb més comentaris perquè crec que està tot dit i tot el que puga dir sobra.

Mosatros hem complit amb la paraula i vostés no sols és que han incomplit amb la paraula, amb alguna cosa que és absolutament il·lògica, en el que volent mosatros recolzar i cofinançar en un 50% les actuacions que estant en el conveni no siguen competents per a
millorar el que són unes infraestructures que vostés mateixa reconeixen que són una ruïna.
.
.
!
Com el perro del hortelano, ni comen ni dejan comer.
Eixa és la realitat.

I que damunt vosté tire en cara que La Generalitat ha complit la part d'un acord fet amb el Govern d'Espanya, que entenc que té de ser seriós i responsable, me pareix absolutament sorprenent.

Una altra cosa és la postura lògica i raonable del senyor Morera que està en contra d'eixa política.
D'acord!
Està en contra d'eixa política, jo podré estar o no d'acord amb ell, com ja li ho manifestat, però, home!
, que el Partit Socialiste que té el suport, que és el que està governant en Espanya i és el que fa l'acord, el seu màxim mandatari en matèria d'interior que és el ministre, i que vostés diguen que
eso para què, la veritat és que jo crec que no és mereixedor de més comentaris.

I vosté dia també: «Hombre, la academia.
.
.
si està fent-se.
.
.
, ja va a anar l'acadèmia de la policia autonòmica.
.
.
!
» Mira, ¡xe!
, li ho vaig a explicar també, perquè no tinga cap de dubte.
Mire vosté, el Ivasp, en el Plise, se dia que com s'han d'ampliar les seues competències a la e d'emergències, i ampliar la formació, com aixina ho hem fet, necessitava més lloc, i també més lloc per a ampliar el centre de coordinació d'emergències.

En estos moments n'hi havien 3.
400 m2, o n'hi han, en l'Ivasp, per als temes de formació i selecció de policies locals i temes de seguretats en el que és l'acadèmia de policia local.
I complint el Plise, perquè vostés diuen que mosatros fem els plans i no els complim, doncs, mire, complint el
Plise s'acabaran i en el primer trimestre, inclús abans del previst, se traslladarà l'Ivasp a Xest i allí no tenim 3.
400 m2, sinó que ja férem una previsió i tenim 28.
000 m2 i tenim també una zona comuna per a pràctiques i per a altres qüestions absolutament necessàries i complementàries, i una ampliació de terreny i edificis que en el cas que fagen falta podrien ocupar-se per la
Conselleria de Governació per a tindre l'acadèmia de la policia autonòmica, i que vosté entendrà això és una cosa no sols lògica, sinó que ho entén absolutament tot el món.

Si mosatros ara haguérem, amb l'anunci fet, de buscar terrenys o buscar edificis, haver de comprar-los, haver de pressupostar-los, haver de pagar-los, haver d'adjudicar-los i haver de fer-los, doncs, evidentment tardaríem en el temps i seria molt més costós econòmicament.

Jo, l'únic que he dit esta setmana, perquè vosté estiga perfectament informada i no tinc ningun problema de seure amb vosté en el despatx de la conselleria o en seu parlamentària, on vullga, per a explicar-li-ho tot exactament, perquè no tinga cap de dubte, o perquè no li conten pel·lícules que no són.
.
.
I l'únic que hem dit és que en Xest ara tenim una ampliació i una facilitat, perquè no anem a haver de buscar eixa ubicació, eixe terreny o eixos edificis perquè ja estan, perquè té capacitat d'ampliació i teníem 3.
400 m
2, i tenim 28.
000 m2.
I crec que això no sols és que és lògic, és que es incontestable, perquè ja si també se vol contestar això, doncs difícilment l'art de la paraula pot fer impossibles.

Per tant, pareix que els sàpia mal que anem a crear la policia autonòmica!
Si jo el que vullc és comptar amb vostés!
Si jo envií una carta al seu síndic per a dir-li, en el mes de novembre, fiquen data i anem a fer-ho!

I si resulta que fas una llei i dónes l'esborrany del projecte de llei o la dónes tancada, «per què hem de negociar si açò ja està tancat, si açò és una imposició, si ací mos volen fer combregar amb rodes de molí, si açò no té ningun.
.
.
» Ho dónes obert, des del primer minut, (inintel·ligible) .
.
.
, «mal fet perquè és un culebrón, no se sap el que se vol fer.
.
.
».
Escolte, és que no hi ha manera, no hi ha manera.
Jo crec que s'ha de ser un poquet més seriós, més coherents i treballar tots un poquet més, en favor dels ciutadans i en favor dels valencians.

I, mire vosté, mosatros hem seguit complint, i direm que evidentment ficarem les esmenes
pressupostàries, i diu, «per què no s'han ficat les esmenes pressupostàries?
» Perquè este govern, que és un govern responsable, comença en el mes de juny a fer els pressupostos, no els improvisem i no.
.
.
No, els
estudiem, els mirem, passen per tots els departaments que han de passar, passen
per tots els servicis que han de passar i s'elaboren amb serietat, i se porten ací.
I quan se fan anuncis ja, que se poden fer en setembre o en octubre, o quan
siga, per anar millorant, si no estan, no estan, després s'esmenen i ja està, que és el que jo he anunciat en la meua primera intervenció.
I crec que això és una cosa absolutament entenedora.
Perquè l'anunci se féu la setmana anterior.

Per tant, senyora Sanchordi, jo, com li dic, tampoc esperava ningun tipus de reconeixement, ni per equivocació, que n'hi haguera alguna cosa bé en els pressupostos.
Per la qual cosa li he de dir que m'alegra perquè és que anem pel bon camí.
Tot siga dit de pas.
Ara, estem dispostos a, el que tenim de fer, fer-ho, amb el màxim diàleg i amb la màxima participació.
I, a més, sap vosté que el conseller que li parla, crec que pot dir-ho o que té alguna autoritat moral per a poder dir el que estic dient, i companys del seu
partit i del seu grup li ho podran explicar perfectament.
I estaran d'acord amb el que jo li estic dient.

I dit això, vaig a esforçar-me per a buscar el màxim acord en la creació de la policia autonòmica.
I ací no hi ha ningun culebrón.
Ací hi ha decisió, idees clares.
.
.
El que no volem són excuses perquè.
.
.
«jo sí que volia, però ara que vosatros voleu, jo no vullc».
No, no.
Excuses, no.
Volem diàleg, volem participació, i jo li oferisc sincerament, li oferisc sincerament, eixe diàleg i eixa participació.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor conseller.

L'he trobat aixina un poc cabrejat.
O ¿és una apreciació.
.
.
?

El senyor conseller de Governació:

No, és la vehemència del treball, perquè.
.
.

El senyor president:

Gràcies, senyor conseller, per les seues.
.
.

El senyor conseller de Governació:

Cal ficar tota la vehemència pels ciutadans i per esta terra.

El senyor president:

Ja, ja, ja.
(Veus)

Anem a donar la paraula als grups parlamentaris, senyor conseller, que tenen la
seua última intervenció.

Té la paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Anem per parts.

Efectivament, la situació d'este país.
.
.
Jo quan parle d'este país, parle del País Valencià; i quan parle de l'estat, parle d'Espanya.
La meua nació és el País Valencià.
Però la situació d'este país és dramàtica, efectivament.
Les polítiques dels governs, els d'ací i els d'allà, mos han situat líders en desocupació, 22%, superem llargament a la resta de comunitats autònomes.
Crec que és una situació dramàtica que no se faça millor en les polítiques actives d'ocupació, que és competència del govern de La Generalitat.
I, per tant, poca broma, amb ningú.

Som líders en desocupació, som líders en deute públic, som líders en fracàs escolar.
.
.
en moltes coses som líders.
I en balafiament de recursos públics.
Per això, el nostre grup parlamentari va plantejar una proposta per a reduir el 20% els
salaris de tots alts càrrecs de l'administració, començant pels diputats autonòmics, i vostés van votar en contra.
Aleshores, no ens parle d'austeritat, quan vostés van votar en contra no al manteniment dels salaris, perquè amb una inflació negativa, això suposa un increment del poder adquisitiu.
.
.
Aleshores, lliçons d'austeritat, cap ni una.

Li he assenyalat allò de la llei electoral perquè considere que és una prioritat adequar la llei obsoleta de 1987 a l'actual Estatut.
Crec que és una prioritat, més tenint en compte que tenim un recurs davant el Tribunal Constitucional.
I
podem tornar a fer la risa, podem fer riure, i ara en parlarem de fer riure.
Perquè si parlem de conflictes i líos, vostés poden exhibir la Bíblia, una enciclopèdia completa i en colors, i amb DVD col·leccionables.
I ara en parlarem d'això.

Li he dit que, mire vosté, mosatros mos vam presentar en una coalició.
¿Sap per què mos vam presentar en una coalició en gran mesura?
Perquè tenim una llei electoral injusta.
¿Vosté creu que 115.
000 valencians i valencians han de situar-se fora de les Corts
Valencianes per una llei injusta?
Si cada diputat del Grup Popular o del Grup
Socialista costa uns 22.
000 vots.
.
.
És que si una organització castellonenca.
.
.
O imaginem que el senyor Ripoll es presentara per Alacant i
traguera el 22% dels vots, no podria estar en les Corts Valencianes amb eixa
llei.
O el senyor Fabra -a la millor per això té tant de poder el senyor Fabra- es presentara per la província de Castelló i traguera el 46% del vots dels ciutadans de Castelló, no estaria en estes Corts Valencianes.
(Veus)

El senyor president:

Senyories.
Senyor.
.
.

El senyor Morera Català:

I ara parlarem de l'embolic.

El senyor president:

Senyor diputat.

El senyor Morera Català:

Per tant, és necessari que canviem la llei lectoral per a adequar-la a la Constitució, per a adequar-la al que són les normes correctes i tal.
I això és una prioritat.
¿Allò altre també?
També.
Però eixa és una prioritat.

Mire vosté, per això em vaig presentar en una coalició electoral.
I les coalicions, senyor conseller, això és de primer de.
.
.
anava de dir de l'ESO, però primer de dret, s'esgoten quan s'elaboren, s'esgoten.
I per això, ací quan diu: «Subvenciones anuales.
Beneficiarios previstos: partidos políticos, federacions, coaliciones.
.
.
», mal, perquè això és una contradicció amb la Llei orgànica 8/2007.
És que és una contradicció.
És que la llei de finançament de partits polítics no permet finançar a les coalicions.
La meua coalició va desaparèixer.
(Veus) Bé, no, jo no dic això.
Jo dic que.
.
.
que fem les coses ben fetes, estic dient jo.
Que se facen.
.
.
Perquè el que s'ha fet anteriorment, això pot ser un gran embolic.

I parlant d'embolics, me diu de la meua coalició, però, ¡escolte!
, anem a vore, ací hi ha un senyor -no sé si el coneixen vostés-, que li diuen Ricardo Costa.
.
.
És -bé, més enllà de la divergència o diferències polítiques-, és una persona amb què has treballat i t'has barallat, políticament, però diu coses.
.
.
Jo no sé si això serà embolic o què serà.
Anem a vore.
«Ni siquiera me han escuchado antes de que decidieran la suspensión temporal de militancia.
» ¿Per què van suspendre temporalment de militància al senyor Ricardo Costa?
(Veus) A vore.
És que ahir va estar el senyor Blasco, que ara és síndic i conseller en una nova innovació (rient) organitzativa d'estes Corts i del model i que tant impera.
.
.

Però ¿el senyor conseller me parla a mi d'embolics?
¡Però si tenim per a escriure una novel·la!
(Veus) Ja sé que estem en el dos-cents aniversari de Bernat i Baldoví, i del seu naixement, i va escriure una sàtira molt interessant, que és Melo-y-drama: el Tribunal de Favara.
Melo-y-drama tot d'una pesa: el Tribunal de Favara.
És que podem escriure un sainet.
No em parle d'embolics.
Però si és que l'embolic més gran és que s'ha demostrat claríssimament.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Morera Català:

.
.
.
que la senyora Cospedal, la que mos vol furtar el transvasament Tajo-Segura,
mana més que el president de La Generalitat.
¿Quin valencianisme és eixe, senyor conseller?
Jo sé que vosté també té sentiments valencianistes, però està en un partit que la senyora Cospedal ha destituït el síndic del Grup Popular de les Corts Valencianes.
(Veus) ¡Quina vergonya!
(Veus) I eixe és un gran embolic que diu molt sobre el nivell de la nostra autonomia i sobre el
nivell d'autonomia del Partit Popular.
(Veus)

Si vol que continuem parlant d'embolics, avancem parlant d'embolics i que vinga Bernat i Baldoví i que ho veja tot això.
(Veus)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Té la paraula la senyora.
.
.
Senyories, per favor.
Té la paraula la senyora Sanchordi.

La senyora Sanchordi García:

Senyor conseller, m'encanta que siga vehement.
És una part de les seues característiques com a polític i entenc que és una qualitat.
Una altra cosa és que estiga ni de lluny d'acord amb l'objecte de la seua vehemència, que és diferent.

És clar, si hem de parlar de criticar per criticar, de fer d'oposició fins a la mateixa oposició, si hem de parlar de tergiversar les paraules, si hem de parlar inclús de ser capaços d'endevinar els pensaments, en este cas, meus o del Grup Parlamentari, d'endevinar inclús el que anem a pensar en el futur, bé, vosté és el número u, el número u.
Perquè, a més, eixa segona intervenció tan vehement l'ha basada més en presumir el que pensem, el que deixem de pensar, el que farem o el que
deixarem de fer, que una altra cosa.

Si vol, m'entén, que jo crec que m'entén perfectament; i si no vol, faça com que no m'entén.
Però, a vore -li ho faré tipus telegrama-, sí, estem d'acord en la creació d'un cos de policia autonòmica.
I ho estem hui, 6 de novembre, com ho estàvem l'any passat i l'anterior, i l'anterior, i l'anterior i l'anterior.
Vostés no, vostés no.
Vostés pensaven una altra cosa.
I entenem que és un tema suficientment seriós, important i d'una entitat, no només econòmica sinó política, tan important com per a fer-ho ben fet i, és clar, ideal, si pot ser, amb l'acord de tots els grups parlamentaris.
A partir d'ahí, anem a treballar seriosament i bé.
Ja no m'enrotlle més.
Jo crec que més clara no he pogut ser.
A partir d'ahí, consta en el
Diari de Sessions.
I, bé, no crec que vosté tinga, espere, ningun dubte amb la paraula que ací li manifeste.

Tornant una miqueta als pressupostos, perquè mos havíem oblidat un poc del tema, sí que volia fer una menció concretament al capítol de.
.
.
al programa de desenrotllament estatutari i promoció de l'autogovern.
Ja l'any passat vam fer una denúncia ací també en esta comissió pel següent: dins del capítol VII, de les subvencions a les universitats de la Comunitat Valenciana, vam
denunciar que se donara exactament la mateixa quantitat, és a dir, 20.
000 euros, la mateixa que se donava a la resta d'universitats valencianes, la mateixa se donara a la VIU, la Universitat
Internacional Valenciana.
Ens pareixia que no era comparable amb les altres
universitats les funcions ni l'alumnat, etcètera, ni les competències d'esta universitat.
Ara resulta que enguany la lleven, sí que lleven eixos 20.
000 euros.
I jo dic: bé, inclús pareix ser que estan d'acord amb mosatros i els han llevat dins d'este llistat d'universitats públiques valencianes.
Però resulta que -¡ah!
, no- el que han fet és agarrar i en una línia que ja existix, que parla de conveni amb la VIU, passa de 7.
000 a 25.
000.
Bé, el que han fet ha sigut transposar-ho perquè quede la cosa a la millor un poc més dissimuladeta, però continuen.
.
.
la quantitat bàsicament la mateixa que continuem denunciant.

Per cert, sí que voldria comunicar-li un error, perquè estic convençuda que és un error i s'autoesmenara també.
A vore.
Tant que li agrada parlar, parlar, del contingut del dret foral
valencià, li comunique que dins del capítol IV d'este programa, concretament quan parla de objetivos básicos, ha desaparegut un, un, que jo crec que per a vosté és tan important com el que vaig a llegir ara: «Impulsar la recuperación y desarrollo del derecho foral civil valenciano, así como aquellas iniciativas relacionadas con su investigación, divulgación, promoción, etcétera.
» Ja no està.
Això ja no apareix.
Això ja no és un objectiu de la conselleria.
M'imagine que hi ha hagut algun problemeta, algun error i ho solucionaran, perquè si no, encara hi han més contradiccions entre el que diuen i després el que fan.

I, bé, me queda molt poquet temps.
Aixina que vull acabar ja.
Vostés han parlat abans -ho ha dit en les dos intervencions- de les set lleis que volen aprovar.
A vore, senyor conseller, a vore si és de veres.
Ho dic perquè a principis d'enguany ja va haver una reunió, a més, en la seua conselleria, a la qual vam assistir el senyor president de la
Comissió d'Economia i jo mateixa, per a parlar concretament de tres d'estes lleis, bé, tres d'estes iniciatives legislatives, perquè una en concret era la modificació de la llei d'emergències, que anaven a aprovar-se immediatament, simultàniament.
Estic parlant de principis d'any.
Estem en el mes de novembre i vosté ja.
.
.
Be, evidentment no s'ha aprovat ni han vingut a Les Corts ninguna d'eixes iniciatives legislatives, i ara diu que per a l'any que ve.
A vore si és veritat i per a l'any que ve vénen estes lleis.

Que, per cert, en el mes de, si no recorde malament, gener-febrer, quan vam
anar a reunir-mos amb vosté en la seua conselleria, va dir que mos passaria un esborrany per a poder
estudiar-la, fer propostes, preesmenes, de cara que hi hagueren acords abans
del debat parlamentari, i a data de hui encara no tenim l'esborrany.
Com aleshores ja dia que el tenia, i ara el tindrà inclús millor, li agrairíem que mos ho fera arribar prompte.

En qualsevol cas, i copiant un poc el que vosté ha dit, jo també vaig a dir que jo tampoc de la seua intervenció esperava ni més ni menys de vosté.
I, per tant, crec que vaig pel bon camí.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora.
.
.
(S'interromp la gravació)

Senyor conseller, també pels últims cinc minuts.

El senyor conseller de Governació:

Gràcies, senyor president.

Senyor Morera, de veres, amb la segona intervenció seua ja m'he quedat més satisfet, perquè al sentir-lo crec que està vosté prou d'acord amb els nostres pressupostos perquè no ha parlat absolutament res d'ells.
I quan no es tenen arguments per a criticar una cosa, se parla d'altres qüestions que no tenen absolutament res a vore.

Mire, jo quan parle de la Comunitat Valenciana, parle del que diu l'article 1, paràgraf 1, de l'Estatut, que és «bajo la denominación de Comunitat Valenciana».
(Veus) I, per tant, per tant, la part dispositiva en l'article 1 està absolutament molt clara.

Mire vosté, este mes, ja que vosté ha parlat d'eixes qüestions, este mes la Comunitat Valenciana ha sigut la primera en nombre d'afiliacions de Seguretat Social, per damunt de 16.
000, quan han baixat en 31.
000
a Espanya.
I també, sobretot, ha contingut el que és la caiguda de l'ocupació, i dins d'un sector tan important per a mosatros, com és el sector industrial.
I vosté coneix també perfectament més dades.
I això és el que els interessa als ciutadans.

Per tant, de tota la resta que ha dit, no se preocupe vosté.
Vosté preocupe's per la seua coalició, perquè a mi -i amb tot el respecte li ho vaig a dir, li ho vaig a dir amb tot el respecte-, a mi m'és.
.
.
l'embolic és fins i tot per a anomenar el nom, perquè (inintel·ligible) .
.
.
anomenant el nom, perquè al final, de veres, sóc incapaç de memoritzar-lo, i ho reconec.
I això sí que és un embolic.
Caldria fer una marca (veus) una marca turística perquè fóra.
.
.

El senyor president:

Senyor diputat.
.
.

El senyor conseller de Governació:

.
.
.
més simple fer-la, per la qual cosa.
.
.
Ja li he dit que jo sóc molt respectuós i no me fique en els ajusts i en els problemes de ningú, perquè ací estic per a explicar els pressupostos, que és el que he fet, que és el que he fet i, evidentment, és el que vaig a seguir.
.
.
és el que vaig a seguir fent.

Mire vosté, senyora Sanchordi, jo ací només que he parlat de pressupostos, i no he parlat d'altra cosa, i dels projectes que comporten estos pressupostos, no he parlat de
ninguna altra cosa.
Han sigut vostés, a falta d'arguments, els qui han intentat -i ho lamente-, sense ningun èxit -perquè mosatros no anem a perdre temps en ninguna qüestió que no siga treballar pels ciutadans i per defendre estos pressupostos que
creem són bons per a ells-, d'altres qüestions.

Mire, mosatros, en el tema de la policia autonòmica som gent de paraula i som gent seriosa.
Mosatros estàvem en les dos negociacions, amb el Ministeri de l'Interior, ¿eh?
, governat pel Partit Socialista, ¿eh?
, negociant una sèrie de circumstàncies, de convenis, d'ampliació de competències, d'efectius, etcètera, perquè amb el Ministeri no s'està per la labor de les creacions de les policies autonòmiques, i mosatros volem fer-ho
(veus) tot, tot, amb negociació i amb diàleg.
Jo lamente que, a la millor, el PSPV i el PSOE, doncs, no tinguen la relació que tenen de tindre ni la informació que tenen de tindre, però li ho comunique també perquè ho sàpia i ho contraste, i ho contraste, ¿eh?

Vaig a parlar amb menys vehemència, ¿eh?
, perquè no se moleste la seua senyoria.

Capítol IV, parla vosté de la VIU.
Jo sé que la VIU a vostés no els agrada.
Doncs, mire, a mosatros mos agraden tot el que siguen món universitari, fors de coneiximent, fors intel·lectuals, fors perquè se puga treballar en investigació i en totes les qüestions.
I vosté diu, és que té de tindre un tractament.
.
.
No, mire vosté, tindrà de tindre el tractament com totes les universitats, perquè la Universitat Internacional Valenciana és una universitat i no ni amb minúscules i no sense menys importància, ¿eh?
, dins del que el món virtual, el món de les noves tecnologies cal fer i cal estar ahí, en primera línia de les noves tecnologies.
I, per tant, mai no s'ha de despreciar el que és una universitat, siga pública, siga privada o siga el que siga, perquè són fonamentals per a la societat.

I, mire vosté, ahir, precisament ahir, casualitats de la vida, estiguí presentant la càtedra de dret foral, que crearen i que se creà en la VIU, i, mire, i començaren diguent que fea 237 anys que no n'hi havia una càtedra de dret foral en la Comunitat Valenciana.
I jo diguí, «nunca es tarde, si la dicha es buena», ¿eh?
, i, per tant, ja tenim una càtedra de dret foral valencià en la VIU, i este conseller està molt orgullós de tindre-la, i per això se li va donar suport i per això se va a fer.

I, mire, vosté me parla de les lleis i que jo els cridí i els cridaré les vegades que se creguen convenients, perquè crec que el diàleg i el consens (inintel·ligible) .
.
.
.
Eixes lleis o eixos powerpoint que els passí jo de les lleis, han tingut diverses reunions, ¿eh?
, i vosté té totes les actes a disposició.
¿Diverses reunions en què?
En la comissió de protecció civil de la Comunitat Valenciana, a on està representat tot el món, o en la comissió de policies locals de la Comunitat Valenciana, que hi està representat tot el món, les (inintel·ligible) .
.
.
sindicals, professionals, etcètera, etcètera, i que s'han fet diversos esborranys, i que jo no vullc anar a un esborrany fins que no n'hi hasca el màxim consens.
.
.

El senyor president:

Senyor conseller.

El senyor conseller de Governació:

.
.
.
per part de sindicats, per part de policies i per part de tal.

I jo li he dit que anem a presentar -gràcies, president, acabe de seguida- set projectes de llei i presentarem set projectes de llei.
I, si no, vosté, d'ací a un any, per estes dates, me podrà dir el que me tinga de dir.
Ja li assegure que no m'ho dirà, i el que sí que li assegure que la faré treballar, però espere també el seu consens.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyories, després de la compareixença del senyor conseller de Governació, suspendrem la sessió fins a les quatre i mitja de la vesprada, que vindrà la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació.

(Se suspén la reunió a les 13 hores i 50 minuts)

(Es reprén la reunió a les 16 hores i 35 minuts)

El senyor president:

Bona vesprada.

Reprenem la Comissió d'Hisenda i Pressupostos, que l'havíem suspés a migdia, després de la compareixença del conseller de Governació.

Compareixença de la consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació, senyora Maritina Hernández Miñana

El senyor president:

Tenim ací entre mosatros la consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació, que ja és veterana en estos menesters i que, com la resta de tots els consellers, ve a
exposar-mos les línies pressupostàries del seu departament per l'exercici 2010, per a l'any que ve.

Quan vullga vosté, senyora consellera, té la paraula.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:

Moltes gràcies, president.

Senyories.

Els pressupostos de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació per a l'any 2010 són uns pressupostos elaborats en el marc d'una acció global d'un govern que, en un moment de crisi com l'actual, aposta, com sempre, per les polítiques socials i pel recolzament a les estructures productives.
Són uns pressupostos dissenyats en un entorn econòmic que obliga, sense dubte, a l'austeritat i al control de gasto.
I estan caracteritzats també, com en anys anteriors, per la transversalitat en l'acció de govern, realitzant un treball en equip amb altres conselleries en benefici
de la racionalització i l'optimització dels nostres recursos, amb mesures de caràcter horitzontal que redunden en benefici de tots els sectors productius.

Amb estes premisses hem elaborat uns pressupostos per a l'exercici 2010 que suposen una aposta ferma de recolzament a aquells projectes i
a aquelles línies de treball que hem considerat de caràcter estratègic i que són el pilar de la nostra política d'actuació per a la present legislatura: sosteniment de rendes, investigació, recolzament a la competitivitat de les nostres empreses i a les explotacions
agropecuàries i recolzament a les cooperatives i al desenrotllament rural.
Un pressupost
elaborat en el marc d'una política ferma del Consell del president Camps, de recolzament a la competitivitat
dels sectors productius, que s'ha plasmat en actuacions recents com el pla Confiança, amb una injecció de 335 milions d'euros per als sectors productius, i, d'ells, 102 milions d'euros per al sector agroalimentari, i això pel paper que este sector, l'agroalimentari, en estos moments de crisi, juga com a motor de creixement,
desenrotllament i de cohesió social i com a un pol d'atracció d'altres activitats que, en estos moments, estan en recessió o sofrixen una crisi molt important de desocupació.
Són pressupostos ajustats, mantenint-se les consignacions pressupostàries necessàries per a cobrir els objectius de caràcter estratègic que ens hem proposat i apostant per línies d'actuació que en este moment poden aportar millores estratègiques per al sector.

Per això, hem apostat per línies d'actuació que responen a necessitats i reivindicacions del sector, amb mesures a mitjà i llarg termini que, aprofitant el dinamisme i el millor comportament d'este sector davant la crisi, servisca per a transformar el nostre sector primari
en un sector més competitiu, més modern i econòmicament més rendible.
Desenrotllament d'actuacions que faciliten la creació d'ocupació, potenciant la indústria agroalimentària i la millora de la competitivitat del sector a partir de la generació i l'aplicació d'innovació i l'estímul de la capacitat emprenedora, que sempre ha sigut una característica d'este sector.

Igualment, tenim com a objectiu promoure un creixement més sostenible, més respectuós amb l'entorn i amb el medi ambient, i amb polítiques lligades a la mitigació del canvi climàtic.

Uns pressupostos austers, també, i, sobretot, en la despesa corrent, que tenen com a objectiu promoure l'eficàcia de recursos de l'administració pública.
Per això, continuarem simplificant els procediments, agilitzant els tràmits i acostant l'administració als llauradors, als ramaders i als pescadors, a través de mitjans telemàtics i millorant les infraestructures de caràcter físic.
Però, inclús, en estos moments, fem també uns pressupostos que aposten per ficar en marxa noves idees i nous projectes en
la creació de noves línies que suposen obrir noves opcions per a eixir de la crisi.

Ja coneixen vostés l'estructura administrativa de la conselleria, que se compon d'una secretaria autonòmica, una subsecretaria i quatre direccions generals, al mateix temps que de dos
organismes de caràcter autònom: l'Institut Valencià d'Investigacions Agràries -tots coneixen molt bé-, i que té com a objectiu impulsar la investigació científica i tècnica i el desenrotllament tecnològic en el sector, en este cas, agrari, de la nostra comunitat; i, l'Agència Valenciana de Foment i Garantia Agrària, que té com a funcions l'execució de les mesures d'intervenció i regulació dels mercats dels productes agraris i totes aquelles mesures vinculades en la
seua condició d'organisme gestor de les ajudes del Fons Agrari de la Unió Europea.

Els pressuposts d'esta conselleria per a l'exercici 2010 ascendixen a 332.
670.
000 euros i s'articulen en 11 programes de despeses.
I el pressupost consolidat d'esta conselleria, és a dir, el pressupost que inclou l'Institut Valencià d'Investigacions Agràries, que per si mateix té un pressupost de 23 milions d'euros, i l'Agència Valenciana de Foment i Garantia Agrària, que té un pressupost de 217.
700.
000 euros, ascendix a 521.
357.
710 euros.
Açò suposa un increment, en relació a l'exercici anterior, d'un 5,2%.

L'anàlisi dels pressupostos per capítol de gasto és el següent:

Gastos de personal.
Capítol I.
Ascendix en este exercici a 55.
200.
000 euros.
Suposa un increment del
3,9%, i -com tots vostés saben- és per a complir el compromís de la carrera professional, de ficar en pràctica la carrera professional i la dotació del pla de pensions dels funcionaris al servici de la Generalitat valenciana.

Compra de béns i gastos de funcionament.
Capítol II.
Ascendix a 29.
700.
000 euros.
Suposa una disminució del 6,7% i ja ve d'un ajust de l'exercici anterior.
Se correspon esta disminució de pressupost en capítol II a la necessària austeritat de la conjuntura econòmica que ens hem imposat en els pressupostos d'enguany per part de tot el Consell de la Generalitat valenciana.

Transferències corrents.
Capítol IV.
És un capítol que ascendix enguany a 66.
800.
000 euros, representa el 20% del total del
pressupost, sofrix una disminució del 25%, sent coherent amb el principi d'austeritat, i suposa una disminució en l'aportació a les despeses corrents de tercers, o siga, de les entitats que, junt amb l'administració autonòmica, treballem amb el món agrari.
Se tracta d'ajustar les despeses en tot l'entorn dels servicis de caràcter administratiu.

En relació al capítol VI, inversions reals, ascendixen este exercici a 53.
200.
000 euros.
És el capítol que incrementa d'una forma més clara el seu pressupost, en relació a l'exercici de l'any anterior, perquè reflectix el compromís clar en el sector de mantindre les inversions directes i amb la consideració que estes inversions directes se transformen de forma immediata en un augment
en la creació de llocs de treball.

I el capítol VII, que són transferències de capital, el finançament de l'equipament o d'inversions fetes per tercers té una dotació de 124 milions d'euros.
Se tracta de la transferència de capital per a, de forma conjunta amb la administració, abordar inversions.
Així, s'ha produït, per evitar que eixe cofinançament no fóra el més àgil possible que en moments de crisi podria ser, un transvasament del capítol VII al capítol VI per fer mosatros front de forma directa a les inversions en
infraestructures i en equipaments.

Quant als pressuposts, segons els programes de despesa, tindríem com a primer programa, el 711.
10, que gestiona la subsecretaria, que té 47.
500.
000 euros, i que és l'encarregat de vetllar o d'impulsar la descentralització de la gestió, la modernització d'ella, facilitant la informació per a l'exercici de l'activitat a tots els nostres administrats, però, sobretot, la que té la responsabilitat de permetre una agilització dels tràmits i de totes les gestions de caràcter administratiu.
És -diríem- l'espina dorsal i fa possible que tots els programes se puguen pagar en el moment
adequat i amb la quantitat adequada per als nostres administrats.

La Direcció General d'Investigació i Tecnologia Agrària -ja ho saben les seues senyories perquè són els tercers pressupostos que tinc l'honor de presentar davant vostés- que encarna una de les prioritats per a la nostra acció política.
I açò és així perquè estem convençuts que la investigació, l'experimentació, la innovació, en caràcter general la generació i l'aplicació de coneixement, són un instrument bàsic -i ara en este moment més necessari que mai- per a la competitivitat que qualsevol sector d'activitat econòmica, però, sens dubte, del sector agroalimentari.
La transferència als productors de tecnologia, tan pròpia com forana, és fonamental per a desenrotllar nous productes, nous processos, noves
tecnologies agràries i també per a l'aplicació en la pròpia indústria.
Igualment, tant per a l'exportació com per al mercat propi, s'exigixen productes d'alta qualitat i lliures de les conseqüències de la presència de plagues i malalties.

Per altra part, haurem d'incentivar la participació d'empreses del sector agroalimentari en inversions relacionades amb tecnologies
energètiques i amb la reducció dels gasos d'efecte hivernacle.

Finalment, l'entorn de la crisi econòmica exigix racionalitzar les despeses dirigint els nostres recursos a aquells
projectes que estan generant resultats i limitant, per tant, les ajudes a les
demandes reals, d'acord amb les projeccions de l'exercici 2009.

En matèria d'investigació i desenrotllament tecnològic, el que ens hem proposat és, com en totes les direccions generals, però en esta d'una forma molt especial, mantindre tota la capacitat de totes les línies que estan donant resultats i ajustar-les a les demandes reals del sector.
Els pressupostos per al 2010 d'esta direcció ascendixen a 48.
500 euros, suposen el 14,6% del total dels pressupostos de la
conselleria, sent el segon capítol més important per tot el que acabem de dir.
I s'han dissenyat per a mantindre -com dia fa un moment-, i en el marc d'una política de contenció del gasto, totes les estratègies necessàries per a continuar donant a este sector un instrument, probablement l'instrument més efectiu per a la competitivitat d'este.
I eixe instrument se diu coneixement.

En termes generals, podem indicar que se mantenen les consignacions necessàries per a tot el que estiga relacionat -necessàries i amb tota la seua integrat- amb la política fitosanitària, dirigida a la detenció precoç, al control, si és el cas, a l'eradicació de plagues i malalties que afecten, no sols a la productivitat sinó també a la qualitat i l'homogeneïtat dels productes del sector.
Es manté la dotació suficient per a continuar amb tots els projectes d'investigació i experimentació que tenen incidència directa amb la rendibilitat dels cultius i en la innovació.

I, en el cas de línies com la destinada a millorar les pràctiques de cultiu i que té com a beneficiaris directes a les cooperatives i a les empreses, que són les que contracten tècnics que després realitzen el control sobre el camp de totes els plagues i malalties, hem
mantingut els impostos perquè considerem que és un element clau -com dia abans- per a la productivitat però també per a la qualitat dels productes, sobretot per als que van al mercat en fresc.

En altres línies s'han ajustat els pressupostos.
I s'han ajustat seguint el criteri d'aplicació de resultats al sector i d'ajustar a l'activitat real de l'exercici 2009.
Se tracta de línies com les arrancades de produccions afectades per alguna malaltia, la formació i la línia d'investigació i experimentació.

I en la línia d'investigació, desenrotllament tecnològic i innovació de la Fundació Agroaliment, també s'ha ajustat el pressupost per dos causes molt clares: per un costat, esta fundació ha sigut objecte d'un important finançament a càrrec al pla Confiança, ja que ha multiplicat per dos els seus recursos en este exercici; i, a més, perquè també s'ha sotmés a una reducció, o se proposa una reducció de tots els gastos de funcionament per a l'exercici 2010.

I un cas semblant és el de l'Institut Valencià d'Investigació Agrària, l'IVIA, que té una disminució d'un 10% en el seu pressupost i que -com dia abans- en cap cas significa que se vaja a reduir l'activitat de l'institut ja que, per una part els fons del pla Confiança han permés en este exercici ficar en marxa projectes integrals nous i han permés també desenrotllar, accelerar i avançar aquells programes que permetien una major acceleració amb una injecció de fons.

Per una altra part, a través del pla estratègic del centre, estem ajustant els projectes a aquells que realment resolen
problemes concrets del sector i a aquells que realment estan traslladant eixos resultats al conjunt del sector.

Per una altra part se crea una nova línia que està dedicada, en este cas, al tema mediambiental de la palla de l'arròs, que com tots vostés saben està prohibit que siga cremada per part de la Unió Europea, i requerix una línia d'investigació per a poder trobar una forma eficaç i operativa de reutilitzar este subproducte.

En la partida d'inversions reals es produïx un increment del 12,8%, que és la continuació de l'esforç inversor que s'està realitzant en estos últims anys, i s'està realitzant en construcció i dotació de centres d'investigació.
Ja en altres ocasions hem pogut comentar quin és el pla de centres tecnològics, un poc a peu de determinades produccions que creguem que és fonamental per a expandir el coneixement i per a fer una transferència de tecnologia real i adaptada a tot el sector.

Quant a la línia destinada a operacions de capital, que s'ha creat a través de l'Agència Valenciana de Foment i Garantia Agrària, és una nova línia que el que pretén és fomentar les inversions del sector en activitats que relacionen l'agricultura i l'energia.
Se tracta d'una línia de valoració energètica de residus i una altra relacionada amb els hivernacles, sobretot per a
temes hortícoles, en la millora o en l'aplicació d'hivernacles que permeten també l'aprofitament energètic.
S'incorpora, doncs, esta línia d'anàlisis i d'estudi que comptarà en la seua complementació amb línies de subvencions per aquelles empreses explotacions que fiquen en marxa este
tipus d'inversió, i que com dia, la part de subvencions se gestionarà a través de l'Agència Valenciana de Foment i Garantia Agrària.
En concret, se potenciaran les instal·lacions de plantes de valorització energètica de residus i la modernització dels hivernacles per a millorar la seua eficiència energètica i la captura de CO
2.Va en la línia que comentava al principi d'una mitigació de tot el relacionat en el canvi climàtic.

Quant a la Direcció General de Producció Agrària és la direcció que realment gestiona tot el relacionat amb el sector primari, en aquells
programes que van dirigits directament als llauradors, als ramaders de la
nostra comunitat, i té tres programes que tenen com objectiu principal la millora de la rendibilitat
de les explotacions.

Introduïm canvis en el sistema de producció, noves estratègies de cultiu, promovem la modernització dels equipaments i la maquinària agrícola, segons el cas, se referisquen a llauradors o se referisquen a ramaders.

Igualment des d'esta direcció s'impulsen polítiques de sostenibilitat de les rendes en el sector primari, com dia fa un
moment, i els instruments tradicionals d'implantació d'assegurances agràries, i la millora de les rendes per aquells afectats per les inclemències meteorològiques que moltes voltes provoquen danys no coberts per les assegurances, per
les línies tradicionals de les assegurances agràries.
Se tracta, per tant, de línies que afecten una amplia població, perquè els beneficiaris, com dia, són directament els llauradors i els ramaders, però també, en el cas de les inclemències molts ajuntaments de la nostra comunitat.

El primer programa d'esta direcció general és el 714.
20, foment i garantia agrària, que té 67.
300.
000 euros.
És el programa de major dotació econòmica de la conselleria i que com tota la direcció general té dos pilars claus: la competitivitat de les pròpies produccions, renovant els cultius o millorant els sistemes de producció, i la sostenibilitat de les rendes agràries, a través dels instruments que acabe de mencionar i que anem a desgranar u per u pel que
fa al seu pressupost per al present exercici.

En 2010, en l'exercici pròxim, per al qual estem analitzant els pressupostos, es mantenen en este programa
de foment i garantia agrària totes les línies d'actuació de l'exercici 2009, a excepció d'una línia que tenia cultius bioenergètics que, com acabe de comentar, s'ha incorporat a la Direcció General de Desenvolupament Tecnològic per al tema de la investigació, i la transferència de tecnologia i a l'agència per al tema de les subvencions a les explotacions agràries que apliquen esta línia.

Però junt al manteniment de totes les línies d'actuació en este programa, m'agradaria destacar la incorporació de dos noves línies d'actuació, que fan referència a cultius ecològics tradicionals, i a la consolidació de cultius, o al foment dels cultius forçats.

Bé, línia a línia, les principals línies d'actuació d'este programa, i que són probablement ben conegudes per tots vostés, està, en primer lloc, la d'assegurances agràries.
La conselleria continua apostant fermament per la política d'assegurances agraris com l'instrument probablement més eficaç per a l'estabilitat i per a la confiança, per a generar confiança en el sector.
Igual que en l'any anterior, la conselleria mantindrà el mateix percentatge de suport a les pòlisses d'assegurances agràries, assumint la part d'Enesa rebaixada pel ministeri.

Esta línia se dota amb 22 milions d'euros que és la quantitat límit que pot aportar la conselleria en funció del pressupost i de les pòlisses que s'estan treballant.
A estes quantitats cal afegir quatre milions i mig d'euros, que van destinats a les inclemències meteorològiques, a cobrir els danys, que quan se produïx una inclemència meteorològica no queden coberts pel sistema integral d'assegurances agràries, i que fique com exemple, en l'última línia que hem tret de suport a un moment d'estes característiques, que ha sigut una línia d'ajuda, ha sigut recent, a les explotacions de caqui, perquè per efecte de les últimes plogudes han sofrit una disminució de la seua producció comercial.
S'ha pogut dotar en un milió d'euros a través d'una línia d'estes característiques.

En relació al cultiu i explotació en comú, la conselleria dota esta línia en 4.
800.
000 euros, mantenint la inversió en capital productiu ajustada a la demanda d'este exercici, i baixant, me referix al capítol VII evidentment, baixant, en el capítol de gastos corrent, en el capítol IV, en coherència amb l'austeritat que el sector empresarial està ja aplicant-se també per a ells mateixos.
Per tant, la demanda en este capítol, ja que el principi d'austeritat i control del gasto està sent general, no sols per a la administració sinó per al sector empresarial, també tenia d'ajustar-se per a que el cofinançament tinga l'equilibri corresponent.

En reconversió de cítrics, quatre milions d'euros, que és el que cobrix els compromisos adquirits, i en modernització d'explotacions, incorporació de jóvens, que saben que és un programa que se gestiona, és una transferència directa a l'agència de foment i garantia perquè se tracta de programes plurianuals, i és la forma que mos permet gestionar-ho, adaptant-se a les sol·licituds i a les demandes reals de cada exercici.

Com exemple, puc dir-los que en l'exercici 2008 se destinà al final a esta línia, el pressupost real van ser 14 milions i mig d'euros, i que en el 2009, en (inintel·ligible) .
.
.
important per a estes línies d'ajudes, s'han gastat ja 26 milions 500.
000 euros.
Vol dir açò que el gestionar-ho a través de l'agència podem anar ajustant el pressupost anual en funció de les necessitats reals de les sol·licituds que tenim.

Quant a la incorporació de noves tecnologies i renovació de maquinària agrària m'agradaria destacar en primer lloc que este any hem pogut realitzar dos convocatòries a través del pla d'impuls als sectors productius, pla Confiança, hem pogut fer una segona convocatòria en este exercici, en el segon semestre d'este exercici, aconseguint al final que esta línia tinguera un pressupost de 2.
421.
000 euros.
I, per altra part, com els dia, a més d'estos programes que són els pilars bàsics del foment i garantia agrària, per al pròxim exercici anem a ficar en marxa dos noves línies de treball: el cultiu forçat baix plàstic, i el cultiu ecològic, en este cas, aplicat al cultiu de la xufa.

El cultiu forçat baix plàstic, crec que tots estarem d'acord, que requerim per a la superfície cultivable que tenim, incrementar la seua productivitat, a la volta que
disminuir l'impacte dels defectes produïts per alteracions climàtiques o per plagues, l'efecte de plagues o malalties.
I s'està demostrant que aquells cultius que estan forçats baix plàstic incrementen de forma extraordinària la seua productivitat però, a més, la qualitat del fruit per al mercat en fresc també adquirix un valor comercial considerable.

I, per altra part, en relació a la promoció del cultiu ecològic anem a començar per la xufa, en un model que podria aproximar-se al de l'arròs en l'entorn de l'Albufera.
Creguem que és un model que està funcionant adequadament perquè permet mantindre l'entorn, però a la volta fa competitiu el producte i fa possible defendre en preus que
permeten la rendibilitat per al llaurador.
Per tant, se tractaria de buscar
elements de competitivitat, elements de rendibilitat per anar destinant els
fons a estes línies de treball.

El segon programa d'actuació d'esta direcció general és el de desenrotllament i millora de la ramaderia, 714.
80, ascendix a 23 milions
d'euros i les línies d'actuacions fonamentals són el reforç del Pla director de ramaderia, que s'ha demostrat com un instrument eficaç de gestió que conjuga la construcció d'infraestructures comunes, de caràcter hídric, elèctric, d'accés a les explotacions, de millora de la bioseguretat i, sobretot, de la transferència de tecnologia.
És un pla a través del qual la mateixa conselleria, i ara estaria parlant més del capítol VI, que seria el programa 531.
10, de forma directa se fa càrrec de les inversions que per si mateix les explotacions agràries no estan en un moment econòmic que ens permeta abordar.

Per altra banda, m'agradaria fer referència que el pla Confiança ha permés que este exercici que estem finalitzant, l'ordre d'inversions d'explotacions haja sigut també convocada dos voltes, una primera, la convocatòria ordinària i, una segona, en este segon semestre, que ha fet que se poguera beneficiar 255 ramaders a través d'esta ordre.

Este suport a este sector productiu tan important per a la nostra comunitat se
mantindrà en esta anualitat a través d'una nova orde d'ajudes de millora de la competitivitat del sector que pretén donar suport a aquelles inversions que fins ara no eren auxiliables per les
ordres tradicionals i que el sector ve demanant, especialment, en estos moments.
Per suposat el manteniment, el compromís de mantindre tota la xarxa de vigilància epidemiològica de la Comunitat Valenciana que és una de les més efectives de qualsevol regió europea.

El suport a les agrupacions de defenses sanitàries, i açò se fa a través de dos línies d'ajuda que tenen un muntant total de 2.
720.
000 euros, mantenint l'esforç inversor de l'exercici 2009, que va incrementar ja esta partida en relació a l'any anterior en un 35%.
Per tant, estem mantenint un pressupost que ja tenia un
impuls important en l'anterior exercici.

D'estes ajudes se beneficien 123 agrupacions de defensa sanitària que agrupen un total de 4.
602 ramaders.

El suport a les agrupacions de ramaders que controlen, no sols la qualitat de
les seues produccions sinó l'adequació a les necessitats del mercat a través de dos centres com són el Centre de Qualitat Avícola i Alimentació Animal (Ceqav), i a través del centre de suport tècnic lacti (Ceatel), que se tracta de dos centres que, gestionats pel mateix
sector, se fan càrrec de tota l'analítica, de tota l'aplicació de tots els protocols de seguretat alimentària en els seus àmbits d'actuació.

Però també suport a mesures de prevenció i lluita enfront de malalties, en este cas amb una ordre pionera a Espanya, que
és l'ordre de salmonel·la, que anem a dotar amb 750.
000 euros, aixina com un pla de valorització de subproductes d'origen animal que, com tots vostés saben, encara que requerix encara de millors solucions tècniques i econòmiques, tenim de començar a implementar.

Una altra línia és el suport al sector apícola a través d'una publicació d'una ordre d'ajudes, que si el Govern d'Espanya mos ho permet, s'acollirà al nou marc temporal d'ajudes permés per la Unió Europea.

El tercer programa d'esta direcció general, 531.
10, ja he fet algun comentari en relació a ell, estructures agràries, és el que permet millorar les infraestructures pràcticament en el medi rural, perquè, realment, el món de la ramaderia està molt assentat en comarques a on el nivell de ruralitat és prou important, 49 milions d'euros per a este exercici en què els gastos de funcionament han disminuït i on apliquem una forta contenció del gasto i tenim un increment quasi semblant en la partida destinada a
inversions reals, que passa de 16,4 milions a 20 milions d'euros, amb un increment del 22,24%.
Repetixc que se tracta d'apostar fermament per les inversions que, especialment en estes comarques, en
estes zones a on van destinades les inversions d'estes infraestructures, se convertixen ràpidament en llocs nous, nous llos de treball.

En relació a les línies d'actuació també tradicionals de millora de camins rurals i infraestructures ramaderes, que són, com vostés saben, un dels eixos prioritaris en la política de desenrotllament rural, seguim parlant.
.
.
, estem parlant, per tant, d'estructures, d'infraestructures agràries, la línia per a camins rurals està dotada amb 6.
300.
000 euros, i comentar també que este exercici hem pogut traure una segona convocatòria d'ajudes amb fons del pla d'impuls, del pla Confiança, que s'ha dotat amb 1.
800.
000 euros i que ha suposat aprovar a 30 municipis més que executaran en el 2010 obres d'estes característiques, millores de camins rurals.

En la partida corresponent al capítol VI, trobem ací 4 milions destinats a atendre els compromisos de tots els ajuntaments en relació al pla d'inversions productives, cosa que també seguix suposant, perquè seguim parlant d'inversions directes, crear ocupació en les zones rurals, en les més rurals de la Comunitat Valenciana.

I en relació a les inversions directes, és un capítol d'inversió que suposa el 37,5% del total de les inversions de la conselleria.
Per tant,
estem parlant d'un pilar important que mos permetrà executar directament gran nombre d'obres d'infraestructures agràries.
Parlem de camins, fonamentalment, però també en relació amb la ramaderia, com dia fa un moment, d'infraestructures de caràcter comú, com són les hidràuliques, les d'accés, les energètiques i, especialment, les destinades a millorar la bioseguretat de les
explotacions ramaderes.

Quant al nus de recursos hídrics, seguim potenciant la implantació de sistemes de reg altament tecnificats, especialment en zones de dèficit estacional de recursos hídrics.
A esta línia de subvenció destinada a la racionalització de l'ús de l'aigua per a res, s'assignen en este exercici 2010 10.
699.
350 euros, i el pla Confiança ha destinat fons, en este exercici 2009 a esta línia, (remors) que permet, com en el cas.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:

.
.
.
dels camins rurals, haver avançat anualitats futures, que té dos avantatges: una, que les inversions s'estan afermant, s'estan realitzant a un ritme important, i té a més l'avantatge que allibera fons per a les nostres línies d'actuació en les edicions de futurs pressupostos.

Quant a la Direcció General d'Indústries Agroalimentàries i Desenrotllament del Medi Rural, l'objectiu fonamental de la direcció general és establir i mantindre un equilibri sostenible i econòmicament viable entre la conservació dels recursos pesquers (inintel·ligible) .
.
.
, el programa, el primer programa és el d'ordenació i millora de la producció pesquera, 714.
10.
Per tant, estem parlant de mantindre l'equilibri entre els recursos pesquers i la seua explotació, i mantindre-ho de forma que siga competitiva per a la flota pesquera de la
Comunitat Valenciana.

Per això se fomentaran activitats i iniciatives de millora de la qualitat del sector,
impulsant la investigació, la promoció dels productes de la pesca i l'activitat de transformació, industrialització i comerç que garantixca al sector l'activitat en un futur, però que també garantixca l'abastiment del mercat.

Aixina mateixa, se mantindrà el suport a la inversió per a la modernització dels barcos, dels equipaments pesquers i del sector aqüícola.
La cobertura de les parades biològiques, saben que ahí s'ha fet un esforç molt important en este últim exercici, també les parades biològiques, quan se paren els barcos, ja no vagen a ser utilitzats, i dels pescadors
que no tenien dret a la desocupació o a cap altre tipus de subsidi.
Diríem que és un programa que té una marcada orientació de caràcter social.

Per a ajustar l'esforç pesquer i mantindre la capacitat productiva, se continuaran les línies de suport a les paralitzacions definitives, com dia fa un moment, de les
embarcacions i de la instal·lació de nous esculls.
Per a tot això, se comptarà amb 26 milions d'euros, i ací, en relació al capítol IV, que és el primer que anem a comentar, que té un pressupost de 6.
300.
000 euros, fer un comentari: se tracta del programa d'aprofitament racional dels recursos, parada biològica temporal.

Este programa baixà un 40%, però perquè.
.
.
, i l'explicació és clara, i per això he començat dient que se mantenia el compromís de fer front a totes les parades biològiques, en este moment el reglament que està en vigor, que és el 744/2009, que permetia ampliar les parades.
.
.
, els períodes de les parades biològiques previstes per al pla de gestió del Mediterrani, acaba el 31 de desembre de 2009.
Per tant, no n'hi ha legislació per a l'any que ve en relació a la possibilitat d'ampliar el període de parada biològica, una, perquè no està el pla de gestió del Mediterrani, i que el reglament europeu encara no està en vigor i no ho permet, perquè iniciem un nou període de 2010 a 2013.

El compromís, per descomptat, és quan estiga tant el pla de gestió del Mediterrani, com el reglament que el ministeri té de traure a partir del pla de gestió, i mosatros immediatament ajustar-lo, se tornaria a dotar pressupostàriament en relació al que permeta eixe pla de gestió del Mediterrani.
Si torna a permetre l'ampliació de períodes, mosatros farem front a les parades per als mariners que no tinguen dret a
ningun altre tipus, com dia fa un moment, de subsidi en el moment de la parada.

Se mantenen, per altra part, les ajudes a les confraries, amb més d'un milió d'euros.
En este cas, l'única confraria que no forma part dels convenis serà la d'Alacant, perquè és deutora en este moment de la hisenda pública, en el moment de fer els pressupostos.
Per tant, però, se manté per a totes les altres confraries el nivell de suport de l'any anterior.
I s'incrementa en un 66,7% la línia referida a la formació pesquera, i se fa perquè volem dotar el sector dels instruments necessaris perquè puguen tindre totes les titulacions que cada volta més està requerint marina mercant, que depén del Ministeri de Foment i que està realment suposant una pressió per a totes les nostres embarcacions i per a tots els nostres mariners.
Creguem
que l'esforç pressupostari que suposa ficar a l'abast d'ells tota la formació que els permeta i tots els certificats, en este cas ho va a fer l'administració autonòmica.

S'incrementa de forma notable, un 19,76%, la línia que té com a finalitat posar en marxa les mesures de caràcter estructural d'índole socioeconòmica d'innovació i de promoció per a atendre les sol·licituds destinades al pagament de la prima als mariners, afectats.
.
.
, com dia,
l'altra línia que nomenava adés, quan hi ha una embarcació, deixa de funcionar per a eixe període, que els marines puguen tindre també accés a este tipus de subsidi.

En este moment, en 2009, s'han atés totes les sol·licituds que en relació a este tema ha tingut l'administració i s'han pogut atendre totes per l'aportació addicional del pla d'impuls als sectors productius.
El pla d'impuls als sectors productius en relació a pesca va incorporar 18 milions d'euros, i una part d'estos va anar a cobrir els períodes d'ampliació de les vedes, però també aquells subsidis per als mariners que ja deixen de tindre barcos en
funcionament.

En relació a la línia T6170, que contempla la promoció de convenis amb els ajuntaments, és una línia nova de l'any passat i que fa referència a la promoció del peix fresc, del peix del litoral, a través de la marca Pezcológico / Peixcològic, «La mar de natural», que hem llançat este any, l'hem ficat en funcionament este any per primera volta, ha tingut molt bona
acollida i l'anem a continuar l'any que ve, però amb una reducció pressupostària ajustant-la a la situació de mercat actual.

El capítol VI, com el de totes les línies, augmenta, bé, un 21%, i és per a complir també un compromís, però, a més, creguem que és una necessitat, que és el centre d'investigació per a la pesca, que ja en el seu moment, a través del pla director de pesca vàrem dir que anàvem a ficar en marxa.
Bé, doncs, ja tenim la línia pressupostària que pot fer front a esta fita, crec jo, que en el món de la pesca.

El capítol VII este any seran 12.
600.
000 euros, i té un descens produït.
.
.
, un descens i un augment.
El descens està produït per l'eliminació ja de la línia de l'IFOP.
Ja ho hem parlat en altres ocasions, era un programa que acabava en el
2007, però tenia un descavalcament pressupostari per a acabar de pagar tots els compromisos.
Ja s'han acabat, els compromisos amb l'IFOP, ja és un programa que no està en vigor, per tant, eixe programa desapareix i això suposa una reducció en eixa capacitat inversora, i se treballa en dos nous programes, el
corresponent al fons europeu de la pesca, que és el que el vam substituir, el FEP, i amb una transferència que han fet a l'agència per a fer possible les inversions en el capítol VII i que este any se xifren en 6 milions d'euros.

En relació a l'altre programa d'esta direcció general i que fa referència a les indústries agroalimentàries, dir que el pressupost d'este exercici ascendix a 17,5 milions d'euros i que les consideracions són les següents.
En capítol IV, mencionar una nova línia destinada a la creació d'un cluster agroalimentari; en el capítol VII, la dotació pressupostària serà de quasi setze milions d'euros, i la caiguda d'estos fons, l'expliquem.
.
.
Estem parlant del programa de millora, transformació i comercialització del sector agroalimentari, perquè totes les inversions reconegudes fins ara, s'han pogut fer front a elles a través del pla d'impuls, avançant anualitats: 6 milions d'euros del pla d'impuls d'este exercici, destinats al pla director d'indústries, s'han destinat a avançar totes les anualitats que les empreses mos han dit que tenien ja.
.
.
, que
podien certificar, perquè eren inversions, que si eixia l'ordre, podien fer front a elles ja en este moment.

Les empreses han rebut molt bé esta programació, perquè els permetia un major finançament que no tenien previst per a l'any 2009, i com dia en el cas anterior, ha permés, per una part, que elles pogueren abordar de forma més intensa i de forma més segura les seues inversions, i a mosatros mos ha permés alliberar fons per a les següents convocatòries.

En la línia dedicada a la millora de la transformació i comercialització de productes de la pesca i l'aqüicultura, se manté la dotació i se correspon realment amb la capacitat inversora de les indústries pesqueres.

Pel que fa a línia T6158, ajudes d'increment de valor afegit del sector, encara que aparentment patix una disminució, esta reducció s'explica per la creació d'una nova línea de transferència a l'Agència Valenciana de Foment i Garantia Agrària.
S'apliquen 8.
300.
000 euros destinats a la indústria agroalimentària per al mateix tipus d'inversions, però s'apliquen a través de l'agència, pel comentari que han fet abans, que en tindre la capacitat, una, de ser
plurianual i, l'altra, d'anar gestionant fons segons l'execució real, permet anar donant eixida a totes les sol·licituds.

Per tant, en este exercici 2010 la dotació per al programa d'indústries agroalimentàries és superior que en l'any 2009, en què teníem sols la línia 6158 en 8.
100.
000 euros.
Este any tenim la dels 8.
300.
000 en l'agència i 1.
500.
000 que comptarà esta mateixa línia a través dels pressupostos.

En este programa m'agradaria destacar dos noves línies.
Com els dia abans, a més de mantindre totes aquelles línies que considerem que són estratègiques, hem tractat d'avançar i de dissenyar altres línies, o bé per a sectors d'activitat o per a criteris de competitivitat que consideràvem essencials.

En este cas, se tracta d'una dotació per al suport a les agrupacions de productors de plantes vives i productes de
floricultura.
No se'ns escapa que és un sector que té importància econòmica en la nostra comunitat, probablement de les més altes d'Espanya, i que requerix, com tots els altres sectors, suport per adaptar l'oferta a la demanda, reduir els costos de producció, fomentar pràctiques de cultiu i tècniques de producció i gestió de residus respectuosos amb el medi ambient.

Esta línia també busca millorar la qualitat i la varietat de plantes vives i productes que
puguen incrementar el seu valor comercial i posicionar-los millor davant dels
consumidors.

La mesura consistix, per resumir-ho, en ajudes per a la constitució de fons operatius i plans d'acció, seguint una filosofia similar a la que ja s'ha implantat per a l'OCM de fruites i hortalisses, en este cas ampliant-ho a un altre sector d'activitat econòmica.

I l'altra línia és nova.
És per a donar suport a les organitzacions de productors que comercialitzen
satsuma destinada en tot o en part a la transformació industrial.
Com tots vostés coneixen, el cultiu de satsuma està pràcticament concentrat en una comarca i té impacte en la comarca on està concentrada.
I mosatros considerem que és bo mantindre aquelles produccions que, encara per efecte del temps, per efecte
dels mercats, s'ha quedat concentrat i restringit a una comarca, ahí té, com dia, impacte comercial, però a més pot ser rendible i ha de tindre el futur assegurat.
Per això, a més de la comercialització en fresc ja tradicional de la satsuma, se fa necessari el recurs a la
transformació industrial de la part que no és comercial.
I ahí és on volem incidir a través d'esta línia i, sense dubte, d'acord absolutament amb el sector productor d'esta varietat de cítrics.

En relació a cooperativisme agrari, dir-los que és una dotació econòmica la d'este programa que s'incrementa, perquè considerem que és una referència de caràcter estructural, i no sols per al sector agrari, sinó per a tota la societat i sobretot a la socioeconomia de caràcter rural.

Les cooperatives no sols són i actuen com a empreses en activitats econòmiques definides, sinó que a més, i el que és molt important en el nostre cas, actuen com a un element vertebrador de la
realitat econòmica i social i com un agent dinamitzador de moltes de les nostres comarques d'interior, però, sense dubte, del sector agrari i del món rural de la nostra comunitat.

Este programa impulsarà la política de suport a les cooperatives agràries, la diversificació de les seues activitats econòmiques.
I per capítols, el capítol IV, l'anàlisi per capítols mos dóna un capítol IV que se dota en este exercici en un increment important.
Pràcticament tot este capítol se destina a l'ordre d'ajudes que dona suport directament a projectes de cooperatives.
En este cas, en
cooperatives teníem dos línies nominatives, que disminuïxen de forma important, tenen el suport, diríem, a l'estructura federativa de les cooperatives.

I on augmentem, i s'ha fet de consens en el sector, és la línia de subvenció, de suport directe a cadascuna de les cooperatives que tinguen projectes que
aportar.
Este increment permetrà a les cooperatives, i els conceptes també han sigut pactats amb ells, per a millorar processos de creixement empresarial
absolutament fonamental en el món de les cooperatives, per a impulsar la seua internacionalització i per a permetre la seua capitalització.
Eren tres elements substancials i que, a través d'esta ordre d'ajudes, totes les cooperatives podran optar a ells.

En relació al capítol VII, i en sentit contrari, però també consensuat amb el món cooperatiu, la dotació serà de 3,5 milions d'euros, i en este cas s'ajusta a les inversions reals -també és per a projectes de subvencions-, però a les inversions reals que creuen que poden abordar en este exercici.

Introduïm en este programa, en el capítol VIII, una nova línia que està dotada en 3.
250.
000 per a permetre l'ampliació de capital d'Agriconsa que, com tots vostés saben, és l'empresa que permet la industrialització d'una part molt important de tots els excedents de tot aquell producte que no pot
anar al mercat en fresc i ha d'industrialitzar-se.
Per tant, donant suport a esta empresa es dóna suport a tot el món cooperatiu.

En el programa 714.
70, desenrotllament rural, també hi ha un increment important, ascendix la línia a 24.
860.
000 euros.
Ja ve d'un increment de l'exercici anterior.
De fet, este increment se produïx en partides de caràcter inversor, per tant, la filosofia seguix sent la mateixa.
I s'ajusta a la baixa les partides que corresponen, que se corresponen en gastos
corrents.

També, encara que ací l'increment global siga important, s'ajusta, se disminuïx el de gastos corrents i s'incrementa de forma important el destinat a les inversions.

L'objectiu bàsic d'esta àrea de desenrotllament rural, i a través de l'estratègia de territoris rurals, Ruralter, és doble: la millora de la qualitat de vida d'estos habitats del medi rural a través de la millora dels servicis bàsics que requerixen els ciutadans de la societat actual; i la generació, com dia abans, d'ocupació i riquesa, potenciant un desenrotllament econòmic basat en el suport a la inversió per a la creació i modernització d'empreses.

Les línies fonamentals serien: Ruralter Leader, amb 6.
600.
000 euros, que és una dotació a través de l'agència; Ruralter Paisaje, que són fons propis, per tant, amb una dotació de 8 milions d'euros, com dia, absolutament esta línia se sufraga tota amb fons de La Generalitat, i projectes d'inversió directa per als territoris rurals, també una línia important i que va a més en estos pressupostos, amb una dotació de 7.
900.
000 euros.

Quant a la Direcció General de Comercialització, que és ja l'última direcció que mos queda analitzar els seus pressupostos, té dos programes: el de qualitat agroalimentària i el promoció, comercialització i internacionalització dels productes.

En relació a qualitat agroalimentària apuja substancialment el pressupost.
Se tracta de mesures que doten de més valor afegit les nostres produccions, fonamentalment a través del suport als productes autòctons que estiguen protegits per consells reguladors, per indicacions geogràfiques protegides o per altres tipus de figures de qualitat.

Per a la promoció de les figures de qualitat se destinen quasi quatre milions d'euros, que se dirigixen en la seua integritat als consells reguladors i les
figures de qualitat de la nostra comunitat.
I, en este cas, a una inversió molt important: en Alacant, per a l'edifici de la denominació d'origen de vins, on la inversió puja un 72%; i a la construcció de l'edifici de la denominació d'origen del torró, que ja està iniciat i que s'està construint en la ciutat de Xixona.

En global, les ajudes per als consells reguladors també s'aplica per al gasto corrent, i sent coherent en tot el que hem vingut dient fins
ara, la disminució, l'ajust de gasto corrent, i s'incrementa de forma important o la transferència de capital o la inversió directa.

En relació a la vertebració del sector, al suport a entitats que treballen en el món agrari valencià, un cas clar és el de la interprofessional del sector citrícola, Intercitrus, que este any augmenta el seu pressupost en un 50%.
I, bé, no se'ns escapa a ningú que el sector citrícola suposa el 48% de la producció agrària de la Comunitat Valenciana, que la interprofessional està en un punt d'inflexió que permet pensar que va a abordar tots aquells treballs que tradicionalment
havia vingut abordant, fonamentalment la promoció del consum de cítrics, i per això l'esforç d'esta conselleria és important per aconseguir establir de forma contínua en el temps campanyes verdaderes i d'impacte de promoció de consum d'este producte.

I en la mateixa línia de treball, en la mateixa idea, en el mateix concepte, s'incorpora una nova línia pressupostària en este exercici 2010 per 2 milions d'euros, que incidix directament el foment del consum de fruita fresca, en este
cas per al col·legis, per a les escoles de la Comunitat Valenciana.
És una línia que treballem conjuntament Educació, Sanitat i Agricultura i que incidix en els hàbits saludables dels escolars per a la promoció per al consum de productes autòctons.

En este cas, la primera se tractaria de clementina per al consum en fresc.
I
que és una línia que serà cofinançada per un programa europeu, i que, com en altres ocasions, la Comunitat
Valenciana és la que més invertix, la que més aposta per una mesura d'estes característiques.

El segon programa d'esta direcció, el de promoció, comercialització i internacionalització, ha tingut un criteri per a elaborar el pressupost molt clar: mantindre per
part de la conselleria totes les activitats de promoció de les nostres empreses en l'exterior.
L'aposta per assistir a fires és important.
El calendari de fires s'ha vist ampliat, i la plataforma perquè tots els empresaris puguen estar presents en els mercats exteriors se manté i s'incrementa.
En este cas, la línia que disminuïx és la línia de subvencions per a les empreses que aborden projectes d'estes característiques.

En relació a l'Agència Valenciana de Foment i Garantia Agrària, que seria l'últim capítol de gasto que mos queda per analitzar, dir-los que en este exercici ascendix
a 217 milions i creix, crec que ho he dit al principi de la intervenció, un 5,8% en relació a l'any passat.
Ja hem comentat que una de les seues especialitats és la gestió dels fons europeus agraris.
Però té una particularitat en la forma de gestionar-se, i és que quasi cada any partim d'un pressupost, i com ja comentàrem l'any passat en tal debat com el de hui, se va ajustant eixe pressupost a la
nostra capitat de gasto i d'execució.

Per tant, l'any passat partíem en un debat com el de hui amb 206 milions d'euros i ja s'ha vist incrementat, a 31 d'octubre.
en 60 milions d'euros, que és quasi un 30% més del pressupost inicial.
És exactament el mateix que plantejàvem en el debat de l'any passat.

Per tant, mosatros partim d'un pressupost per a l'agència de 217 milions d'euros, però estem segurs que, amb l'eficàcia amb la qual s'ha treballat este any, també anem a aconseguir incrementar este pressupost, podria ser que als 300 milions d'euros per a l'exercici 2010.

És l'agència que és responsable que se puga avançar el pagament únic i totes les ajudes directes, que, probablement, si continuem a este ritme,
podrien arribar a 145 milions d'euros.
I és.
.
.
, l'agència és el programa que mos permet fer bestretes dels pagaments de pagos únics i ajudes directes com han pogut fer en este mes d'octubre, i com era un compromís d'esta conselleria en una comissió com esta per a poder aportar liquiditat al sector agrari valencià.

Són moments difícils i són moments de pressupostos austers, però també d'aportar liquiditat al sistema, incrementant l'eficàcia del nostre treball.

Són, per tant, senyories, els millors pressupostos en el marc d'una política d'austeritat i control de gasto.
Es poden dissenyar per a continuar recolzant
fermament un sector que manté avantatges competitius importants respecte d'altres sectors en una conjuntura com l'actual.

Un sector que s'està assentant com el més rendible en relació a l'exportació amb un saldo positiu de 975 milions.
És el que major superàvit aporta o potser l'únic que aporte superàvit a la balança comercial, o l'únic que mantinga per ell mateixa un important superàvit comercial.

En un període en el qual s'ha produït un descens de l'exportacions, com tots vostés saben, al voltant d'un 15%, este sector no soles seguix sent el primer exportador -suposa quasi el 23% del total de l'exportació de la nostra comunitat-, sinó que és el que millor està resistint la crisi.
I això no soles ho diuen estos indicadors, sent molt importants, sinó també els indicadors d'ocupació en este sector i en la nostra comunitat.

Per tant, mosatros creguem que són uns pressupostos que són els que requerixen este sector en la nostra comunitat, que donen una resposta
real i efectiva i que això ho demostren indicadors d'estes característiques.

Moltes gràcies, senyories.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera, per la seua exposició del pressupost del programa de la Conselleria d'Agricultura per a l'any que ve.

Ara tenen la paraula els grups polítics.

I té la paraula el senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

Moltes gràcies, senyor president.

Començaré pel final, perquè la veritat és que dir que l'agricultura.
.
.
, la frase que li ha dedicat d'optimisme, la veritat és que sona un poc.
.
.
, sona un poc sarcàstic, perquè clar.
.
.

I també ho ha dit al principi que els objectius de la Conselleria d'Agricultura són la creació d'ocupació i la millora del sector.
Però si eixos no són els objectius, més valdria desmuntar la conselleria i dedicar els recursos a altres coses, perquè, al llarg de quinze anys, l'agricultura valenciana ha patit una crisi enorme que ha afectat l'ocupació, que ha afectat la renda dels agricultors, que ha afectat la producció, que ha afectat l'exportació i que ha afectat la riquesa generada.

Per tant, no sé quina és la funció de la Conselleria d'Agricultura, però, per descomptat, si és eixa, la complix molt malament.

I ara dir això que s'ha resistit millor la crisi.
Home!
Clar, evidentment, si.
.
.
, en termes
comparatius amb altres sectors, lògicament, perquè la crisi de l'agricultura no arranca de 2007 com la crisi general, ni arranca com la de la indústria del 2006, sinó que ve de més enrere.
I, lògicament, quan un està més baixet, ja és difícil baixar més, perquè ja està molt avall.

I, aleshores, dir eixes coses, doncs realment és un poc com l'exercici que vosté ens ha plantejat ací de tractar de disfressar uns pressupostos que són clarament negatius per a l'agricultura i per a la pesca al País Valencià, i disfressar-los d'una cosa que és (inintel·ligible) .
.
.

Jo crec que ací la prolixitat que ha demostrat en la seua explicació, que ha segut molt llarga i molt detallada, era tractar que a vore si teníem sort.
.
.
, mirant els arbres no veiem el bosc.
Crec jo que anava per ahí la cosa.

I, sobretot, eixa intenció general d'utilitzar eufemismes.
En este cas, l'eufemisme d'ajustar, per a quan havia de dir «retallar», en de compte dir.
.
.
, queda molt mal dir ací que van a retallar-se els pressupostos de no sé què, no sé cuántos, «ajustem els pressupostos.
»

Hi ha un compte que no s'escapa a ningú, i és que el pressupost d'agricultura baixa un 9,1%.
Són 33 milions d'euros menys.
I això ja em dirà què és el que suposa.
Perquè, a més, si eixa baixa en el pressupost de la Conselleria d'Agricultura fan una cosa nova, però com ve d'altres anys, resulta que anem poc a poc veient com les conselleries que més incidència tenen sobre els sectors productius, és a dir, pràcticament turisme, indústria i agricultura, veuen com els seus pressupostos van disminuint.

I no soles això, no soles que disminuïxen els pressupostos i, per tant, disminuïxen, sobretot, el que és el més important, la seua participació en el conjunt del pressupost de La Generalitat, sinó que, a més, són les conselleries, especialment indústria i agricultura, de les que menys executen els seus propis pressupostos.

Jo crec que en el cas de l'agricultura crec que estava en un 14% a 30 de setembre.
Per tant, pressupostos
ficticis de totes, totes.
I ficticis perquè el que diuen no ho complixen, ficticis perquè, a més, s'inventen transferències de crèdit.
I, bé, vosté n'ha parlat d'una, que és el tema de les aturades biològiques, (veus) en este cas, esperem que siga en sentit positiu.
Però, per descomptat, l'explicació que vosté ens ha donat per a explicar per què n'hi han menys diners en eixa partida, jo crec que resulta, i perdone'm, però crec que resulta una miqueta patètica, de deveres.

I, després, sempre a tots els que han passat per ací amb el pla Confiança darrere, va dient-mos que ací està el pla Confiança, que no patim.
Li repetisc una cosa que vaig dir ahir, vull dir, si el pla
Confiança és un pla que genera tants recursos i tot això, (inintel·ligible) .
.
.
que no està en els pressupostos?
Com és possible que no estiga en els pressupostos?
Vull dir.
(Veus) No, no, com és possible que els diners que vostés diuen que l'any que ve hi haurà per al pla Confiança no es claven dins dels pressupostos?
Això seria allò lògic.
I no mantindre eixe tipus de plans extrapressupostaris que després són molt difícils de controlar i que mai no sap ningú els diners que tenen o els que no tenen.

El sector ho ha dit textualment.
Li llig una frase: «Hi ha un clar derrotisme en La Generalitat cap al sector agrari; hi ha falta d'idees i de suport econòmic que es traduïx al final en un abandó progressiu fins deixar-lo morir definitivament.
» Pareix que siga això realment el que volen vostés.
Bé, tinc poc temps.

Les despeses de personal i funcionament.
Vosté ens ha dit al principi que tot això s'ajusta.
.
.
, bé, augmenten, si comptem personal i funcionament, augmenten encara una miqueta i
representen encara el 26% del total del pressupost.
Mentre que les inversions
que vosté ha dit que creixen.
.
.
, jo tots els comptes que he fet és que les inversions reals disminuïxen fins un 11%.
Per tant, ja em dirà això que creixen, d'on ve eixe creiximent que no es veu en els números que hi han ací.

Però bé, vostés com fan eixa comptabilitat creativa de sumar les coses tres o quatre voltes i
al final les coses no sumen mai cent, sempre sumen més de cent.
És una cosa que tenen fantàstica, doncs resulta que està molt bé això.

Reduïx un 20% el programa de foment i garantia agrària, sobretot el que establix línies de suport directe a les millores de les rendes dels agricultors, a les
subvencions d'assegurances i les incidències no previstes.

Disminuïx el 10% la investigació i la tecnologia agrària, que, a més, se suma al 5% de l'any passat, i disminuïx el 23% les línies de desenrotllament i millora de la ramaderia.

Si això és un pressupost que està destinat a creació d'ocupació i millora del sector, que vinga Déu i que ho veja!

Jo a voltes pense que si no fóra perquè esta conselleria és un acaparador d'ajudes de fora, i si no.
.
.
, si els meus comptes no van malament, n'he comptat fins a 190 milions d'euros que estiguen pressupostats.
.
.

El senyor president:

Senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

.
.
.
segurament, la tancarien i la dissoldrien.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Té la paraula ara el senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

És un.
.
.
En principi hem de dir que el pressupost no ens convenç, consellera, no ens convenç per qüestions molt òbvies.

Ens trobem amb un pressupost general que té una variació d'al voltant de l'1%, pràcticament està estable, la qual cosa vol dir que conservar la seua capacitat haguera estat
conservar les quantitats inicials de l'any passat.
Això, un any més, perquè no va passar quan el pressupost creixia; menys va a passar este any.

En este any, perd vosté el 9,1%.
Perd 33 milions en termes absoluts del pressupost directe de la
conselleria.
Això també mos ha vosté.
.
.
, d'alguna manera mos ho ha intentat disfressar, perquè jo parlant de.
.
.
, quan parlàvem de les inversions, que era un molt inversor, perquè disminuïa d'un capítol de transferències, però anava a un altre d'inversions o.
.
.
Mire, en fi.
.
.

Si volen vore el capítol de transferències corrents, disminuïx el 38%.
És veritat que la inversió directa augmenta un 68%.
Però clar, dit aixina queda molt bé.
Però clar, si calcule que el 38% que disminuïx el capítol IV són 42 milions i el 68% que augmenta el VI són 22, per tant, ahí hi ha una diferència encara constant.
Si damunt, encara se'n perden, (veus) se'n perden.
.
.
, minoren en el que és el capítol VII, de transferències de capital, 26 més, doncs la diferència és molt negativa.
O siga, vull dir, no és un pressupost en absolut inversor.

Perquè mirant un les inversions directes i les transferències de capital per un costat, doncs ixen deficitàries, i si damunt tenim en compte les baixes que hi han en el capítol IV, les quals no són d'inversió purament dita, però sí que són assistència, poden ser realment eixes transferències, el pressupost queda molt negatiu, perquè pense que són els capítols que més mos marquen això.

No és prou això.
Jo tinc per costum anar acumulant les xifres.
.
.
I jo li he de dir, consellera,
que jo crec que vosté hauria de considerar un fracàs personal i, per tant, prendre mesures davant dels seus companys.
I li ho he
dit altres anys, però este any amb més raó.

Vosté se va trobar en el 2007, quan vosté va entrar ací -no el primer pressupost, sinó el que es va trobar fet- un pressupost de 388 milions i se queda este any en un pressupost de 332.
Té una pèrdua acumulada de 55,7 milions d'euros, el 14,34%, amb un increment general d'eixe pressupost de l'11,6%.
Això mos porta una disminució del 26% de la seua capacitat d'actuació respecte al pressupost de l'any 2007, que se va trobar fet quan vosté va entrar de consellera.

Vol dir, més de la quarta part de capacitat d'acció de la conselleria no la tenim, en este moment.
I això són xifres.
Però clar, això és pitjor encara si anem a vore els diferents programes, perquè tenim que no hi ha constància.

Per exemple, i miren el 711.
10, la direcció de serveis generals, és un programa constant.
Vol dir, està en constant creiximent, no té bandades, 2007, 41 milions; 2008, 42; 2009, 44, i 2010, 47.
Perfecte.
Marquen
una prioritat vostés.

Si me parla del 542.
20, investigació i tecnologia agrària, que vosté ha dit que té la prioritat.
Doncs no sé quina prioritat té restar-li més de cinc milions, que és quasi el 10% del pressupost, -perdó- del pressupost anterior.

Me marca també la importància.
.
.
, ha dit «molt».
.
.
, ha remarcat del programa d'estructures agràries.
Eixe programa, des que vosté accedix, ha anat baixant fins a perdre més del 10% des de l'inici.
Per tant, no serà tan prioritari.

El programa de foment i garantia agrària l'ha qualificat vosté com el major -sí, sí- el major i el que més gran baixada en diners absolut, perquè li lleva quasi 17 milions.
17 milions d'euros -el 20% d'este any- respecte a l'any passat li resta al programa de foment i garantia agrària.

No vull seguir un a un, però, per descomptat, no vull perdre el de promoció i comercialització interna, el 762.
20, que perd el 38% del seu valor sobre l'any passat.
Perd més de dos milions i mig més.
O els quasi set milions que perd el d'ordenació i millora de la producció pesquera.
Que jo coincidisc en alguna apreciació que s'ha fet.
Perquè clar, jo veig una dificultat, perquè diu, «sí, sí, és que les aturades biològiques s'acaben i tal».
Sí, però és que els ingressos ja estan contemplats.
Per tant, el problema és que quan
(inintel·ligible) .
.
.
Bé, doncs efectivament, jo li presente este problema, d'on vindran eixos ingressos per a sumar després, perquè si hi ha una previsió de la conselleria pense que.
.
.
, si hi ha una previsió, deguera estar contemplat.
En tot cas, crec que són restes en el joc de paraules que mos trobem moltes vegades.

I li he de dir únicament, hi han dos programes que tenen una relació a l'alça -i ho he de reconéixer-, que és desenvolupament rural i cooperativisme i desenvolupament en el medi rural, que
primer anaven junts i després per separat, però que realment han anat en una constant en augment.
Únicament, això.

Però jo voldria entrar en més detall en alguns programes, sobretot, en el temps que tinguem.
Mire, vosté mos (inintel·ligible) .
.
.
el programa de foment i garantia agrària, i diu que manté totes les línies.

Bé, anem a vore, anem a vore si eixa afirmació és correcta.
Perquè vosté mos diu.
.
.
Però jo el que veig en este programa és que.
.
.
, mirant una altra vegada, capítol IV, perd 11 milions, quasi el 25%; capítol VII, perd 6 milions, més del 25%.
És veritat que el capítol VI, d'inversions reals, augmenta, però, clar, passa.
.
.
és en total un augment de 950.
000 euros.
Tampoc, per tant.
.
.
En percentatge,
seria molt, però seria molt poc.

Però jo vull anar a les línies, perquè diu que les manté totes.
¡Clar!
Però anem a vorem com.
La primera línia, protecció de la renda dels agricultura, baixa 4 milions d'euros sobre l 'any passat.
Clar, la manté oberta per a.
.
.
La segona, el recolzament a la subscripció d'assegurances agràries, baixa 6 milions d'euros sobre l'any passat.
I me dia vosté -m'he anotat la paraula- «que aposta fermament pel manteniment de l'assegurança de.
.
.
» 6 milions d'euros per davall de l'any passat.

I jo no sé si ha volgut prendre'ns el pèl o és que no se n'ha adonat, però és que allò del recolzament al cultiu ecològic de la xufa, té gràcia, almenys, que mos ho haja dit.
Perquè és molt curiós que mos diga que té un programa nou.
Sí, senyora, el 618900, dotat amb 150.
000 euros.
El que no ha dit -i eixe ve del capítol IV-, el que no ha dit és que n'hi havia un de l'any passat, que també se manté este any, que era idèntic.
.
.
Se diu exactament: recolzament al cultiu ecològic de la xufa en les zones de cultiu tradicional; els beneficiaris són els titulars d'explotacions agràries, productors de xufa en zona tradicional de la denominació d'origen; i la descripció i finalitat és fomentar la producció ecològica de cultius tradicionals, i en particular la xufa.
Exactament el mateix, que
va al capítol VI, del qual se li retrauen 100.
000 euros.

O siga, que en total hi havia un capítol de 150.
000 i ara n'hi han, quasi amb un poquet més.
.
.
Amb 200.
000, n'han fet dos i, per tant, n'hem creat un.
Eixa creació - permeta'm-, que si vosté era conscient, com ha dit, i ha amagat l'altra part, pense que mos volia prendre el pèl.
Perquè eixa és la línia.

Ajudes i reposició béns de capital, menys 1.
200.
000; reestructuració i sanejament de cultius, dedicat a persones, agricultors i entitats
associatives, menys 2.
800.
000; programa manteniment reestructuració de cultius, menys 1 milió.
Clar, mantenim totes les línies, almenys del 50%, almenys del 50% del que hi havia.
Per tant, no és el moment.
.
.

Però n'hi han més, és que n'hi ha més.
Vosté ha parlat en indústria agroalimentària, però estem en el mateix.
Transferències de capital, que és l'única que n'hi ha, perquè no n'hi ha cap pràcticament, al capítol IV és mínim i el VI no existix, menys 23%, 4 milions.
.
.
, quasi 5 milions.
No.
En
general, més de 5 milions, però en eixe capítol 4.
890.
000 de menys.

¿Què passa ahí?
¡Home!
, que si mirem ahí, el que fa és pràcticament, amb alguna excepció, és comprometre les anualitats de 2011, la fitxa 6, exactament.
Però si anem a la FP7, veem que hi ha desplaçaments.
Una ha anunciat vosté (inintel·ligible) .
.
.
Perquè, clar, desapareixen, i eixe ball de diners és el que a vegades diu: «Hi ha una partida nova amb 8 milions».
Sí, però és que la d'ajudes a empreses agroalimentàries disminuïx un 81%, se li resten 8 milions, que són els que van a l'Agència Valenciana de Garantia Agrària.
I, per tant, estem fent un transvasament, però el pressupost se mos queda igual.
Igual, no, perquè en números generals disminuïx, i disminuïx en unes generals, disminuïx.
.
.
No.
Parle que en general, el programa està disminuint, com he dit, en 5 milions d'euros.

I després n'hi han.
.
.
Sí, algun de nou -excepte el de 8,3 milions, que és este que hem dit, que s'extrau-, un de 0,5, l'altre 0,1.
Són el programes nous.
Pràcticament hi ha una reiteració a la baixa, baixes del 47% en les ajudes a les empreses d'indústries agroalimentàries, per exemple.

I, clar, si eixes són les prioritats, consellera, lògicament.
.
.
, si eixes són les seues prioritats -perquè les prioritats no estan en les paraules, estan en les xifres que se mos donen-, difícilment podrà tindre, en particular, l'aprovació del meu grup per aprovar este pressupost.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Té la paraula el senyor Lozano.

El senyor Lozano i Pastor:

Gràcies, president.

Senyories.

Senyora consellera, en primer lloc, agrair-li la detallada explicació per a intentar convéncer-mos que este és el millor dels pressupostos possibles per al 2010.

Segons les seues paraules, este pressupost és com -al meu entendre, i permeta'm la broma-, com el miracle dels pans i dels peixos.
Amb més recursos aconseguirem més coses: modernitzarem les estructures, farem més competitiva l'agricultura, serem motor d'ocupació i un llarg etcètera.

I vostés justifiquen la rebaixa del pressupost amb l'excusa, reiterada també per tots els consellers i que també s'ha dit hui ací, del pla Confiança com que s'han invertit 102 milions d'euros.

Però, clar, l'únic que vostés fan amb eixe pla Confiança, l'únic que estan intentant fer és justificar que eixos pressupostos baixen.
Perquè, clar, l'únic que fan és utilitzar 102 milions d'euros que ja pensaven quan el presentaren.
.
.
, quan vostés el presentaren, ja pensaren d'on anaven a llevar-los.

Perquè, clar, per exemple, vosté estava parlant del tema de camins, que gràcies al pla Millorar s'havia fet una segona convocatòria, amb quasi 1,5 milions d'euros i, que més ajuntaments s'havien pogut agafar a este pla.
Però resulta que l'any passat estava dotada amb molt més diners que enguany.
Enguany només hi han 6 milions per a ells.

Per tant, si per un costat fan una ampliació d'1,5 i, per un altre, li'n lleven tres, encara eixim perdent.
Eixa és realment la pitjor de les coses que vostés estan fent per a justificar una rebaixa que no se justifica davall ningun punt
de vista.

La veritat és que intentar-ho, vosté ho ha intentat, però li ho han ficat molt difícil, li ho han ficat dificilíssim els seus companys del Consell.
Jo vaig a intentar contar l'altra part, la que vosté no conta, segurament, i no pot ser d'una altra manera.
És veritat que sempre se fa alguna cosa, i és veritat que se gasten diners, però, clar, l'altra part vosté no la conta.
I supose que per això també estem ací l'oposició, per a intentar tindre una visió més ampla del que és el pressupost.

El pressupost de la Conselleria d'Agricultura ha perdut any rere any -ací ja s'ha comentant-, però a mi m'agradaria insistir perquè quedaren les xifres patents i clares sobre el valor representatiu de La
Generalitat.
Però per al 2010, i seguint un procés decreixent des de que el Partit Popular es fa ver càrrec de la Conselleria d'Agricultura, ha batut ¡tots!
els rècords negatius al baixar fins al 2,31%.

En 2001, el pressupost de la Conselleria d'Agricultura representava sobre el global de La Generalitat el 4,77, i a partir d'ahí ha anat baixant progressivament.
I vaig a insistir en les dades.
En 2002
representava el 4,62; en 2003 era el 4,52; 2004, el 4,3.
En els anys 2005 i
2006 s'estancà en el 4,1; en el 2007 baixà fins al 3,95 i en el 2008 baixà del 3,95 al 2,6%, un 1,35% menys.
I ahí ja va ser el primer pressupost de vosté.
I en el 2009 se va estancant el mateix percentatge aproximadament, 2,56, i
aquest any 2010 s'ha enfonsat fins al 2,31.

Per tant, li ho ficaren ja difícil, i aixina ho vam dir en les altres convocatòries de pressupostos, però en esta encara li ho han ficat més difícil.

En estos últims deu anys hem perdut un valor percentual sobre el global del pressupost de
La Generalitat d'un 52%.
Al nostre parer, esta és la importància que el Partit Popular li ha donat i li seguix donant al sector agrari, que és pràcticament l'últim de la cua.

Senyories, els pressupostos d'Agricultura, Pesca i Alimentació austers este any són, i vaja que en són.
A nosaltres més mos pareix un pressupost contra l'agricultura que un pressupost per a l'agricultura.
Mos pareixen els pressupostos de l'escàndol i de la mentida.
Reduïxen totes les partides que depenen directament de vostés, reduïxen un 4% la millora d'estructures agràries, reduïxen un 23% el desenvolupament de la ramaderia, un 22% els fons destinats a les
indústries agroalimentàries i un 20% la millora de la producció pesquera.

Senyora consellera, reduint el pressupost per a la millora d'estructures agràries, està debilitant, si se pot debilitar encara més, les bases productives de l'agricultura valenciana.
Vosté sap, i ningú discutix sobre este aspecte, que tenim una greu debilitat en estructures agràries, sent la parcel·lació un dels problemes més enquistats de l'agricultura valenciana.

Reduint el desenvolupament de la ramaderia, condemnen els ramaders a la seua
desaparició.
Com he dit abans, la reducció d'un 23% en les línies del programa de desenvolupament i millora de la ramaderia, justet ve ara en
el seu pitjor moment del sector ramader, sumit en este moment com està en un insostenible.
.
.
, per la seua escassa rendibilitat de les seues
explotacions.

I no se deu oblidar que és un sector clau en la producció final agrària, però, sobretot, en el manteniment de l'activitat econòmica per a les zones més desfavorides de l'interior de la comunitat.
Perquè vosté sap, i tots sabem, que hi han poques possibilitats en l'interior de fer una agricultura competitiva.
I, per tant, la ramaderia suplix
eixe motor de.
.
.
, o almenys, complementa el motor agrari.

Reduint els fons de les indústries agroalimentàries, estem atacant la línia de flotació de la competitivitat de les nostres indústries.
Si damunt som un sector tradicionalment exportador, esta competitivitat és més necessària que mai.

Disminuint, senyories, el pressupost destinat a la pesca, contribuïm que desapareguen més pescadors, tan necessitats de recolzament per a millorar les seues
estructures.
A més -jo de veritat que no comprenc-, reduïxen un 40% allò que l'any passat s'inventaren de la internacionalització.
¿Què passa, senyora consellera, que no fou una bona.
.
.
, que no fou una bona idea?
Perquè ¡mire que mos va donar amb eixa idea!

El resultat de tot açò és una disminució global, que ja també s'ha comentat, del 9% pressupost de la seua conselleria en un període de crisi general.
I en lloc d'apostar per un sector exportador, vostés el que fan és eliminar ajudes en un moment en què la rendibilitat de les explotacions agràries cau en picat.
I no sols eliminen ajudes, sinó que amb la manca de disponibilitat financera que tenen les nostres
explotacions, vostés tan sols tenen executat el 13,93 de 2009.
És veritat -ja li ho reconec, i supose que vosté m'ho dirà- que al final d'any se fa tot en un paquet i s'ajusta.
Però sí que és una realitat que és una manera que no hi haja més diners circulant i, per tant, que afavorim la disponibilitat financera dels
llauradors.

Vostés són capaços d'eliminar un 10% els fons destinats a la investigació, peça fonamental per al futur de qualsevol activitat econòmica.
Damunt en època de crisi, quan més falta fa que els fons públics recolzen l'activitat econòmica o productiva i ajuden els llauradors, ramaders i pescadors a passar la
crisi, el senyor Camps disminuïx totes les partides que depenen d'ell.
Però, curiosament, vostés pugen considerablement les partides destinades a despeses generals i aquelles
destinades a acontentar -i perdone l'expressió- estómacs agraïts, aquells -i ho deixe ací patent- que no dubten en muntar actes exclusivament per a major glòria i exaltació del president Camps.
I en moment de crisi, per favor, mire-s'ho i intentem donar una bona imatge i no la que estem donant.
Ja està bé, senyora consellera.

El pressupost és tan enganyós que vostés per a justificar que hi ha inversions passen partides del capítol IV, de despeses corrent, al capítol VII, d'inversions, volent aparentar que les inversions augmenten, quan la realitat és que disminuïxen.

I així, la més burda d'aquestes manipulacions l'han realitzat en la despesa corrent de l'Institut Valencià d'Investigacions Agràries, els sous, i després els de manteniment de l'IVIA, han passat del capítol VII procedent del capítol IV, programa 524.
20, res més que 18 milions euros, com si els sous o la llum de l'IVIA foren una inversió.
No obstant això, la contradicció vostés mateixos l'han ficat patent, i és que han fet palesa esta contradicció en el pressupost de l'IVIA, que sí que apareixen com a despesa corrent, que és el que són.
Per tant, o ho ajusten o, si no, tindrem la impressió que vostés estan enganyats.

¿Què dir-li del pressupost d'assegurances agràries, senyora consellera, amb la que mos va donar l'any passat?
Per favor, revise's la intervenció de l'any passat i revise la intervenció en la comissió específica que se va fer per a la coordinació de les entitats de La Generalitat, perquè segurament, almenys intentarem tindre més lleialtat institucional i vore com no se pot dir, ni tot, ni de tot en
qualsevol moment, perquè
hoy por tí y mañana por mí.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Lozano.

Té la paraula el senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora consellera, senyories, vaja per davant, senyora consellera, la gratitud també per la seua compareixença en uns moments que vosté mateix ha definit, i jo corrobore sense ningun dubte, alguns pareix que es
menegen en la contradicció i cada volta diuen una cosa, però la gent que té un poquet de trellat sap que visquem uns moments certament de dificultats, difícils en caràcter general.
Alguns, com dia, demagògicament, demanen en la pràctica, en les seues intervencions, la quadratura del cercle, perquè una cosa és en ocasions dir que cal, en esta situació de crisi, estrényer-se el cinturó, però a rengló seguit utilitzar com una arma que llancen contra el responsable polític, que baixen els pressuposts.
Però home, és evident que en una situació de crisis general vostés
(inintel·ligible) .
.
.
i que eixos ajuts tindran, evidentment com no pot ser d'una altra manera, un reflex pressupostari.

Jo compartixc, en nom del meu grup, l'apreciació i la valoració que ha fet vosté respecte a estos pressuposts al qualificar-los que són els millors pressuposts possibles.
Sense dubte.
I ho fem des de la
responsabilitat després d'haver-los estudiat, després d'haver-los analitzat en el si del grup, de qualificar-los com els pressuposts més adequats i els més realistes, precisament per eixa situació que vivim.
Com mol bé, reitere, ha manifestat vosté.

Ací alguns parlen fins de miracles, però açò no és el miracle dels peixets.
Alguns fan el miracle d'Antella, pressupostàriament parlant, que si no l'aproven s'ofega.
Doncs, amb vostés passa exactament el mateix.

Són pressuposts dissenyats amb criteris d'austeritat i buscant aprofitar, i eixe ha sigut el mal de cap que ha regit el
treball de tots el responsables de la conselleria, de buscar els recursos econòmics existents per aplicar-los allà on s'han de garantir de la millor forma possible els programes que garantixen els
objectius.
A alguns també els molesta que parle vosté d'objectius.
La pròxima volta vosté procure que al entrar no li fiquen sense que se n'adone cap esparadrap per a que no puga dir res.

Bona prova del que.
.
.
, sí, no faça cares, que vosté és el que m'ha deixat a mi absolutament al·lucinat escoltant la seua intervenció.
Dia que bona prova del que estic manifestant és la decidida aposta que es fa, es vullga o no es vullga, en el capítol d'inversions directes.
Eixa és una de les característiques que té este pressupost, diguen vostés el que vullguen!

Un pressupost que es definix precisament perquè incrementa el 68,3% el capítol VI d'inversions directes.
Com, per exemple, incrementa en un 28,5% el programa de desenrotllament del
cooperativisme agrari o un 28,8% el programa de desenrotllament del medi rural.

Són, per tant, senyora consellera, a criteri del meu grup, pressuposts que
patentitzen la responsabilitat de vosté, com a consellera, i del govern valencià en el seu conjunt, davant dels problemes que tenen els ciutadans que hui, com
sempre, han constituït el principal objectiu i preocupació de La Generalitat.
D'ahí el compromís amb les polítiques socials, amb educació, amb sanitat, amb persones dependents, però també amb l'agricultura.
I això que, vostés una volta més, no sé si ací caldrà fer una genèrica invitant allò que sol dir-se, que el que es vullga ensenyar, a Salamanca, perquè vosté ja ho va dir l'any passat i ho ha reiterat este any també.

Este és un pressupost que després es refon i que els nivells d'inversió que reflectix -ho ha dit la senyora consellera-, no són els que apareixen ara sinó que s'incrementen, previsiblement en el 2010, al voltant als 300 milions d'euros, que no és moco de pavo dit siga amb tot el respecte.

Per tant, una consignació que respon a les demandes bàsiques i garantix el desenrotllament del sector.
Objectius d'un pressupost que pareix que a algú li sàpia mal, perquè estan acostumats a intentar monopolitzar tot allò que sona a progressistes, tot allò que sona bo, responsable de cara a la ciutadania, pareix que siga patrimoni d'algun sector.
Escolte, no!
, que no!
A vore si se n'adonen ja.

Objectius, com per exemple crear llocs de treball en el sector agroalimentari, és un objectiu fonamental que s'ha plantejat com a bàsic en la confecció dels pressuposts.
Construir un nou model de producció agroalimentària, pensant en els jóvens, en el futur immediat, en els nostres jóvens, és una cosa que ha estat impregnant la confecció dels pressuposts, o buscar un esforç inversor en I+D+I, és evident.
Mantindre consignacions suficients per a dur endavant els distints
programes líders d'actuació que s'han considerat necessaris.
En la pròpia dinàmica de la gestió, en un exercici pot haver una determinada línia que és necessària i en un altre moment haver complit ja els objectius i desaparéixer.

Però mire, senyora consellera, és clar que com alguns parlen, no sé de quin país, que el deixa a u al·lucinat, no sé si és el de Alicia en el país de las maravillas, o quin.
.
.
, en definitiva parlen de no sé quin país que ací no coneguem, doncs fan anàlisi que obvien la realitat de la nostra comunitat, d'este vell regne de València que té en la seua agricultura un dels sectors més exportadors.
Home!
És que negar això com ací s'ha pretés, i a més un dels sectors que millor està aguantant la crisi.

A vostés això no els cap, però jo crec que no els cap perquè no coneixen la realitat.
Ahí està la campanya citrícola en este moment.
Ahí està el que s'està exportant.
Escolte!
, si vostés ho desconeixen, o estan sumits en el criticar per criticar sense més, aleshores, passa el que passa, però la realitat està ahí.

I, efectivament, els números són molt sofrits.
Si vostés comparen un pressupost de la conselleria com ho han fet tots els grups, si li
comparen a vosté un pressupost d'una conselleria en esta legislatura respecte a conselleries en legislatures
anteriors que tenien competències, que tenien competències que vostés deurien saber que les han passades a la Conselleria de Medi Ambient, Aigua,
Urbanisme i Habitatge, escolte, necessàriament hauran de baixar els pressuposts.
Home!
, a vendre voladorets a altra
gent però ací no mos venga voladorets que mosatros ja som majors perquè mos venguen voladorets.

Objectius de sosteniment de rendes agràries, pareix que assente malament també.
Recolzament del sector agroalimentari, pareix que assente mal.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Giner Giner:

I tot això impregnat d'una austeritat, que vosté ha manifestat en la seua intervenció que el meu grup recolza, perquè és l'expressió més clara de la responsabilitat en l'exercici de l'autoritat que té vosté dins del món agroalimentari, pesquer i ramader.

Però, a més d'això, austeritat, caldria contar una altra part.
Doncs, mire, anem a contar altra
part, perquè ací sempre contem la mateixa part i pareix que es sàpia mal que conte.
.
.
, ara li vaig a contar a vosté l'altra part.
Considere vosté l'altra part, eixa que sotmet a una sequera de fons, d'ajudes, des del govern central, marginant la Comunitat Valenciana vaig la consigna de a València a pa i aigua.
I sempre que es puga, es veu que els diuen,
(inintel·ligible) .
.
.
, i per suposat de l'aigua ni parlar-ne.

I és encara més meritori l'esforç que es fa en estos pressuposts si es considera eixa altra realitat, esta
realitat, la d'un govern que margina constantment la Comunitat Valenciana econòmicament parlant, que ens sotmet de manera arbitrària, partidista, sectària, injusta, políticament parlant, un govern central com el govern del senyor Zapatero.
Escolte!
, i si vol les proves pense les moratòries de l'any passat -veja què va passar-, les assegurances que vosté damunt s'ha permés ficar-se en boca.
.
.
Home!
, que tots sabem el que ha passat.
Això sí que és escandalós!
(Remors)

Senyora consellera, això sí que.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
això sí que és escandalós, és un desvergonyiment i una fal·làcia que porta avant el govern central, i precisament gràcies al pla Confiança, a la seua sensibilitat respecte al sector agrícola, ramader i pesquer, s'ha permés salvar carències d'ajudes i estar a l'altura de les circumstàncies.
Si vostés no ho saben, o això els fa riure, això és per la pròpia ignorància que tenen vostés de com s'ha executat el pressupost del 2009.
Seria, a la millor important que pegaren una
miradeta a això.

I acabe, senyora consellera, vosté no tinga ningun problema.
Este grup està recolzant-la des del coneixement de la importància que està desenrotllant en eixa labor en la conselleria, i pense, una reflexió per a acabar: com s'atrevixen alguns a parlar, que s'ha fet ací hui, dels pescadors?
, qui és el que està oblidant els pescadors?
, qui és el que està marginant-los?
, qui és el que està deixant inermes els pescadors?
Mire, li ho diré en castellà:
sin comentarios.

Enhorabona i avant.
Té vosté el suport del Grup Parlamentari Popular i avant en l'execució d'estos pressuposts que són la garantia per a tot el sector.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

Senyories, tranquil·litat!
Tranquil·litat i bons aliments, i són les sis i quarta ja, senyora consellera.
(Remors) No, dic jo que.
.
.
simplement m'ha vingut això de l'hora.
(Rialles) (La consellera diu: «Creïa que era una indicació evident.
.
.
») Doncs, quasi, quasi.
(Rialles) (La consellera diu: «Ha vist que sóc molt disciplinada.
«)

Té vosté la paraula senyora consellera.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:

Gràcies.

I moltes gràcies als portaveus de tots els grups que estan ací presents per les seues consideracions i els seus comentaris, però, moltes gràcies de forma especial, com no podia ser d'altra manera, al portaveu del Grup Popular, al senyor Giner, que jo crec que no sols ha
defensat uns pressupostos, que com ell ha definit, són realistes, són adequats als moments de dificultat econòmica, sinó que és que ho ha fet coneixent bé quina és la situació, i que al principi d'austeritat, de control de gasto, és absolutament necessari en estos moments per a elaborar uns pressupostos.

I baix eixos principis s'han elaborat els pressupostos d'esta conselleria, que com també molt bé ha dit el portaveu senyor Giner, no se deurien comparar, que poden fer-ho no hi
ha ningun.
.
.
, amb pressupostos d'alguna conselleria que no tenia les mateixes competències que té esta en este moment.
332.
670.
000, euros pressupost sense consolidar de la conselleria i 521.
357.
710, euros pressupost consolidat de esta conselleria.

Si mesurem la importància d'una activitat, per la seua consignació pressupostària, la mesurarem per a tots i per a tot, i jo crec, que al marge de qualsevol
altra consideració que anem a seguir fent-la, és evident que comparant números, comparant xifres i comparant dades, si n'hi ha algú que no té absolutament ninguna consideració, que no té la més mínima consideració per al sector agroalimentari espanyol, és el Govern d'Espanya.

Ja que han dit dades, anem a comparar dades reals amb dades reals.
Només cal recordar que els pressupostos del Ministeri de Medi Ambient, Medi Rural i
Marí, que ja no Ministeri d'Agricultura, els diners destinats a agricultura, pesca i alimentació, perquè clar, no anem a comparar els diners del ministeri, sinó els destinats a agricultura, pesca i alimentació, han descendit en uns pressupostos per al 2010 en el 26%, en un 26%, senyories,
360.
500.
000 menys d'euros en el pressupost de l'exercici 2010 que en el 2009.

Però podem parlar també del pressupost consolidat, i de pes.
Pel que fa al pes, mosatros estem en un
3,12% i l'estat espanyol està en un 2,34%.
Però si anem als pressupostos consolidats mosatros estem en un 2,31% enfront d'un 0,43% en els pressupostos consolidats de l'administració general de l'estat.
I jo crec que val la pena parlar de tots els organismes perquè també el FEOGA, el FROM són organismes que pertanyen a l'entorn del ministeri, com així ho és l'IVIA, i com és l'Agència Valenciana encara que no els vinga bé que incloem els seus pressupostos i tinc de dir-los que destinen una quantitat
de fons molt important per al nostre sector.

La discriminació jo crec que és evident i patent, però jo crec que hi ha alguna cosa més important encara que estes dades que són claríssimes, i estan en els pressupostos ja elaborats.
Jo no he sentit a ningun dels
seus dirigents quan vosté me parla, o mos parlen d'agravis qualsevol dels portaveus, a exepció del senyor Giner, no he sentit a ningun dels seus dirigents quan puja a la
trona a fer declaracions de caràcter general i a parlar de política de caràcter general, parlar mai d'agricultura, ni de pesca, ni de ramaderia ni del sector agroalimentari.
I ahí vosté me permetrà que li diga que en la seua intervenció, senyor Torró, sols ha parlat d'agricultura.
Esta conselleria és d'agricultura, pesca i alimentació.
És la conselleria que parla de tot el sector agroalimentari.
Per tant, jo els
indicadors que he donat vosté me permetrà que facen referència al sector agroalimentari.
No sols és exportació ací també, sinó també és d'ocupació.

Però és que a més en l'ocupació en relació al sector agrari, dir-li que en este mes són l'única comunitat autònoma que ha generat ocupació.
Per tant, senyor Torró, un poquet de serietat en l'anàlisi de les dades.

S'ha parlat ací de la campanya citrícola.
No s'ha de ser tampoc rigorosos com per a ficar a la millor un exemple d'un moment puntual, però podríem també analitzar eixa campanya citrícola per a vore com està anant ara sols parlant del sector agrari.
Però li he de dir que jo he fet referència en eixos indicadors, evidentment, al sector agroalimentari de la nostra
comunitat.

Com els dia, si parlem de què és donar importància a un sector, ni per les dades, ni per la generació d'opinió o ficar en primer pla este sector, ningun de tots els grups que ací estan representats crec que mos pot donar lliçons absolutament de res.
Perquè fins i tot en l'últim debat de política general l'únic qui ha parlat del sector agroalimentari, i sent dir-los, és el president Camps en una extensió molt important.

En segon lloc, com ja he comentat, a més de mesurar els pressupostos d'esta manera, torne a reiterar, hem fet uns pressupostos que s'ajusten exactament a l'actual conjuntura econòmica.
I ser gestor polític vol dir a voltes prendre decisions valentes o decisions difícils.
Decisions valentes és fer uns pressupostos ajustats a eixa realitat perquè tinguen un 80% de contingut de caràcter social, perquè estem convençuts que les oportunitats per al futur, per a la nostra gent, estan en les polítiques d'igualtat, en les polítiques d'igualtat d'oportunitats que donen l'educació, que dóna la sanitat, que dóna l'assistència social, el benestar social.
I una aposta important pels sectors productius.
I estos sectors productius amb un control de gasto, amb una reducció de costos i establint criteris clars que siguen els que milloren la
competitivitat dels nostres sectors.

I jo crec que estem encertant en quins són eixos elements clau per a la competitivitat dels nostres sectors.
I per això havia acabat fent referència a unes xifres i a uns indicadors econòmics que diuen com està el nostre sector.
I sent realista i coneguent molt bé el que estem dient.
Que el sector agrari primari, que el sector de la ramaderia
i que el sector pesca estan patint dificultats, per això estem treballant de forma tan intensa.

Però que per al sector de la pesca la diferència, com ja ha dit el senyor Giner, entre el que treballen vostés i el que treballem mosatros no té absolutament res a vore.

I perdone que no li accepte el comentari que l'explicació que havien donat a la reducció del pressupost d'una de les partides de pesca era.
.
.
, no sé bé com l'ha qualificat, perquè no m'atreviria ni a repetir-ho.

Anem a vore, perquè mosatros pugam fer-se càrrec de l'ampliació de les parades biològiques ha d'haver un pla de gestió que ho permeta.
I eixe pla de gestió sense dubte no s'elabora des d'esta administració.
Si l'elaborara esta administració, ja estaria fet i estaria inclosa l'ampliació de les paredes biològiques.

I l'ampliació de les parades biològiques, per a poder fer front al subsidi de mariners i de la gent que se fa a la
mar, podien fer-ho també altres administracions.
I sols ho fa esta administració.
I el senyor Lozano.
.
.
Jo, senyor Lozano, que vosté sap que el respecte moltíssim, crec que ha dit ahí una expressió que m'estranya que vinga de vosté, quan diu.
.
.
, tal com ho ha explicat, vosté sap que és cert que s'han fet càrrec d'eixes parades biològiques, i que ho hagueren pogut fer altres administracions, i que ho hem fet
mosatros, no ho ha fet ningú més.
I que si l'any que ve hi ha un pla de gestió del Mediterrani que ho permeta, evidentment també se farem càrrec com ens hem fet este any.
I eixe compromís és un compromís molt ferm.
I si els pregunten als pescadors, ells diran que saben que l'únic que el pot complir és, sense dubte, l'administració autonòmica i, en este cas, esta Conselleria d'Agricultura.

Però quan vosté me parlava de per què hi ha partides o per què si això pot ser.
.
.
No està contemplat doncs perquè.
.
.
No està contemplat perquè no tenim un marc legal que mos done.
.
.
Però li vaig a ficar alguns exemples o els vaig a ficar a tots vostés alguns exemples de coses absolutament crítiques, importants i demanades pel sector que s'han fet en este any 2009 i que no estaven contemplades en els pressupostos, i
que a més les hem fet sols des d'esta administració.

La moratòria dels pagaments dels crèdits de les gelades de 2005.
Jo crec que és una realitat, que tots vostés saben i que almenys anava directament als llauradors, a beneficiar 5.
500
llauradors.
Política de protecció de renda i de protecció de rendibilitat.
Hagueren pogut col·laborar més administracions i haguérem estat mosatros encantats de poder abordar açò de forma conjunta amb més administracions.
No obstant això, ho han fet de forma individual.

8,4 milions d'euros per a fer front a eixa moratòria que beneficia 6.
500 llauradors.
Però també podem estar parlant, i ací sí que hi ha una col·laboració entre totes les administracions i que permet que açò siga una realitat, d'anticipació dels pagaments d'ajudes, pagaments únics i pagaments directes.
Este és un treball conjunt que cobrix un objectiu de totes les administracions de
totes les comunitats autònomes i de l'administració general de l'estat.
Entre tots s'han ficat els mecanismes que ho faça possible, però en esta comunitat ha sigut possible.
I per primera vegada s'ha anticipat ara, al mes d'octubre, com dia fa un moment, una quantitat important de totes les ajudes que
ha beneficiat 45.
000 llauradors.

Les parades biològiques, ja ho he comentat, estem parlant que s'han pogut convocar ajudes de fins i tot 6.
600.
000 euros per a fer front a estes
parades.
I que, com dia abans, s'ha pogut fer, s'ha fet possible sols amb fons de la comunitat autònoma.

No vaig a dir que l'administració general de l'estat dóna suport a este concepte en totes les comunitats autònomes, ho fa en algunes i en altres no.
Però, per exemple, una comunitat com la catalana, com Catalunya, a la qual l'administració general de l'estat tampoc no li dóna suport a este concepte, com a la Comunitat Valenciana, no ha fet front a l'ampliació de les parades biològiques.
És una decisió.
Hi ha prioritats.
Governar és establir prioritats.
I mosatros, en este cas, esta l'hem establit i esta l'estem complint.
Per tant, en relació a la pesca, vostés me perdonaran que no els accepte els comentaris.

Però un altre exemple d'una mesura que s'ha ficat este any en marxa o que ha donat per tancada una vella reivindicació, ha sigut el tema relacionat amb la pantanada de Tous.
Ja s'han gestionat tots els expedients, efectivament, però no han fet igual totes les administracions.
Esta ha complit.
L'administració general de l'estat a través de l'ICO té pendents uns préstecs i esta enviant les cartes per a recuperar eixos diners.
Quan el compromís de l'administració general era no fer-ho.
Aleshores, vull dir, són accions que se fan i que se fan amb pressupostos propis de La Generalitat.

Però, parlant d'altres temes que suposen la implicació, la implicació dels gestors polítics en el sector i que no estem parlant de pressupost, podíem parlar de l'acord citrícola per a la present campanya.
I espere que per a les següents campanyes, que suposa treballar realment també pel llaurador, i pel productor i pel preu en origen, que és el greu problema que tenen en este moment el sector tant agrari com el
ramader, que també té un problema de preu en origen.
Perquè parlàvem fa un moment dels indicadors de caràcter general, però eixe és un problema.
.
.
, per això li dia que sabíem bé quin era el problema a què ens enfrontem, que és un problema de mercat.

La implantació del contracte en camp n'hi haurà, probablement, poquetes administracions que estan fent l'esforç que s'està fent esta, i dia que és un tema d'implicació, és un tema d'objectius de caràcter general i és un tema de treballar realment pel productor i pel llaurador.

D'assegurances, senyor Lozano, vosté me permetrà que reafirme les paraules que vaig dir l'any passat.
Efectivament el ministeri va aplicar una baixada molt important, i
això fa que mosatros hàgem d'ajustar els pressupostos d'assegurances agràries.
No hi ha ninguna comunitat autònoma que faça una aposta, i reitere la frase que vosté ha repetit, que faça una proposta més ferma i més decidida per la política d'assegurances agràries, perquè és probablement la política que més confiança -torne a dir la mateixa paraula- genera en el sector.

Catalunya, 9 milions d'euros.
Castella-la Manxa, 12 milions d'euros.
Comunitat Valenciana, 22 milions d'euros.
Jo crec que la diferència és substancial.
I és en esta comunitat on se va al límit del que permet la reglamentació en matèria d'assegurances agràries.

Per tant, jo crec que ahí podem també dir exactament quina és la implicació, no sols de caràcter conceptual, sinó també de caràcter pressupostari.

Però, a més, en matèria d'assegurances, dir-li que mosatros sabem que no hem arribat al que hauria de ser
el disseny d'una assegurança per a garantir la renda o per a garantir l'ingrés dels nostres llauradors.
I per això dir-li, i fa dos dies només se va ficar de manifest en una conferència de caràcter nacional, que som la comunitat autònoma que està impulsant una nova tipologia d'assegurances per al sector agrari.
Unes assegurances que no sols cobrisquen les
inclemències meteorològiques per a les quals ja tenim una cobertura prou adequada, encara que n'hi han, com vostés saben, riscs no controlables, i per als quals mosatros també fiquem 4,5 en el moment que tenim un d'estos riscs no controlables.

Però mosatros estem anant prou més enllà.
I estem estudiant, juntament amb Agroseguro, una nova modalitat d'assegurança, que siga una assegurança d'ingressos.
No hi ha una altra comunitat que tinga una implicació d'eixe nivell, que en este moment encara no és pressupostària, però primer s'haurà de definir tècnicament quin tipus, quin model d'assegurança volem.

Amb això el que estic diguent-los clarament és que si algú està treballant i algú està pensant quines són eixes línies estratègiques i quines són les prioritats per als nostres llauradors, som mosatros.
I, efectivament, una
política és la d'assegurança amb dotació pressupostària i, l'altra, en definir quins són eixos instruments que realment van a assegurar els ingressos dels llauradors.

Però han parlat també del pla de fruites, que és realment una.
.
.
que som una comunitat pionera amb una dotació pressupostària important.

Han parlat de sostenibilitat de l'activitat agrària i també del medi ambient, amb noves línies que permeten treballar en este sentit, tant des del punt de vista agrari
com des del punt de vista ramader, i des del punt de vista de la investigació.

Efectivament, la investigació és un dels pilars fonamentals.
Ja els ho he dit, coneixement és quasi sinònim de competitivitat.
I per això treballem reforçant l'activitat de l'IVIA.
I per això treballem reforçant l'activitat, i potenciant i creant altres centres tecnològics.
Però sobretot ho fem amb criteri i amb sentit comú, i decidim què és el que s'ha fer i què és el que no.
I per això, quan parlem d'ajustar gastos en investigació, no estem disminuint ninguna línia que siga i que estiga aportant resultats al món del camp o al sector agroalimentari.
Estem, precisament, seleccionant quines són les línies que han de continuar i impulsar noves línies, com ja s'ha parlat ací altres voltes, el
 proyecto «Cero» o proyectos integrales, produccions a produccions que permeten que l'activitat investigadora siga rendible i que la transferència al sector siga adequada i siga segura.

Jo crec realment que hem fet uns pressupostos en un moment molt difícil.
Hem fet un pressupost realista, un pressupost que s'ajusta a la seguretat, un pressupost que no és «contra», sinó que és «per» al sector agroalimentari, i és per al sector agroalimentari i és per als llauradors del sector, per als ramaders del sectors, sense dubte per
als pescadors, per als quals ningú està treballant més que mosatros, i és per a les indústries i les empreses del sector agroalimentari.
No són, en absolut, uns pressupostos, com s'ha dit ací,
(inoïble) .
.
.
que prioritzen, que prioritzen, i prioritzen aquelles línies de caràcter estratègic i aquelles línies que són claus per a la competitivitat del sector.

Me van a deixar que faça un comentari -crec que he contestat- en relació al programa d'indústries.
Vosté mateix ha dit l'explicació i la desexplicació.
Efectivament, n'hi ha una transferència -però és que ho ha explicat així- a l'Agència de Foment i Garantia.
I sumant el que queda -i de garantia- la inversió i els recursos són superiors als de l'any passat perquè, efectivament, el global dels pressupostos disminuïx i està disminuint en gasto i en control de gasto i en ajustar i disminuir el gasto,
però està augmentat en inversió i està augmentat en els temes claus per a la competitivitat.

I me van a deixar que acabe fent un comentari que m'ha paregut francament improcedent.

Si el sector agroalimentari se reunix amb el president Camps, sols vol dir una
cosa: que recolza i compartix la política que el president Camps, a través d'esta conselleria, està desenrotllant en el sector agroalimentari d'esta comunitat.
No li càpia a vosté ningun dubte que és exactament així, perquè és el sector que sap que el govern del president Camps està treballant per a ells i està treballant pensant en les necessitats d'ells i no està treballant, com altres, pensant en altre tipus de necessitats.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.

Anem a donar la paraula, per última vegada, als representants dels grups polítics.

Té la paraula, en primer lloc, el senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

Molt bé, senyor president.

Començaré un poc per les al·lusions directes que ha fet a les qüestions que jo li he comentat.
(Remors)

Una molt breu, quan el tema que si parlem o no parlem.
.
.

El senyor president:

Senyories, un poc de silenci.

El senyor Torró Gil:

.
.
.
del sector agrari, i parla (inintel·ligible) .
.
.
Mire, els vaig a posar un exemple.
Vosté ha parlat ací, aproximadament uns cent minuts, fins ara, encara li queda un altre torn.
I jo
n'he tingut deu.
Clar, en un discurs que has de parlar de moltes coses, al final.
.
.
Però, li assegure, li assegure que en el discurs de l'estat de la comunitat vam parlar d'això.
I sempre fem al·lusió al tema eixe.
Això, per a començar.
(Remors)

Segona qüestió.
Que em diga a mi que no li faig una qüestió, una anàlisi seriosa, del que ha passat al sector, quan vosté per a rebatre'm.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Torró Gil:

.
.
.
està parlant que este mes.
.
.
Ha sigut tan gran la barbaritat que ha dit que, fins i tot, s'ha hagut de fer enrere després.
Perquè, han dit: «Home!
, no, no, per un mes tampoc anem a fer això.
»

Les polítiques d'una conselleria com esta no es mesuren d'un any per a un altre, s'han de mesurar.
.
.
, sobretot, si la política és -com vosté diu- crear ocupació i tot això.
Això s'ha de mirar a llarg termini.
I a llarg termini ha sigut un fracàs rotund.
I això és el que hem d'estar analitzant ací, preocupar-se d'això.
I, en compte de dedicar -que no sé quan de temps ha dedicat ací- a clavar-se en el govern central.
.
.
Jo no compartixc la política agrària del govern central, no la compartixc, no la compartixc, però no estic ací per a parlar de la política agrària del govern central, perquè per a això ja estan les corts de Madrid, sinó com som les Corts valencianes i estem parlant dels pressupostos de València, doncs, anem a parlar dels pressupostos d'ací.
I ja deixarem això per a un altre moment i un altre lloc, perquè és el que tocaria.

Doncs, ací han dit coses que, de veres que són.
.
.
Quan s'ha parlat de.
.
.
Crec que ha sigut el senyor Giner, i dia: «No, l'agricultura és un dels sectors més exportadors.
» No!
És el més exportador de tots!
El que més exporta!
Però, a pesar d'això, això no vol dir que vaja bé!
O és que si una cosa s'exporta això vol dir que ja va bé?
Jo, si un sector va bé -parlant de la campanya citrícola-, doncs, no sé, passejant-se per La Safor i vegen com estan els bancals d'erms!
Sense llaurar!
La gent no cull les taronges que n'hi ha als arbres!
O per la Vega Baja!
(Remors)

Clar!
I això de qui és responsabilitat ?
Seua només, evidentment que no.
N'hi han moltes més responsabilitats, però també és responsabilitat seua perquè són vostés els que haurien d'haver treballat per a evitar que això passara,.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Torró Gil:

.
.
.
però quan els signes que això començara a passar, doncs, evitar-ho.
I això no ho han fet.

Mire, vosté ha plantejat.
.
.
, sobretot, el primer, la segona.
.
.
, no tant, però el primer discurs ha sigut un discurs de funcionari, més que un discurs de polític: «No, esta partida puja perquè aquella baixa, tal.
.
.
».
Explicacions molt detallades -insistisc-, molt concretes, que ningú discutix que siguen més o menys correctes.
El problema és l'estratègia global.
Quina estratègia global?
Ha sigut incapaç de vindre ací a explicar-mos quines són les estratègies globals de la seua conselleria!
Per què dediquen diners a una cosa i no a altra!
Però, en termes globals.
No val vindre a dir-me ací si les aturades biològiques o si han cobert determinades qüestions, perquè això són qüestions de molt de detall, que han de vore amb els pressupostos, evidentment,
perquè estan ací, però algunes no tant perquè són coses que ja s'han pagat.
Però, sobretot, el per què?
A què van destinats els diners?
Quines són les seues prioritats?
Per què baixen unes partides en termes globals i no unes altres?

I això no ho ha fet, senyora consellera, no ho ha fet, no ho ha fet.
I d'això es queixa el sector agrari (veus) perquè cada any se'ls ocorre una cosa diferent.
I enguany valia una cosa, i, ara, val una altra.
Ací, ha arribat a dir que si eliminen línies -ho ha dit ara, fa un moment-, que s'eliminen línies del tema de la investigació perquè no estan aportant res al sector agrari.
Per favor!
Si això ha passat, és que estan tirant els diners!
Si tenien línies, a les quals estaven posant diners, que no aporten res per al sector
agrari, estan tirant els diners!
I si no és així és, senzillament, perquè no saben què és el que fan, perquè un any se'ls ocorre una cosa, i, un altre any, se'ls ocorre una altra.
No li ho dic jo, no li ho dic jo.
Li ho diu el sector també, que l'acusa de les mateixes coses.

I dir que són els millors pressupostos quan són uns pressupostos que baixen la inversió, la despesa pública, és un solemne despropòsit.
Un solemne despropòsit perquè tothom sap que els pressupostos, quan n'hi ha situacions de crisi, han d'actuar precisament contra la situació de crisi -crec que és la tercera volta ja que dic açò en esta comissió-.
És a dir, si hi ha una caiguda del consum i de la inversió privada, els pressupostos han de cobrir en consum i inversió pública eixa caiguda per tractar d'actuar contra els efectes de la crisi.
Si vostés reduïxen, no ajuden a combatre la crisi, sinó el que estan fent és ajudar que la crisi siga més profunda perquè cau la despesa de l'estat.
I això és de primer d'Economia.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Té la paraula el senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Senyora consellera.

Jo no sé ací venem voladors o què fem, però, en principi, de les seues paraules he de desprendre que no.
Perquè vosté ací ha dit algunes de les actuacions que s'han fet al llarg de l'any que no estaven contemplades inicialment, l'actuació sobre la moratòria per als préstecs de les gelades de 2005, de 8,4 milions d'euros.
Li recorde que me satisfà perquè va ser una proposta que jo vaig presentar i que vosté va dir ja ací que estaven treballant en ella, va ser una proposta que personalment vaig
presentar a Les Corts.

L'extensió de les aturades biològiques, formava part, també, eixa proposta dins d'un paquet sobre mesures de la pesca, que vaig presentar en el seu moment.
No
vull assumir protagonisme, solament estic dient-li les coses que com a mínim vam proposar.

El pagament de la pantanà, és una de les primeres propostes que Enric Morera, dins d'estes Corts, com a diputat, va presentar ací.

La implantació del contracte amb el camp, per tres vegades vaig recordar l'altre dia que per tres vegades ha presentat este diputat eixa proposta perquè s'estudie el contracte amb el camp.

Per tant, me sent satisfet que, estant en la línia.
.
.
No vull assumir més protagonisme que aquell d'haver presentat propostes que, s'hagen aprovat o no s'hagen aprovat, al final, donen un resultat; algunes d'elles s'han aprovat, altres, no.
Per tant, satisfet.

L'assegurança de renda, tant de bo!
També porte diverses vegades presentant-la i s'ha votat que no, però vosté ja ha dit que estan treballant en ella, en l'assegurança de renda.
Satisfet!
Per tant, no venem fum.
Almenys, jo, per la part que em
correspon a mi i al meu grup, pensem que estem treballant i estem treballant en
la línia adequada.
Coincidirem en unes coses, deixarem de coincidir en unes altres,
però, almenys, hi ha un treball ahí fet.
I, personalment, alguna cosa quedarà pel meu pas per esta casa.
Però, clar, hi ha coses que no podem dir.

Mire, són moments difícils.
Això, crec que no ho negarà ningú.
Precisament, ahí està la importància d'este pressupost, en la dificultat.

Han parlat de disminucions.
Per què?
Perquè, clar, la importància se'ls dóna en funció d'allò que s'aplique a cada lloc.
Estem parlant de la importància que en este moment ha de tindre tota la dedicació econòmica de cara als sectors productius, no només a l'agricultura, sinó de cara als sectors productius.
I l'agricultura, la ramaderia i la pesca, com un dels més importants del nostre país, del món tradicional i importants per la quantia de gent que afecta, i, també, indubtablement, pel seu volum econòmic, doncs, en estos moments considerem que no té la resposta que seria necessària.

Jo he fet una comparació, inclús amb el pressupost de 2007 -que vosté ja ha dit que és el primer que se va trobar-.
M'han fet rectificacions; jo les accepte, les accepte, però el del 2008 és seu.
I continuem baixant 31 milions d'euros des de 2008.
I eixe ja el tenia la Conselleria d'Agricultura, la distribució que té avui.
Estem parlant que en lloc d'augmentar, baixem 31 milions d'euros en dos anys.

I això són números.
A mi me poden dir: «És que tenim molt d'interés».
No ho negue, però l'altra despesa és el pes polític que fa falta per a saber implantar eixes mesures amb les quantitats
determinades.
I això és el que jo trobe que ha faltat.

També me diu que és que no portem, de vegades, altres.
.
.
Clar, jo li done l'explicació de per què no tracte jo mai, mai -i no ho he fet en els anys que estic ací- conjuntament el que és el pressupost amb el de les empreses.
Perquè, mire, jo tinc ací la línia 714.
20, de foment i garantia agrària, que diu «Finançaments a operacions corrents de l'Agència Valenciana de Foment i Garantia Agrària», a la qual li donem 7.
300.
000 euros.
Si jo li pose que ací estos 7.
300.
000.
.
.
els duplique.
(Remors) No poc!
La transferència d'ací i amb l'ingrés de l'agència on estan!
I, aleshores, eixe pressupost és el que no és real.
(Remors)

El senyor president:

Senyories, per favor.

Senyora consellera.

El senyor Pañella Alcàcer:

Bé, jo considere que els hem de tractar tots, però separant el que és en el volum; si no, estem ací duplicant estes quantitats.

Per tant, en eixa situació jo me reafirme en totes les afirmacions que he fet, perquè vostés mos han fet afirmacions.
Si vosté repassa les afirmacions que he fet -si alguna és incorrecta- estaven basades en xifres, de totes elles he fet valoracions en xifres.
I, per
tant, no se m'ha desdit en res.
Perquè, vostés afirmen que augmenta la inversió, i jo li dic: no augmenta la inversió.

El seu Giner ha estat més puntual quan ho ha dit: «Augmenta la inversió indirecta».
Correcte, augmenta el capítol VI.
Ha sigut molt més precís.
La inversió en general no augmenta -li ho he dit abans i li ho repetisc-.
El capítol VI augmenta en 22 milions; el capítol VII, que són inversions, però no fetes per La Generalitat, disminuïx en 16 milions.
.
.

El senyor president:

Senyor Pañella.
.
.

El senyor Pañella Alcàcer:

.
.
.
i el capítol IV que no són purament inversions -i ho reconec-, però que sí que són transferències que realment actuen, indirectament, si no volen com a inversió, disminuïx en 42 milions.
Eixa és la realitat que tenim ací.

Per tant, ahí fem una disminució de 36 milions d'euros en les inversions.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella per la seua intervenció.

Té la paraula el senyor Lozano.

El senyor Lozano i Pastor:

Gràcies, president.

Senyora consellera, li agraïsc el respecte que vosté diu que me té i que vosté sap que jo li tinc a vosté profundament.
Però, per favor, no fique en veu meua que jo no he dit res dels pescadors.

Dit açò, el discurset de la rebaixa dels pressupostos (inintel·ligible) .
.
.
l'austeritat, doncs, queda, tal vegada, molt bonic, però no és veritat.
El Marp baixa un 3,32%.
I vosté ha tret xifres que no sé si vosté ha ficat ahí la part de l'aigua, vosté ha ficat ahí la part de desenrotllament rural, vosté ha ficat ahí les parts que també són d'agricultura.
(Remors)

Però, de totes les maneres, mire vosté, amb les mateixes normes espanyoles,.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Lozano i Pastor:

.
.
.
amb les mateixes normes comunitàries, amb la mateixa crisi per a tots, altres comunitats autònomes no sols no han disminuït, sinó que han augmentat; Castella-La Manxa ha augmentat un 2,4% el seu pressupost,
perquè se creuen que l'agricultura i el món rural és important per a ells.

En els catorze anys de govern, no sols vostés no han ajudat a millorar la situació del camp valencià que hi havia al 1995, sinó que el resultat de les seues polítiques han empitjorat la situació del camp valencià.
Jo diria més, dels homes i dones que treballen en el camp valencià.
Perquè és diferent l'agricultura -i ho he dit ací alguna vegada-, va tan bé que sobra de tot, s'exporta tantíssim que resulta que cada vegada se produïx més.
Per tant, l'agricultura va fenomenal.

El problema és que han desaparegut el 60.
.
.
.
, han abandonat més que desaparegut, han abandonat el 60% dels hòmens i dones d'este país, que han tingut d'abandonar el sector agrari.

I el súmmum és que vostés, per dir-ho d'una forma col·loquial, de broma, amb les seues polítiques els han trencat les cames als llauradors.
I ara el senyor Sarkozy valencià anuncia que enviarà a la consellera d'Agricultura a manifestar-se a Madrid per a reivindicar els danys produïts en els llauradors la trencada de les seues cames.

Jo, de veritat, no sé com qualificar esta situació.
¿Tal vegada deslleialtat institucional?
Me pareix inclús suau l'afirmació.
¿Oportunisme demagògic, aprofitant que el Pisuerga passa per Valladolid i a vore si aixina
carreguen en tot el que hem fet i li donem la culpa als altres?

Per més que vullc entendre'ls, de veritat, senyora consellera, que no ho aconseguisc.
Vostés són els que tenen les competències en matèria d'agricultura, amb capacitat normativa i pressupostària per a fer polítiques que valencianitzen les polítiques que vénen de lluny, com fa cada comunitat autònoma.
Altres han preparat, amb les mateixes lleis -insistisc-, nacionals, europees, amb la mateixa crisi, resulta que ho han aprofitat per a
ficar-ho en les seues agricultures i preparar-les per al futur.

I mercats que tradicionalment eren valencians, hui estan sent ocupants per
extremenys.
En fruita dolça, ¡per favor!
No parlem en industrialització, els navarresos.
No parlem en el sector industrial també de conserves, els murcians.
No parlem en el tema d'agricultura ecològica, els andalusos.
¿Amb les mateixes llei?
Jo no ho entenc.

Per tant, hauré de pensar que ací s'han fet les coses, almenys, diferents.
I, lògicament, la conclusió és que la seua incapacitat per a preparar el sector agrari per al futur li la
carreguen a Madrid o a Brussel·les o la internacionalització, a la globalització o el que vostés diguen.

De veritat, senyora consellera, ¿vosté creu que la solució està en anar a manifestar-se a Madrid?
(Veus) Conteste-m'ho.
Perquè és que, si no, jo no sé si quan vosté el problema el tinga ací, la solució serà que tots els altres vinguen a manifestar-se, perquè això és deslleialtat institucional.
Vosté sap que sempre mos ha funcionat.
.
.

El senyor president:

Senyoria.
.
.

El senyor Lozano i Pastor

.
.
.
i si no, que li ho pregunten el senyor Cotino en matèria d'estructures en auia, el bé que li ha vingut la seua relació amb SEIASA.

I, per tant, quan allò s'ha produït d'una forma institucional lleial, eixim guanyant tots.
El que no se pot fer és carregar-li als altres la culpa que un té, perquè si no assumim que mosatros tenim un problema, de veritat que ho tenim ¡molt!
complicat donar-li solució.

Jo, per a concloure, senyora consellera, jo crec que si de veritat tenen menys
diners, ¿per què augmenten les despeses corrents i no distribuïxen millor els pocs recursos disponibles?
Senyora consellera, ¿per què no li torna el pressupost al senyor Camps i el tornen a fer de nou?

Gràcies, senyor president.

El senyor president:

Molt gràcies, senyor Lozano.
(Veus)

Té la paraula -senyories.
.
.
-, té la paraula la senyora consellera per a l'última intervenció també de cinc minuts.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:

Moltes gràcies, president.

Senyories.

A vore, senyor Lozano, i disculpe el senyor Torró, jo, en tota la meua intervenció, que, com vosté molt bé ha dit, o quasi tots han estat d'acord, ha sigut detallada i rigorosa amb les dades, no he anomenat ni el
ministeri ni he anomenat pressupostos de ningú més, sols he analitzat els pressupostos que jo hui ací venia a defendre i que no ha preparat ningú més més que l'equip directiu d'esta conselleria i, és clar, jo mateixa.

Per tant, he vingut a defendre eixos pressupostos i he parlat sols d'eixos pressupostos.
En la resposta i en el marc dels comentaris que vostés m'havien fet, m'han obligat a plantejar com eren els d'altres.

Però és que ara he de tornar a dir.
.
.
Me diu: «Castella-la Manxa augmenta».
Andalusia baixa un 13,5%, quan la seua aportació al PIB és molt superior.
.
.
El desequilibri és impressionant.
Però és que Extremadura també baixa.
Però és que Balears baixa el 14,7%, senyor Lozano.
Si parlem de dades, parlem de totes
les dades.
(Veus) No me diguen quina és la situació.
I crec que les dades que he donat són superiors al 9% d'esta comunitat.

Per tant, quan parlem de dades, parlem exactament.
.
.
Però, a més, quan parlem de pes de l'agricultura sobre el total d'uns pressupostos, vaig a tornar a donar la dada: 0,43 l'agricultura en els pressupostos generals de l'estat, enfront del 2,3 de la Comunitat Valenciana.
És que jo crec que no cal dir molt més.
(Veus) En relació a les dades.
.
.

El senyor president:

Senyories, un poquetet de tranquil·litat.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:

.
.
.
és absolutament contundent.
I reitere estes dades perquè és que és pràcticament obligat respondre després dels seus comentaris.
I -torne a dir- en la meua primera intervenció, que ha sigut llarga i detallada, no havia nomenat més que la faena que mosatros estem fent per al sector agroalimentari de la nostra
comunitat.

Perquè jo sí que crec que mosatros podem fer molt, i estem fent molt, no sols podem sinó que estem fent molt.
Per això estos pressupostos; pressupostos que tenen estratègia i que tenen prioritzacions.
Tenen estratègia perquè s'han definit exactament quins són els pilars fonamentals per a mosatros en el sector agroalimentari, i ahí és on estem treballant.

Mosatros atorguem una rellevància especial a la inversió.
Per això, tota la inversió en infraestructures té una incidència especial en estos pressupostos, i atorguem una especial incidència a les polítiques de reducció de costos per augmentar la competitivitat, per incrementar la competitivitat i
a les polítiques de modernització del sector.

Un dels pilar fonamentals -torne a dir, i ho he dit diverses voltes a través de la meua intervenció- és la generació de coneixement i l'aplicació d'eixe coneixement al sector agroalimentari.
I hi ha coneixements que se
transformen ràpidament en resultats que poden tindre un èxit comercial, i eixos són en els quals estos moments hem de.
.
.

El senyor president:

Senyories.
.
.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:

.
.
.
fer insistència.
I hi ha coneixements que tenen un més llarg recorregut per aplicar al -tal-.
.
.
I hi ha projectes que es comencen i al final no se convertixen en resultats
d'èxit comercial, perquè això és exactament el món de la investigació.

Per tant, reitere exactament les meues paraules.
Pilar fonamental per a la
competitivitat del sector, generació de coneixement -he dit abans-.
Coneixement és quasi sinònim de competitivitat, i ahí és on mosatros ens apliquem amb profunditat, en tot el relacionat al coneixement,
a la innovació i, per suposat, a la transferència de tecnologia.
I és fonamental per a tot.

He parlat abans de seguretat alimentària, de qualitat dels productes, però també estem parlant de tecnologia i d'innovació per a tots els processos; nous productes i nous processos que són fonamentals per a la competitivitat del sector.

Mosatros no creguem que sols Europa i sols l'administració general de l'estat poden fer coses.
Mosatros creguem que mosatros podem fer moltes coses, i és tot el que estem fent.
I és ahí on el sector dóna un recolzament clar a una política, perquè reconeix eixes polítiques que s'estan fent bé i que estan prioritzant allò que dóna resposta a les necessitats del sector.

Però si vosté el que creu és que el model de gestió que representa el govern del senyor Zapatero és bo per a l'agricultura de la nostra comunitat, jo trobe que s'enganya de cap a peus, com ja hem pogut vore amb els resultats.

El compromís de La Generalitat, a través d'esta conselleria, se materialitza en el pes que s'atorga a les polítiques en matèria d'agricultura, de pesca, de ramaderia i a la industria, com a un conjunt.
.
.
, tot
en el seu conjunt, probablement com el sector productiu que en este moment
suposa un revulsiu més gran per a la nostra economia.

Per això, ací en esta administració es manté un departament específic d'agricultura, i per això no és un departament d'altres polítiques, agricultura, pesca i alimentació.

I per acabar.
.
.

El senyor president:

Senyora consellera.
.
.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:

.
.
.
jo crec que hem dut ací uns pressupostos ajustats, ajustats, difícils en un moment molt difícil, a una conjuntura econòmica concreta, pensats i dissenyats en clau de futur, en clau de competitivitat
i en clau d'esforços, d'esforços molt importants perquè totes les mesures que fiquem en marxa se traduïxquen en resultats.
Competitivitat i sostenibilitat de l'activitat, però també del medi, són probablement els únics factors que poden assegurar el futur del món alimentari valencià.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera, per la seua intervenció i la seua exposició dels pressupostos.

Senyories, després d'esta compareixença, anem a suspendre la sessió per un minut, perquè la senyora consellera de Benestar Social estarà ja aixina com a molt desesperada.

(Se suspén la reunió a les 19 hores i 55 minuts)

(Es reprén la reunió a les 19 hores i 1 minut)

Compareixença de la consellera de Benestar Social, senyora Angélica Such Ronda

El senyor president:

Anem a reprendre la Comissió d'Economia que l'hem suspés fa uns moments, després de la compareixença de la consellera d'Agricultura.
(Veus)

És l'última compareixença de hui divendres i d'esta setmana.
Els demane, els demane a tots que tinguen una miqueta de paciència, que ho anem a fer curt, de veres que ho anem a fer entre tots curtet.

I, en eixe sentit, quan la consellera de Benestar Social, que és veterana en vindre a la Comissió d'Hisenda a exposar línies pressupostàries, però em pense que és la primera vegada que du la Conselleria de Benestar Social, doncs, te donem la
benvinguda i te desitgem.
.
.

La senyora consellera de Benestar Social:

Gracias.

El senyor president:

.
.
.
la felicitem per la nova responsabilitat que té.

Quan vullga, té la paraula.

La senyora consellera de Benestar Social:

Gracias, presidente.

Señoras y señores diputados, buenas tardes.

Comparezco ante sus señorías para explicar, lo más brevemente que sea capaz, las líneas generales del anteproyecto de presupuestos de la Conselleria de Bienestar
Social para el año 2010.

Un presupuesto que muestra con claridad la apuesta del Consell a favor de las
políticas sociales, muy necesarias siempre y, especialmente, en la actual coyuntura
de crisis económica.

De ahí, que el presupuesto global de la Conselleria de Bienestar Social para el año 2010 experimente un notable incremento respecto al del año anterior.
Alcanza los 672.
366.
940 euros.
Esta cantidad representa un
incremento del 13,57% respecto a las cantidades presupuestadas para el
ejercicio del año 2009.
Un incremento notable en las actuales circunstancias y el más alto de todos los departamentos del Consell.

Quiero, en primer lugar, desgranar este incremento y trasladarle las
variaciones presupuestarias en cada una de las unidades gestoras.
El programa
de dirección y servicios generales disminuye un 5,33%; el programa de servicios sociales
incrementa el 16%; el programa de familia y adopciones incrementa el 1,63%; el
de promoción de la mujer disminuye un 0,19%; el programa de integración social del discapacitado incrementa el 10,93%, y el programa de dependencia,
centro, servicios y prestaciones incrementa el 22,38%.

Me gustaría trasladar que en la distribución del presupuesto 2010, se ha basado esta distribución en la necesidad de priorizar.
Algo que considero necesario en cualquier
materia de gobierno, pero creo que incluso más en materia social y, sobre todo, en la actual coyuntura.

Ha significado esto el refuerzo de algunas líneas que hemos considerado esenciales en este momento, algunas con un incremento
más destacado; también, ha supuesto disminución o ajustes en otras, en las que pienso que se puede hacer así en este año 2010 a la espera de que las previsiones económicas vayan mejorando.

En cuanto a los capítulos presupuestarios, resaltar el gran incremento que se produce en el capítulo IV, un incremento del 28%.
Lo que muestra que esta conselleria, tradicionalmente gestora, de acuerdo con sus objetivos, realice este año un esfuerzo todavía mayor en incrementar las transferencias corrientes, las prestaciones y los
servicios sociales, en definitiva, la atención social a las personas.

La dirección y servicios generales tiene un presupuesto de 49.
276.
890 euros, que supone una
disminución del 5,3%.
Hemos querido racionalizar el gasto y reducir así los gastos de funcionamiento.

Con respecto al área de juventud, desde el gobierno valenciano, queremos continuar impulsando
programas destinados a los jóvenes para fomentar su formación, la movilidad, la inserción profesional, el ocio y el tiempo libre.

El presupuesto que se destina al Ivaj, al Instituto Valenciano de la Juventud,
es de 17.
327.
530 euros.
Supone una reducción del 7,3%, si bien continuamos con este presupuesto manteniendo las actuaciones
que se hacían hasta este momento e, incluso, en algunos casos, aumentándolas.

Continuamos con los eurocursos, con las becas para aprender idiomas en el
extranjero con el mismo presupuesto del año pasado, pero conseguimos aumentar el número de becas porque hemos seleccionado destinos en los que los costes se podían reducir.

Mantenemos los programas de ocio y salud con las campañas de turismo activo, multiaventura, campañas a favor de la donación de sangre, apoyo a asociaciones de trastornos de la alimentación, etcétera.

Destacar un incremento global de las ayudas a los jóvenes para transporte público, esencial para ellos, que se incrementa en un 12%.
Y recordar el éxito del Carnet Jove con más de 340.
000 jóvenes usuarios y 4.
000 empresas asociadas.
Seguiremos trabajando por incrementar
estas cifras.

Desaparecen algunas líneas de actuación, como la del apoyo para creación de empresas y de alquiler, por un esfuerzo también de coordinación con otros departamentos del Consell donde estos objetivos ya estaban
cubiertos.

En cuanto al presupuesto de acción social y mayores, nuestras líneas, por tanto, destinadas a aquellos colectivos más desfavorecidos con riesgo de exclusión social y a las políticas de envejecimiento activo, al desarrollo de la autonomía personal y a la prevención de dependencia, se incrementan un 16,62% y alcanzan así un presupuesto global de 75.
868.
180 euros.

La renta garantizada de ciudadanía, con 18.
065 euros, tiene un incremento muy destacable respeto al presupuesto
del año pasado, (so per interferència d'un mòbil) en concreto es un incremento de 11.
565.
000 euros.

Como saben sus señorías, la renta garantizada de ciudadanía es una prestación económica a personas que carecen de recursos suficientes para mantener un adecuado
bienestar personal y familiar.
Y que dicha prestación está vinculada al compromiso de los destinatarios de promover de un modo activo su
inserción sociolaboral.

La actual coyuntura económica, en este año 2009, llevó al Consell, en el pasado mes de julio, ante la difícil situación económica, a proceder a una mayor dotación del presupuesto.
Bien, para el presupuesto 2010 no hemos contemplado las
cantidades inicialmente previstas, sino las realmente incrementadas a lo largo
del año.
En función de la ejecución final y de las previsiones económicas del próximo año, esta dotación podría ajustarse, pero, en cualquier caso, parte de la cifra que les he referido.

En cuanto a los servicios sociales generales, esto es el plan concertado de
prestaciones sociales, saben que contribuimos a su desarrollo, a través del plan concertado de prestaciones básicas de las entidades locales, con una consignación en 2010 de 25.
906.
390 euros.
Con ello, financiamos los equipos sociales base,
el mantenimiento de centros y determinadas prestaciones, entre las que destacan
los programas de emergencia social y los programas de ayuda a domicilio.

Respecto a las demás líneas de este programa, referirme a la destinada a la integración social del pueblo gitano, que tiene consignada una cantidad de 941.
290 euros;
se mantienen los programas de acción comunitaria con 990.
000 euros para entidades que realizan programas destinados
a colectivos en riesgo de exclusión social, como refugiados, transeúntes, reclusos, ex reclusos, sin techo, etcétera, y continuamos financiando el mantenimiento de centros sociales como los
comedores sociales y de centros de tercera edad.
Saben que financiamos CDT-CEAM, con un presupuesto para 2010 de 6 millones de euros.

Por lo que respecta a los programas de tercera edad, se han consignado en el
presupuesto créditos por un importe de 4.
750.
000 euros, para la ejecución del programa de termalismo valenciano, del programa de vacaciones sociales «No estés solo en Navidad», teléfono del mayor, teleasistencia domiciliaria, con un mayor presupuesto, y para la
financiación de ayudas para el desarrollo personal en su modalidad de barreras arquitectónicas.
Son todas estas líneas que consideramos esenciales para la prevención de la dependencia y dentro de lo que es el impulso a las políticas de envejecimiento activo.

La Dirección General de Familia y Menor cuenta con un presupuesto de 69.
344.
340 euros, con
un incremento del 1,63%.
Así, los gastos destinados a centros concertados de atención a menores, en este apartado, se produce un incremento del 3,66%, motivado por
el nuevo concierto plurianual, consolidando así un sistema garantista en el que la administración se asegura la disponibilidad de plazas y, a la vez, garantiza a las entidades
titulares la estabilidad laboral.
Y, en definitiva, se avanza en el objetivo de
prestar una atención adecuada a los niños residentes.
Tenemos así, un total de 63 centros residenciales con 630 plazas y 19 centros de día con 420 plazas de atención diurna.

Por lo que respecta a los gastos de funcionamiento de nuestros propios centros,
y con independencia de los gastos de personal, contamos con un presupuesto de más de trece millones de euros, lo que supone un incremento de casi el 10% para el
mantenimiento de los 29 centros residenciales y 8 centros de día.

El presupuesto del año.
.
.
del año que viene -perdón- respalda nuestra apuesta por el mayor fomento, apoyo y especialización del acogimiento familiar de menores, mediante ayudas para las familias que
formalizan acogimientos en familia ajena o educadora.
(So per interferència d'un mòbil) Se prevé un incremento del 5,48% respecto al 2009, así como ayudas para las familias que formalizan acogimientos especializados en
familia educadora.
Aquí, la apuesta es fuerte y el incremento previsto es del 105% respecto al año anterior, con una dotación de 450.
000 euros.

Lo que estamos pretendiendo es financiar a las familias por los costes
indirectos de preparación, disponibilidad y ejercicio (so per interferència d'un mòbil) de la guarda de menores en acogimiento en familia educadora, menores que
presenten necesidades específicas, dificultad o urgencia en su acogida.

El reto es conseguir que el acogimiento familiar sea una alternativa para todos
los menores bajo la guarda o tutela de la administración, con independencia de la mayor o menor dificultad que entrañe su educación o su atención cotidiana.

Intensificamos también la labor de los equipos técnicos que llevan la intervención y el seguimiento de los acogimientos familiares en familia educadora, con una
dotación prevista de un 1.
620.
288 euros.

Como consecuencia de la ley de promoción a la maternidad, se ha creado este año el programa «Primeros días».
Un programa de voluntariado social para atención psicológica, cuya dotación es de 300.
000 euros, y su ejecución, mediante convocatoria genérica de ayudas.

El programa «Más vida», como saben sus señorías, afecta a varias consellerias, y por lo que respecta a mi conselleria, las medidas que se van a desarrollar, a lo largo del 2010, son la puesta en
funcionamiento de los centros de atención a la maternidad y la implantación del teléfono de atención a la mujer gestante, línea gratuita de información y atención las veinticuatro horas del día.

Continuando con la dirección de familia, quiero destacar también la política de apoyo a las familias numerosas.
.
.
(sorolls del micròfon) -¿soy yo?
Ah!
Perdón-, (veus) en el año 2009, se ha creado una línea específica para la atención de programas y beneficios a favor de las familias numerosas que se ve
incrementada, en el ejercicio 2010, con 20.
000 euros.
Incremento que viene
motivado por la necesidad de reforzar acciones y programas a favor de las
familias con más carga de hijos y, con ello, poder hacer efectivo el compromiso que se formalizó entre diferentes consellerias sobre beneficios a favor de las familias numerosas.

Consignamos 2.
349.
180 euros para los SEAFI, para los Servicios Especializados
de Atención a la Familia y a la Infancia, y 393.
380 euros para la consolidación de los servicios de orientación y mediación familiar que atienden a familias en situación de vulnerabilidad, a menores en situación de riesgo y a familias de menores con medidas de guarda o tutela en
acogimiento residencial o en acogimiento familiar en familia educadora.

Y potenciamos también los puntos de encuentro familiar, específicos para menores del sistema de protección; los servicios de atención a menores con medida de guarda o tutela, que precisan de un lugar concreto
para el ejercicio del derecho de visitas que puedan tener sus padres o sus
familiares, para la entrega o para el intercambio con las familias educadoras.
Se dispone de un servicio en cada provincia con un presupuesto de 278.
411
euros, lo que supone un incremento del 13,91%.

El programa 323.
10 de promoción de la mujer, cuenta con un presupuesto de 10.
850.
600 euros, con una reducción del 0,19%.
Reducción que procede, principalmente, de ajustar gastos de funcionamiento.

La conselleria apuesta por la mujer y por la igualdad de oportunidades, impulsando acciones
para la efectiva implantación de la misma -de la igualdad- y la lucha contra tipo de discriminación en el empleo, así como actuaciones que permitan la conciliación de la vida personal, familiar y laboral.

Destacar que el capítulo IV, de transferencias corrientes, se incrementa en un 6,35%, con lo que
conseguimos mantener las líneas que estaban puestas en marcha e, incluso, crear alguna nueva.
En concreto,
se crean dos nuevas órdenes de ayuda.

La primera, los premios Yo También Concilio, con el fin de incentivar la participación de estudiantes matriculados en universidades y centros públicos o privados de la Comunidad Valenciana, dependientes de éstas, que promuevan medidas innovadoras de conciliación de la vida personal y familiar con la laboral.

Y, la segunda, el programa «Fes empresa», cuya finalidad es impulsar un proceso favorable a la igualdad de oportunidades
de la mujer en el empleo, incorporando acciones positivas para su inserción en el mundo empresarial.

Destacar también el incremento del 5,26% en la orden de apoyo a las actividades extraescolares
desarrolladas en los centros educativos, medida claramente tendente a la
conciliación a la que hacía referencia.

También estamos comprometidos frente a los malos tratos y mantenemos el convenio por
importe de 190.
000 euros con la fundación Tolerancia Cero, que tiene el fin de desarrollar y ejecutar proyectos en
materia de sensibilización y prevención de los distintos sectores sociales en situaciones de riesgo, desigualdad o
discriminación de la mujer.

En cuanto a la gestión y mantenimiento de los centros Infodona para el año 2010, pasamos a disponer de 35 centros en las principales cabeceras de
comarca, y está prevista en este año la apertura de los centros de Cullera, Algemesí y Burriana.

El programa 313.
30, de integración social del discapacitado, presenta un aumento del 10,93%, superando los 16
millones de euros.
Los principales incrementos se producen en gastos de
funcionamiento en el capítulo II, que aumenta un 8,84%, casi dos millones de euros, para conseguir una
mejor y más eficaz gestión de los servicios.
Y en las transferencias corrientes, en el capítulo IV, que crecen un 13,7%.
El incremento más importante se produce en el programa de prestaciones económicas para personas dependientes, en donde el incremento con respecto al año anterior es del 331%, alcanzando la cifra de 16.
565,130 euros.

Otras actuaciones destacables son la creación de un nuevo programa llamado «Bono estancia para enfermos mentales», que se pondrá en marcha en 2010 y que cuenta con una dotación de 3.
017.
170 euros.
De esta manera atendemos a los enfermos y aseguramos también la calidad del servicio.

En lo que se refiere a inversiones reales, se mantienen los compromisos de las
inversiones plurianuales, sobre todo en lo que son reformas de centros para
enfermos mentales, con una dotación 2.
512.
590 euros.

Igualmente siguen vigentes y se incrementan notablemente las ayudas para
proyectos de inversión para personas con discapacidad, a las que se dedican 7,5 millones de euros, y
los programas de mejora de la accesibilidad al medio físico, con un incremento del 42,5%.

Recientemente, en mi comparecencia donde hablaba de las líneas de la política que íbamos a seguir adelante en lo que resta de legislatura, ya anuncié que la atención a la dependencia tiene para nosotros un carácter absolutamente prioritario.
Y los presupuestos para el año que viene así lo confirman.

El programa presupuestario de dependencia, centros, servicios y prestaciones ha
incrementado su presupuesto global un 22,38% con respecto al año anterior, alcanzando un total de 298.
627,11, el 54,6% más que en el año anterior, que es un crecimiento notable en una coyuntura económica muy complicada de contención de gasto por parte de todas las administraciones públicas y donde hacemos un esfuerzo especial.

Es evidente que esto supone un impulso decisivo al desarrollo y a la aplicación de la Ley de dependencia por parte del gobierno de La Generalitat.
El esfuerzo
presupuestario principal se centra en dos ejes principales: la ampliación de las prestaciones económicas de la dependencia y la consolidación de la red pública concertada de centros residenciales y de día que integran el sistema de atención a la dependencia.
Una vez que ya en 2009 este segundo eje estratégico recibió un impulso fundamental con más 3.
100 nuevas plazas concertadas.

En cuanto a la primera línea, la línea de prestaciones económicas de la dependencia, decirles que pasa de 32,5 millones de euros a 87,8 en
el 2010.
Supone un incremento del orden del 170% y un crecimiento en términos absolutos de 55 millones de euros.

Esta cifra, junto al importe de la línea correspondiente a programa de integración social del discapacitado, hace que el montante total de las prestaciones económicas de la dependencia alcance en 2010 cerca de 110 millones de euros, prácticamente 72 millones más que en 2009.

Este importante volumen de recursos económicos permitirá atender a través de las prestaciones al cuidador no profesional y de las prestaciones económicas vinculadas a la adquisición de servicios de dependencia a más de dieciocho mil dependientes en los primeros meses del año 2010.

Respecto a la segunda línea, y con el fin de consolidar la amplia oferta de servicios a disposición de las personas mayores dependientes, consignamos en el presupuesto un total
de 86,6 millones de euros.

Esta dotación incluye la financiación de los nuevos conciertos establecidos en 2009 para 3.
175 plazas, dentro del
Plan de accesibilidad.
Incluye también una dotación de 19 millones de euros para las residencias y centros de día de las entidades sin ánimo de lucro.
Y, por último, una dotación de 10 millones de euros para financiar las residencias municipales, lo que
supone un millón de euros adicional.

Por lo que respecta a la partida destinada a los gastos de funcionamiento de
las residencias y centros de día de la Conselleria de Bienestar Social cuenta con 43,5 millones de euros, lo
que representa un incremento del 6,61%.

Con el fin de ampliar la oferta de servicios a las personas en situación de dependencia, desde los dos últimos meses del 2009 y a lo largo de todo el 2010 se pondrá en marcha el servicio de teleasistencia a la dependencia, de forma que al final
de próximo año tenemos previsto tener en funcionamiento 12.
000 teleasistencias.
Para ello se
ha presupuestado algo más de 3 millones de euros.

Igualmente, y con la finalidad también de completar y mejorar la oferta de prestaciones económicas y la atención que prestan los cuidadores no profesionales a las personas dependientes, en
2010 se pondrá en marcha el programa de asistentes personales y un amplio programa de formación de cuidadores, con el que se espera dar apoyo y formación a alrededor de 8.
000 cuidadores con un presupuesto de algo más de un millón de euros.

Existen, además, otras líneas específicas que están a su disposición en el anteproyecto, y que yo estoy a su disposición si ahora, en el turno de réplica, quieren preguntarme algo.

Yo he tratado de trasladarles de la forma.
.
.
, como les decía al principio, más breve posible una visión general de los presupuestos de la Conselleria de Bienestar Social, además tratando sobre todo de no cansar en exceso su atención.

Y yo quedo a su disposición para lo que quieran comentar.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.
I de veres que li agraïm l'esforç de concreció que ha fet a l'hora de traslladar-li a la comissió el pressupost de la seua conselleria per a l'any que ve.

Ara és el moment que tindran la paraula els grups polítics per si tenen algun dubte, que no sé si ne tenen o no.

La senyora consellera de Benestar Social:

Igual no.
 (Rialles)

El senyor president:

Vostés els plantejaran ara i vosté ja.
.
.

Senyor Torró, té la paraula.

El senyor Torró Gil:

Moltes gràcies, senyor president.

Doble felicitació a la consellera: primer, per eixa nova conselleria, i jo crec que és un reconeixement important per a la seua persona, i també per la brevetat amb què ens ha exposat el seu plantejament.

Bé, el primer que s'ha de dir davant dels pressupostos d'esta conselleria és que per fi hi ha un reconeixement per part del govern de La Generalitat que hi
havia un problema molt seriós amb el tema de la independència.
Hem passat dos anys criticant el Consell perquè no dedicava recursos i ara, supose que després de dos anys ja, davant que ja no és una qüestió que ací quatre parlamentaris, eh?
, de l'oposició es dediquen a criticar el Consell, sinó que la protesta està començant a prendre cos cada vegada més entre els mateixos dependents que estan veient com el Consell no complia amb
les seues obligacions, s'han hagut de posar les piles i incrementar de forma important els pressupostos.
És evident que un increment tan gran de colp és un reconeixement que fins ara no hi havia suficients recursos.

Així i tot, hi haurà algunes qüestions que.
.
.
, sobre una qüestió que també encara hi ha discrepàncies i que després comentaré.

El capítol d'inversions reals a penes si creix en un 2,46%, i a més baixa respecte l'any passat en el seu creixement.

El capítol II són quasi 191 milions, dels quals el 87% són treballs realitzats per altres empreses i professionals, que és un absolut forat negre i fora de control.
Jo no sé si ho sap, però en la seua conselleria estan passant ja coses com les que passaven en altres
conselleries, empreses que estan contractant persones a empreses públiques i que estan fent treball de funcionaris en les instal·lacions de la conselleria.
Si vol un dia li puc comentar a on i com.

I parlant d'altres qüestions, el tema de la renda garantida de ciutadania, que també suposa un increment importantíssim, sobretot perquè els 6 milions d'euros de l'any passat eren absolutament ridículs, però els 18 milions d'enguany seguixen sent extremadament pobres, val?
I vaig a posar-li dos
comparacions perquè es faça una idea.
Si dividim els 18 milions d'euros entre el 45% de persones aturades que no reben la prestació, que en el cas valencià serà aproximadament un 225.
000, eixim a 80 euros per persona a l'any, eh?
Si ho dividim entre el 17% de la gent que, segons Càritas, es troba sota el llindar de la pobresa, val?
, de 5 milions d'habitants que tenim, estem parlant de
(inintel·ligible) .
.
.
ixen a 21 euros a l'any.
Val?

Evidentment són insuficients sobretot perquè el Consell no es dedica fonamentalment a fer el que toca, i és donar-li una suficient publicitat a esta prestació perquè la gent s'aculla a ella.
I enfront d'això, es gasten diners en el programa de família (inintel·ligible) .
.
.
maternitat, que són 300.
000 euros, no vaig a entrar ahí perquè em sembla que és una qüestió massa (inintel·ligible) .
.
.
per al temps que tinc, però és una qüestió important.

Aquesta conselleria, i és el que per a nosaltres ens resulta més greu, no gestiona pràcticament res.
Tot ho gestionen empreses privades o entitats socials sense ànim de lucre, a les quals, a més, se'ls paga tard i mal, i a les quals s'està duent una persecució per tractar d'arraconar-les i que acaben sent empreses privades les que assumisquen el paper
que estan fent ells.

El capítol IV, de les transferències corrents, suposa el 53% del total del pressupost.
Si a eixos 356 milions
li llevem els que es destina a l'Agència de Prestacions Socials, a l'IVAJ, als ajuntaments, a les diputacions, a la renda garantida, a les persones (inintel·ligible) .
.
.
ens queden.
.
.
, perdó.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Torró Gil:

.
.
.
ens queden 236 milions, quasi 237 milions d'euros, que són el 35%.
Per tant, no estic parlant de ninguna tontería, val?
El 35%.
I si a eixos sumem els 166 milions d'euros del capítol II, que són treballs realitzats per altres empreses, tenim que el 60% del pressupost de la
conselleria no el gestiona la pròpia conselleria, ni els instituts que depenen d'ella ni els ajuntaments, (inintel·ligible) .
.
.
les entitats de caràcter privat.

No estem en contra que les entitats sense ànim de lucre es dediquen a açò.
El problema és que vostés estan duent una política segregacionista respecte a estes entitats per tractat de vore si són les entitats privades les que es fan amb l'espai que ocupen elles.

I hi ha altres qüestions de caràcter més concret.
Parlarem d'algunes qüestions més en cas del segon torn, només tinc cinc minuts.
Però hi ha una cosa preocupant en el tema de la dependència, val?
El 60% es dedica a prestacions econòmiques, i això suposa un gran pèrdua d'oportunitats enorme en el cost de la llei.
Fins ara ja estaven fent-ho, es
dedicaven pocs diners a allò que serien les qüestions importants, la teleassistència, l'ajuda a domicili, l'assistència personal.
Enguany seguixen infradotant eixes partides i l'oportunitat que suposava per a generar inversió pública la llei de dependència, per a proposar una xarxa pública de serveis que són els principals generadors d'ocupació i garants de la professionalització en l'atenció i en la cura, no està donant-se i s'opta per prestacions econòmiques que l'únic que fan es generar economia informal que té un contorn molt dèbil el que es pot exigir sobre ella per part de
(inoïble) .
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Té la paraula el senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Senyora consellera, efectivament vosté mos ha presentat un pressupost que té un augment important, un augment important sobre el que representava l'any passat, un augment del 13,5%, quasi el 13,6%, i això és important.

El que passa és que l'anàlisi per capítols lògicament ens orienta només un poc a per què és això, no?
I és el.
.
.
Mosatros, en principi, diu vosté un augment molt considerable, que és del 28% en el capítol IV, el capítol de les transferències corrents.
Indubtablement això té relació amb el que el senyor Torró dia de tota l'aplicació de la llei de dependència, totes les transferències
(inintel·ligible) .
.
.

Indubtablement, ja ho ha dit ell, el volum important que té el capítol II.
Està explicat i, per tant, tampoc és qüestió d'anar insistint.
El seu grup és excessiu en relació al volum global que té la conselleria.

Per contra, on trobem el problema?
Doncs trobem el problema en el capítol VI i capítol VII.
Vull dir que hi ha un retrocés en el que són les inversions, i un retrocés que és progressiu.
En el capítol VI trobem des del que era.
.
.
, l'any que vostés entren, que estava en 21 milions, quasi vint-i-dos, passa a 19 el següent, a 17 i a 16 este any.
Vull dir, estan en un procés que va disminuint en termes absoluts el capítol VI, el capítol de la inversió directa.

I més preocupant encara, perquè el VII, que són les transferències del capital, en este últim any passa el mateix.
.
.
Bé, no al mateix nivell, però sí també anem amb una rebaixa de l'1,55, cosa que vol dir que els capítols d'inversions estan disminuint el 4,55% en global, diríem, en la quantitat global.
I ho dic perquè les inversions també són necessàries.

Indubtablement, d'alguna manera, pot ser que vaja relacionat amb la forma de gestionar la
conselleria, ¿no?
, que el que és, diguem, el passar al sector privat moltíssimes de les coses i, per tant, en estos capítols les inversions de la conselleria no són tan grans.
Eixe és un dels problemes que nosaltres, en principi, manifestem.
Ahí, és un factor que no tenim coincidència.

Sí que, indubtablement, en el creiximent veem este factor negatiu.
¿Per què?
Doncs, ho diem, perquè, llavors, els creiximent ve determinat moltes vegades pels ingressos afectats
realment de l'aplicació de la llei de dependència i d'altres.
.
.
, això, d'altres programes.
No és un creiximent intern, sinó el creiximent ve forçat des de fora d'esta conselleria per l'aplicació, com dia, entre altres, de la llei de dependència.

I això ho veem, doncs, si mirem el programa 313.
40, la integració social del discapacitat, en el qual veem que, efectivament, ¿eh?
, el capítol IV, que és (inintel·ligible) .
.
.
, té un augment important del 13,7%, però té una paràlisi total, una reiteració exactament al cèntim del que hi havia l'any passat en el que és, en les inversions reals, les transferències de capital en este cas.
Eixe queda exactament igual.

El creiximent.
El creiximent, doncs, lògicament, tenim ara una partida d'ingressos afectats de més de dèneu milions a on l'any passat era de deu, amb un creiximent en eixos ingressos afectats del 79%,
que ens indica que són un dels factors, com dia jo, del creiximent de la conselleria.
Però que si anem a comparar amb altres, doncs, per exemple, la construcció i el que serien centres de discapacitats, doncs, tenim una disminució del 15%, passem de 897.
000 euros a 760, o la reforma d'estos, passem de més d'un milió a 486, en una rebaixa del 52%, ¿eh?
, dades de partides que tenim ahí.

Després, el que.
.
.
, si mirem en la fitxa, és la 7, l'FP7, veem que és la reiteració pràcticament del que hi havia l'any passat, una repetició automàtica amb alguna xicoteta excepció, ¿no?
Per tant, en eixe aspecte és a on veem el punt més feble que tenim en el d'això, que no hi ha una millora més que en programes determinats.
¿Quins són els programes determinats?
Los que dia, els que varen fer funcions
(inintel·ligible) .
.
.
, els que tenen relació d'origen amb l'aplicació de la llei de dependència, són aquells que creixen i que li donen un volum a este pressupost.
Però la resta de programes no és aixina.
.
.
Entenguen també, parle en global, no parle un a un.
.
.
Absolutament, si anem a buscar, lògicament, n'hi han que creixen, però (inintel·ligible) .
.
.

I, bé, doncs, en particular hi ha una qüestió que sí que voldria que tinguera una explicació, perquè jo no la tinc.
Jo veig ahí, per exemple, el conveni que tenen amb Cocemfe per a funcionament de residències, té una davallada importantíssima, que passa de 842.
980 euros a 126.
040.
De quasi nou-cents mil a cent
vint-i-sis mil.
No tinc cap explicació i és una de les preguntes que jo li plantege, perquè si la puc tindre avui en la compareixença de vosté, avui, perquè jo, en este moment, si se mantenen les residències, si se mantenen les circumstàncies, no sé per què hi ha eixa rebaixa.
En tot cas, és una pregunta que queda en l'aire.

Però és que esta mateixa circumstància possiblement ens trobarem en el 313.
60, ¿eh?
, que és ordenació de la dependència i gestió de centres, serveis i prestacions, a on també trobem, docns, l'augment del 72% sobre l'any passat en les transferències corrents, efectivament, és el mateix cas que citàvem, amb més increment encara, i una disminució en el capítol VI de les inversions reals del 2,30%, quasi (inintel·ligible) .
.
.
una estabilitat, una xicoteta disminució.
També passa el mateix, ahí trobem ingressos afectats a programes determinats.
Tenen vostés.
.
.
, hi ha un ingrés de 94 milions, en el qual està el pla d'acció a favor de les persones en situació de dependència, que són 76.
273.
000, amb un augment considerable també, com el que tenia l'any passat, i que (inintel·ligible) .
.
.
és una de les causes de l'augment que vosté.
.
.
, que representa en el seu pressupost, ¿eh?

Perquè després, si anem a les inversions, mos trobarem igual.
Per exemple, construcció i centres de la tercera edat, doncs, passem de sis milions huit-cents a un milió huit-cents.
Si anem a la.
.
.
(Inintel·ligible) .
.
.
a més al que és l'annex, l'expressió de les poblacions.
Veem que no n'hi ha cap de nou, que són les mateixes que hi havien l'any passat, ¿eh?
¿No?
És el que hi havia l'any passat menys les que ja s'hauran acabat.
Vull dir, que no hi ha una construcció nova.
Però.
.
.
, i va.
.
.
, diguem-ne, podíem estar exactament igual.

El programa, i això me preocupa, i si a la millor té compensació per un altre i no l'he vist, doncs, m'agradaria també que m'ho diguera, perquè el programa d'ajudes a les estances de tercera edat en residències, també té una disminució del 41%, passant de més de cinc milions a dos nou-cents cinquanta.
Per tant, ahí, tenim ahí una baixada del 41%.

El bo centre de dia per a les persones de la tercera edat també té una davallada del 16%, ¿eh?
Això.
.
.
Després hi han altres que se mantenen igual, ¿no?
, doncs, que és el que dia, després totes les altres línies, majoritàriament se van repetint, com el bo respir a la tercera edat, que és igual al programa atenció a persones i famílies, que va dedicat a la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, queda igual, ¿eh?
, la prestació econòmica de persones dependents, en què té una gran millora, perquè està dins del programa que díem, i, per tant, també el finançament de les residències municipals, pràcticament en la línia nominativa, se mantenen en les de l'any que ve.
Hi ha.
.
.
Una té més, que és la de Navarrés.
Pense que és l'única que apareix de nova i, per tant, és a dir, no estem en increment en relació al que és la demanda de places que tenim per a les residències de la tercera edat.

Podíem comentar més línies.
.
.
, com estes dos, estos dos programes, perquè me pareixen els més representatius per l'augment pressupostari que tenen, i ahí, doncs, lògicament, en l'aplicació, doncs, fora del que són els números, hi ha una pregunta que cada vegada que hem parlat amb l'anterior conseller i crec que l'única vegada que hem (inintel·ligible) .
.
.
amb vosté també, (inintel·ligible) .
.
.
i la vull repetir: ¿anem a complir els terminis d'aplicació de la llei de dependència?
, ¿o estem situació de fer-ho?
, ja no és una qüestió de voluntat, sinó, amb el programa que té vosté per a este any, ¿anem a complir exactament els terminis en l'aplicació de la llei de dependència, eh?

Segona pregunta, ¿anem a seguir rendibilitzant o anem a rendibilitzar al màxim els programes establint col·laboracions a través dels convenis als serveis socials municipals a màxima.
.
.
, allà, en tot allò que es puga en l'aplicació?
, ¿convenis amb els ajuntaments per a l'aplicació de tots els aspectes possibles de la llei de dependència?

Una altra cosa que ja el senyor Torró ha avançat.
Em preocupa, em preocupa el pagament de les gestions de les residències i centres conveniats que tenim amb associacions sense ànim de lucre.
¿Podrem este any -quan parle d'este any parle de l'any que ve, en el pròxim pressupost- assegurar-los que van a rebre el pagament del que és la despesa de funcionament en el temps necessari perquè ells puguen funcionar sense problemes i pagar, no com ha passat este any, sinó devent mesos als seus treballadors, perquè no tenen capacitat creditícia fins que no tenen una ordre reconeixent-los el dret, i el retard que fa esta
ordre és un agreujant importantíssim per a la seua gestió, perquè són familiars, moltes persones, moltes vegades associacions de familiars de
malalts o malalts mentals
(inintel·ligible) .
.
.
circumstància, els que estan gestionant estos centres?
¿Estem en disponibilitat d'afirmar que això este any no passarà, que se traurà la convocatòria amb el temps necessari perquè tinguen ells l'adjudicació necessària i puguen aleshores acudir a la (inintel·ligible) .
.
.
, facilitar-los la gestió econòmica?

Eixes són (inintel·ligible) .
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Té la paraula el senyor Torres.

El senyor Torres Salvador:

(Inoïble) .
.
.
, señor presidente.

Señora consellera, usted, a diferencia de otros colegas del gobierno, no se ha dedicado a culpar
al gobierno de Zapatero de la situación económica o de los presupuestos (veus) que se presentan en esta cámara.
(Veus) Lo cierto es que su conselleria,.
.
.

El senyor president:

Señorías.
.
.

El senyor Torres Salvador:

.
.
.
es verdad, se ha incrementado en un 13,5%, que eso, en números exactos es.
.
.
, usted tiene 80 millones de euros más que en el año 2009.

Pero lo que también hubiese estado bien que usted dijera es que de esos 80 millones de euros en
los que se incrementa su presupuesto, 37,4 corresponden al incremento que usted
prevé que el estado hace a la aportación del presupuesto del año 2010, y que va a ascender.
.
.
, será más, pero por lo menos, por las previsiones actuales, va a ascender a 95,5
millones de euros.

Hay algo que no sé si es que se lo habrán colado, y es que usted presenta en el presupuesto del 2010 una serie de
inversiones que corresponden al plan de impulso a la economía de Zapatero.
O sea, eso fue un plan especial para la dependencia, dotado con
36 millones de euros, a ejecutar en el 2009 y 2010, y a usted le han metido en
el presupuesto ¡nueve obras!
, que están financiadas al 100% por el Gobierno de España y que aquí aparece como si fueran obras financiadas por la
conselleria.

Y, es más, el propio.
.
.
, no es algo.
.
.
, el propio vicepresidente económico del gobierno, en su rueda de prensa en Alicante dice que, no, que el
gobierno de La Generalitat sí que apuesta por la provincia de Alicante, porque sus inversiones son claras y
tal, (inintel·ligible) .
.
.
pone centro de Monóvar, centro de alzhéimer de Elda y centro de enfermos mentales de Aitana.
Los tres.
Las tres obras
significativas que pone de la provincia de Alicante como inversión.
.
.

El senyor president:

Señorías, por favor.
.
.

El senyor Torres Salvador:

.
.
.
de la Generalitat valenciana, son las tres obras financiadas al 100% por el
gobierno Zapatero y en las cuales la conselleria no pone ni un solo euro.

Tampoco aparece en las previsiones de ingresos del capítulo VII ni un solo euro por parte del estado, cuando todos los años, a través del nivel acordado y a través de los presupuestos extraordinarios, siempre hay una partida importante
destinada a las obras correspondientes al capítulo VII, con lo cual la cifra inicial de 95,5 millones de euros que vendrán del estado se verá bastante incrementada, y la que aporta La Generalitat bastante disminuida.

Lo cierto es que pese a las carencias que hay en este momento en los distintos
programas de la Conselleria de Bienestar Social no hay en ninguno de los
programas ni una sola obra nueva.
Es decir, la Conselleria de Bienestar Social
no prevé hacer en el ejercicio del 2010 ningún tipo de centros.

En el general solamente hay, bueno, dos programas que más crecen.
Son el programa de integración de los discapacitados, que tiene una subida con respecto al año anterior, con respecto a este año, de 16,5 millones.
Pero, ojo, de esos 16,5 millones, 8,5, es decir, más del 50% corresponden a los incrementos que provienen de Madrid.
Y en el
programa, siguiente, que es la ordenación de la dependencia, que sube con respecto a este año 54,6 millones de euros más, de esos 54,6 millones, pues, nada menos que 28,9, es decir, más del 50%, se corresponden con las aportaciones de más que hará el Gobierno de España.

Por lo tanto, no es un presupuesto, como usted ha dicho antes, que esté dirigido a unos momentos por los que estamos atravesando de situación económica difícil.
El Consell no apuesta, como ha dicho usted, el Consell no está apostando por una situación económica determinada y en la que su conselleria tiene una parte muy importante que desempeñar.

Entrando en cada uno de los programas, en servicios sociales debe haber un
error.
En la línea correspondiente al fondo de asistencia social aparece una partida de 1 millón de euros.
Es imposible.
El año pasado hubo un millón setecientos.
De ese millón setecientos se tuvo que hacer una modificación para incrementarlo a tres millones seiscientos, y ahora se vuelve otra vez al
millón.
Y eso son unas pensiones que hay ahí, pensiones de FAS y pensiones de Lismi y que, por lo tanto, como mínimo, faltan 2 millones de euros.
Esos dos millones de euros, lógicamente, financiados al cien por cien por el Gobierno de España, con lo cual faltan 2 millones de euros a añadir en la lista de lo que antes estábamos hablando.

Los servicios sociales generales, es decir, el trabajo y la labor que los
ayuntamientos están desarrollando, se ve disminuido, y de una forma muy importante.
Este año había 26 millones de euros, se incrementaron 4 más, según la conselleria, para atender las situaciones de necesidad por las que atravesaban las familias
valencianas, especialmente a través de ayudas de emergencia, y ahora, en el presupuesto inicial del 2010, lo
vuelven a dejar no ya en 26 sino en 25,9, es decir, un poquito menos.
Por lo
tanto, difícilmente los ayuntamientos van a poder hacer frente a esas situaciones de
necesidad cuando el presupuesto se reduce con respecto al año actual.

En lo que se refiere a la renta garantizada de ciudadanía, nosotros todavía estamos, todavía estamos esperando, porque es imposible que se nos digan los datos, realmente
qué dinero se gasta la conselleria.
En la última respuesta parlamentaria nos dice el señor Cotino: «En el año 2007 y 2008 la conselleria se ha gastado 6 millones de euros y ha atendido a 33.
000 familias.
» ¿Sabe usted lo que significa eso?
Si ha atendido a 33.
000 familias con 6 millones
de euros, significa que cada familia ha recibido 14,8 euros al mes.

Pero es que dice, él también, no usted, él.
Dice: «Para finales del año 2009, con esos 17,7 millones de euros que hay para la renta garantizada de
ciudadanía, atenderemos a 25.
000 familias.
».
¿Sabe usted lo que quiere decir?
Que entonces cada una de esas familias recibirá 59 euros al mes.
Es decir, mediante esas cantidades se va a solucionar la
situación de crisis económica por la que atraviesan las familias valencianas.
Total y absolutamente
imposible, un engañabobos.

En el tema de familia y menor, pues no sé, no se ha puesto tampoco, no hay ningún centro, el programa de fomento de las adopciones se rebaja de 228.
000 euros a
128.
000 euros, la formación de familias educadoras.
.
.
Todos los programas se quedan prácticamente igual que en el año 2009.

Y ya lo hemos dicho, y sube, sin embargo, el programa de primeros días, primeros días, Cotino muy aficionado a eso, el señor Cotino, se sube de 100.
000 a 300.
000 euros, y en compensación todos los equipos que tratan en los ayuntamientos la problemática de los menores se reducen de 3.
100.
000 que hay este año, 3.
195.
000 euros, a 234.
000, es decir, prácticamente.
.
.
, perdón, a 2.
349.
000.
Prácticamente 800.
000 menos en el año 2010 que en el año 2009.
Con lo cual, la labor de mediación que se está realizando por parte de los ayuntamientos difícilmente se podrá llevar a cabo.

Los programas de promoción de beneficios para las familias numerosas, como estamos acostumbrados, pues
son un brindis al sol.
Usted lo dijo en la otra comparecencia, 41.
596 familias
numerosas y 70.
000 euros.
Pues dígame usted qué tipo de programa y qué tipo de actuaciones se pueden hacer con 70.
000 euros para 41.
596 familias, prácticamente nada.

En el tema de la mujer, por el cual también se dice que apuesta mucho la conselleria, pues no se demuestra con los hechos.
En este año 2009, y en relación con el 2008, la Dirección General de la Mujer descendió su presupuesto en un 21,77%.
Y de este año al que viene lo disminuye un 0,19 más, es decir, estamos hablando prácticamente de un 22% menos de presupuesto destinado a la mujer en estos dos últimos años.
Por lo tanto, insisto, poco podrá hacerse con ese programa que cada día va a menos.

En el área de discapacitados se produce un incremento importante en el capítulo IV, pero también se produce un incremento importante de las transferencias del estado.
El año pasado el estado aportaba 10,7 millones y para este año nuevo aportará 19,3, prácticamente el crecimiento que hay en ese capítulo.

Pero lo que no sé es cómo va a poder hacer frente al pago de los centros especializados de
discapacitados, de los centros especializados de enfermos mentales, de los
conciertos con las residencias y centros de día de personas dependientes, partidas todas ellas que tienen cantidades
inferiores a las que en este momento rigen.
Ejemplo: especializado en
discapacitados empezó con 27,9 millones, con modificación de créditos se convirtió en 31,8 y ahora ha vuelto a 27,9; especializados en enfermos mentales igual,
empezó con 6,3, acabó con 6,5 y estamos en 6,3.

¿Cuál es la única partida que crece y de forma considerable?
Los servicios y prestaciones de
la ley de la dependencia, usted lo ha dicho antes.
El año 2009 tenía un presupuesto inicial de 5, que luego se subió a 9, y para el 2010 hay 21.
Pero, claro, de esos 21,5, 10,7 son del estado y
10,7 son de la conselleria, pagado al 50%.

El Ivadis no entendemos cómo congela su partida.
¿Cómo puede congelar su partida el Ivadis cuando tiene una deuda superior a los 10
millones de euros?
El Ivadis no podía pagar las nóminas el año pasado, tuvo dificultades para pagar las propias nóminas de los trabajadores.
Y ahora se le mantiene congelado el presupuesto
destinado a ello.

El resto de obras que hay en el área de discapacitados son obras que ya llevan 20 años: Gran Vía, del año 2001; residencia de discapacitados de Ontinyent, del año 2006; el CRIS de enfermos mentales de Játiva, del año 2003.
La mayoría de las obras del área de discapacitados lleva 5, 6 y 7 años en construcción.
Todos los años ponen «equipamiento y apertura de ese centro».
.
.

El senyor president:

Senyor Torres.

El senyor Torres Salvador:

.
.
.
y no se abre en ningún momento.

Y, por último, en esta área, el Plan integral de personas con enfermedad mental, ustedes sacaron la nota
que siempre hacen de «La Generalitat va a destinar 418 millones».
Aquí no aparecen, aquí no aparece ni un euro destinado a este famoso plan de 478 millones.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torres.

Té la paraula la senyora García.

La senyora García Herrero:

Gracias, señor presidente.

Señora consellera, en primer lugar quiero agradecer, en nombre del Grupo Parlamentario Popular,
su presencia y su comparecencia en esta tarde para explicar a esta comisión lo que son los presupuestos de su conselleria para el año 2010.

Y este grupo parlamentario, señora consellera, quiere felicitarla por unos presupuestos que reflejan, una vez más, y como cada año, desde que gobierna el Partido Popular en esta comunidad, el compromiso y el
esfuerzo importante, prioritario y solidario del gobierno valenciano con los
sectores más necesitados de protección.

Y son, señorías, los presupuestos más sociales de la historia, a diferencia de los presupuestos generales del
estado, que cada año recorta las partidas dedicadas a políticas sociales.

Señorías, el gasto social en estos presupuestos para el 2010 alcanza ya el 81,5 del
presupuesto total de La Generalitat, es decir, que de los 14.
393 millones de
euros, pues 12.
000 millones de euros son destinados a políticas sociales.
Y también este año vendrán condicionados, señorías, por la financiación, ya que la actualización del modelo de financiación autonómica mantendrá a la Comunidad Valenciana a la cola de la financiación per cápita, y además supone un volumen mucho menor de ingresos respecto al anterior modelo,
obligando a La Generalitat a un gasto mucho mayor que el que tiene que atender
el estado,
(remors) sobre todo en bienestar social, educación y sanidad.

El senyor president:

Señorías.

La senyora García Herrero:

Yo también quiero felicitar a la señora consellera por el reconocimiento que han hecho los grupos de la oposición de este esfuerzo tan importante que ha hecho la conselleria y el incremento que ha experimentado el presupuesto de Bienestar Social.

Y así, señoría, año tras año, el gasto social se ve incrementado en los presupuestos de La Generalitat.
Y
desde el año 2004, que era un 77,7%, hemos pasado este año al 81,5%, cuatro puntos en estos años.
Es decir, que de cada cien euros, 8,5 están destinados a políticas sociales, consolidando el modelo social de esta comunidad, centrado en la
estabilidad, el bienestar y la cohesión social, que, si siempre ha sido prioridad para el gobierno valenciano, más todavía en estos momentos de crisis y dificultad para muchos valencianos y
valencianas, y que supone una garantía de atención a las personas y a sus familias en sus necesidades sociales.

Y es que todas las políticas del gobierno valenciano van dirigidas a las personas.
Hay personas detrás de cada política social.
Y es a ellas a las que debemos de atender en sus legítimas demandas.
Por eso, señorías, hay que destacar el incremento que registra el presupuesto concreto de la
Conselleria de Bienestar Social que, pese a la situación económica actual, y siguiendo la apuesta del gobierno valenciano en materia de acción social, es de un 13,6% respecto del año 2009, siendo la mayor subida de todas las
consellerias y alcanzando un volumen total de recursos de más de 672 millones de euros.
Es decir, y como muy bien han reconocido sus señorías, 80 millones de euros más que en el ejercicio anterior.

Hemos podido comprobar en su magnífica exposición, señora consellera, que todas las direcciones de esta conselleria experimentan un notable incremento.
Fundamentalmente tenemos que destacar el
impulso a la aplicación de la ley de autonomía personal, con un aumento del presupuesto dedicado a dependencia del 22,38%, y
el incremento de la atención a las personas con discapacidad, que supone un 10,93%.
Representando estas dos
partidas el 69,4% del total del presupuesto de la Conselleria de Bienestar
Social.

Dentro de «acción social y mayores», yo quiero destacar el importante incremento de la dotación destinada para atender a los colectivos más vulnerables, como es la renta garantizada de ciudadanía, con 18 millones de euros, que ha visto incrementada su cuantía en un 177,92% y que va a permitir favorecer la inserción sociolaboral de las personas que carezcan de recursos suficientes para tener
una vida con garantía de bienestar personal y familiar.

Los programas de acción comunitaria para programas destinados a colectivos en riesgo de exclusión social, que se sabe que ha aumentado un 5%.
O el mantenimiento de centros
sociales, con 600.
00 euros, para comedores sociales, tan importantes, y
tristemente importantes, en estos momentos de angustia para tantas personas,
actuaciones en barrios de acción preferente.
Y así como la financiación de la red pública de CEAM y los programas dedicados a la tercera edad.
Todo ello destinado a
conseguir que nuestros mayores puedan tener una vida de calidad y que puedan
mantenerse en un estado físico y emocional en condiciones adecuadas.

Igualmente queremos destacar la incorporación de la Diputación de Alicante al convenio de teleasistencia, ya que se encontraba en marcha en
Castellón y en Valencia, pero no en la provincia de Alicante.

Y como decía anteriormente, señorías, y como muy bien ha explicado usted, señora consellera, se ha realizado un importante esfuerzo de responsabilidad y solidaridad en la
realización de estos presupuestos, que, si bien desaparecen algunas líneas para ajuste de funcionamiento o que han pasado a otros programas, se
incrementan unas líneas sociales más necesarias.

Así, en dependencia, como decía, se experimenta ese crecimiento del 23,38%, y yo sí que recomendaría a sus señorías de la oposición la lectura del informe del comité de expertos, encargado por el Congreso, que creo que nos puede dar mucha luz en
lo que es la realidad del momento que se vive en la aplicación de la ley de dependencia.

Y quiero destacar el incremento de la partida de reforma de centros de la
tercera edad, que es un incremento del 200%, o el equipamiento, con el cien por
cien de incremento.
Así como las prestaciones económicas para personas dependientes, con un incremento del 170,26%.
O el programa
de acción de integración social de las personas con discapacidad, con ese aumento del 10,93%.
Y, como
muy bien también han reconocido todas sus señorías, son 16 millones de euros más que en el ejercicio anterior.
Y así destacan las prestaciones económicas para personas dependientes con discapacidad, con un incremento del 331%,
pasando de 5 a 21,5 millones, o la creación del nuevo programa de «bono estancia» para enfermos mentales.

En cuanto a familia y adopciones entendemos, señorías, que se produce igualmente un refuerzo en el compromiso de la Conselleria de
Bienestar Social con las familias.
Y así, desde la familia numerosa, los centros concertados de atención de menores con el nuevo concierto plurianual y ese importante incremento en
centros y plazas residenciales y centros y plazas de atención diurna, o el programa «Primeros días» o el programa «Más vida», con la creación de los centros de atención a la maternidad, al fuerte incremento de acogimientos especializados, que
supone el 105,48% respecto al año anterior, o los puntos de encuentro familiar.

A grandes rasgos, señorías, he querido, porque es necesario y justo hacerlo, destacar estos datos tan
importantes, sin extenderme en un mayor detalle, por cuanto usted, señora consellera, ha hecho una exposición brillante de los presupuestos para el 2010 de su conselleria, que atiende a todas las personas, no sólo a los dependientes, también a jóvenes, menores, familias, mujer y colectivos más desfavorecidos.

El estado reduce y nosotros cada año incrementamos la protección a los sectores más necesitados de ella.
Son, señorías, las diferentes formas de gobernar.

Señora consellera, señorías, quiero terminar, una vez más, expresándole que este grupo parlamentario defenderá sus presupuestos con el convencimiento y el orgullo de saber que son los
presupuestos más sociales de la historia, al mismo tiempos que austeros, responsables,
realistas, justos, solidarios y comprometidos, como siempre, con las personas.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora García.

Li he de donar la paraula a la senyora consellera per aclarir dubtes que s'hagen pogut plantejar.

Té vosté la paraula.

La senyora consellera de Benestar Social:

Muchas gracias, presidente.

Gracias, señoras y señores diputados.

Voy a tratar de ir por el orden, si es posible, de lo que han ido planteando, y
nuevamente trataré de ser breve en la respuesta.

Me hablan de las inversiones, del tema de inversiones.
Nosotros hemos querido
optar por la gestión, por las prestaciones y por los servicios en un momento que estamos
atravesando complicado, en un momento en que las demandas habituales, si
podemos llamar así -que sí podemos-, de los recursos sociales, tenemos además las nuevas demandas de familias normalizadas que ahora entran a solicitar
recursos sociales.
Y hemos optado por primar la gestión y las transferencias.

Pero además, además, tenemos el plan Confianza, tenemos un presupuesto importante.
Decía el señor Torres cuando ha empezado a hablar que me agradecía que no hubiera hablado del estado, y sí he hablado del estado y luego entraremos a hablar del estado.
Pero en cuanto al
plan Confianza que probablemente ya se haya referido aquí, en cuanto a lo que es la Conselleria de Bienestar Social, las inversiones del plan Confianza en materia de política social son de 55 millones de euros.
Ustedes saben que ese presupuesto no
está consignado aquí en la
conselleria pero es lo que nos hace que contemos ahora mismo con un presupuesto destinado a
inversiones en materia social de 55.
168.
870 euros para el 2010.

Yo puedo, si ustedes quieren, referirles las inversiones y las actuaciones que
se van a llevar en el ámbito social.
Me hablan de tres centros del plan Zapatero que hemos utilizado
como inversión.
No es verdad.
Saben que no lo hemos utilizado como inversión, saben que este plan era plurianual y que, por tanto, en el momento que se proceda a la ejecución es el momento en el que se contabiliza pero no como ingreso sino como un
gasto.
No nos hace falta recurrir al plan Zapatero, tenemos un plan Confianza
con una inversión muchísimo mayor en proyectos de bienestar social y, además, referirles que en cuanto a las inversiones reales son tres las partidas que
en el presupuesto aumentan considerablemente con respecto al año 2009.

Tenemos la reforma de centros de tercera edad que aumenta.
.
.

El senyor president:

Señorías.
.
.

La senyora consellera de Benestar Social:

.
.
.
con respecto al 2009 un 200%, invirtiendo 4.
987.
680 euros.
Para equipamiento y
puesta en marcha de centros de tercera edad, pasamos de 737.
700 a 1.
480.
000 euros.
Para equipamiento y reposición de centros de tercera edad, el aumento ha sido del 45% prácticamente.

No es así, lo que pasa es que yo entiendo que hay determinados momentos y hay que primar
y priorizar, y lo he dicho al principio de mi intervención, es la voluntad que se ha seguido en estos presupuestos de priorizar en función de las necesidades que hay en un momento determinado.

Luego me hacen una crítica al capítulo II.
La verdad es que me sorprende porque con el presupuesto del capítulo II mantenemos cerca de doscientos cuarenta recursos de atención a personas mayores, a personas con discapacidad o con enfermedad mental crónica, a menores, a mujeres en situación de riesgo o de exclusión.
Financiamos con el capítulo II «Menjar a casa» y «Mayor a casa», las vacaciones sociales, el termalismo social, el programa «Viu la comunitat», la teleasistencia, los programas de conciliación e igualdad.
Dentro de este capítulo se financian 39 recursos de los servicios sociales, los CEEM, los centros
de tercera edad, los centros sociales.
Yo les puedo ir refiriendo todo lo que
hacemos, por eso me sorprende enormemente que hablemos aquí del capítulo II cuando el capítulo II es todo esto.
Y les puedo ir diciendo programa por programa del capítulo II lo que supone.

En cuanto a renta garantizada de ciudadanía, me decía el señor Torró que empezamos el año pasado con 6 millones que, utilizando su expresión, eran ridículos, y ha dicho que como ridículo ha sido el presupuesto final del año 2009 por insuficiente.

En el año 2009 por el acuerdo extraordinario del Consell se destinó, como saben, 12 millones de euros a la renta garantizada llegando a 18 millones.
Es difícil poder decir ahora que es insuficiente cuando por el motivo de que estamos
llevando la renta garantizada a través de los municipios cuando se convierten en entidades colaboradoras, ahora mismo
92 municipios, el resto a través de las direcciones territoriales, hasta los primeros meses del año 2010 no vamos a poder tener la ejecución real de la renta garantizada.
Venir a hablar de que son insuficientes lo que
es, cuanto menos y perdone
(inintel·ligible) .
.
.
sorprendente, cuando en el presupuesto estamos partiendo de la cantidad total
que hemos tenido en el año 2009, de los 18 millones.

Por tanto, yo creo que venir ahora a decir que «esta cantidad también es insuficiente».
.
.
Ustedes hacen unas divisiones y sacan ahí unas cuentas sin tener en cuenta los parámetros de la renta, pero en cualquier caso yo creo que cuando tengamos las
cifras de cuál ha sido la ejecución, qué familias se han atendido y con qué cuantía, entonces, a lo mejor, tendremos los suficientes criterios para poder calificar un presupuesto de
insuficiente o no insuficiente.
Y además, yo le he adelantado en mi intervención que en función de esa situación ese presupuesto se ajustaría.

En cuanto a que me dicen que no gestionamos y que.
.
.
Mire, nosotros sumamos
recursos, que creo que tenemos la obligación de hacer, recursos públicos, recursos concertados y recursos privados.
Y lo que tenemos que hacer es
dar una respuesta a la demanda que tenemos delante y es lo que estamos
haciendo.

Me decía también que si quitáramos.
.
.
-ahí, ya, me perdona- que si quitamos el Ivaj, que si quitamos el Ivadis, que si quitamos no sé que, pues bueno, pues claro se queda la Conselleria de Bienestar Social, ya me
dice usted.
.
.
En fin, eso, habría que hacer un análisis pues quizá de otro tipo más riguroso para poder contestarle a ese planteamiento.

El señor Pañella me preguntaba algo muy concreto que era una bajada de Cocemfe.
Las ayudas a
las asociaciones se mantienen todas.
Yo no sé si usted hace referencia a algún convenio concreto o a algún punto concreto que lo podríamos ver con mayor detenimiento, pero las líneas de ayuda a las asociaciones se han mantenido todas.

Me dice que si vamos a cumplir la ley.
En ello estamos, vamos a intentar
cumplir la ley, llegar a los plazos que establece la ley, la normativa que
estará en vigor a principios del año que viene tiene como finalidad acortar los plazos y llegar al plazo legalmente
establecido.

Que si puedo comprometerme, que ya me lo preguntó, a que lo haré.
¡Claro que sí!
, naturalmente, esa es la voluntad.
Una mayor celeridad y una mayor aplicación.
¿Cómo?
Llevándolo a cabo con la aplicación normativa que hace falta y que se ha visto en estos dos años de ejecución de la ley que tenía un desarrollo normativo insuficiente y nos está llevando ahora, después, a la vista de lo que hay a tomar las decisiones para poder darle una mayor
celeridad.
Y eso es lo que estamos haciendo en tanto tengamos esos borradores
que queremos consensuar con las asociaciones y con los representantes de las
personas con dependencia.

Señor Torres, le decía eso, usted me decía que no he empezado hablando con el dinero del estado, pero usted sí.
Y, claro, le tengo que contestar a lo que usted plantea del dinero del estado.
Y me habla usted de los servicios sociales generales.
Un plan de servicios
sociales generales en el que el gobierno central pone 9 millones de euros
frente a los 16 que ponemos nosotros.
Pues si quiere hablamos de los servicios
sociales generales, pero cuando las cifras hablan por sí solas, pues hablan por sí solas, y esa es la realidad, que deberíamos poner la misma cantidad y nosotros ponemos casi el doble y estamos haciéndolo.

Me ha hablado también de la renta garantizada de ciudadanía, pero yo creo que ya he respondido a esa pregunta.
Me habla de los programas de
igualdad, de los primeros días de los SEAFI, me ha hablado de los SEAFI.
Mire, el gobierno valenciano en el
año 2003 empezó con los SEAFI, estableció los SEAFI.
Del año 2003 a ahora se ha invertido en los SEAFI alrededor de los 20 millones de
euros.
En los dos últimos años, siete millones y algo de euros.
Se ha creado una red que vertebra el territorio
de 115 SEAFI y con los presupuestos de este año se mantiene.
En los SEAFI se atiende a menores no tutelados por al
administración.
Muy importante la atención que se hace en los SEAFI a esos menores porque muchas veces trabajando la
prevención conseguimos que esos menores no lleguen al sistema, y por tanto para nosotros
es muy importante, a través de los municipios y a través de las instituciones sin ánimo de lucro, con quienes suscribimos un concierto plurianual de cuatro años de tres millones de euros cada año, y esos menores también van allí.

Nosotros estamos, como le decía, sumando recursos.
Estamos haciendo un ejercicio que considero necesario de
responsabilidad y de ver qué líneas se pueden mantener siempre y cuando demos el servicio y los menores estén atendidos como tienen que estar y reducir de donde se pueda reducir para
ampliar otras líneas, que creo que es la responsabilidad que tenemos, no estar siempre hablando de
gastar más, que además en este presupuesto tenemos más posibilidad de hacerlo, pero también es nuestra responsabilidad gastar mejor y asumir que es donde uno considera
que siempre y cuando se dé respuesta a la demanda que tienes delante, en este caso hablamos de menores, se
hace.
La red se va a mantener con este presupuesto.

En cuanto al tema de dependencia, mire, yo el tema de dependencia ya lo hablamos recientemente.
.
.
Yo le voy a decir, la dependencia tenemos una previsión que constará en el año 2010 alrededor de 470 millones de euros.
El estado, a través de los fondos finalistas a los que usted hacía referencia aporta, como usted ha dicho, algo menos de 100 millones de euros, y
nos va a costar 470, y si eso es el 50%.
.
.
Yo lo que le digo, señor Torres, en vez de plantear el tema así, ¿por qué no lo planteamos como realmente es?
Porque esos fondos generalistas que vienen
ahora a la Comunidad Valenciana, bueno, que digo yo que vendrán a la Comunidad Valenciana, pero que se han tenido en cuenta en el modelo de
financiación.

Y yo creo que es de justicia reconocer, lo dije en mi intervención, las cosas cuando se hacen bien, y se tiene en cuenta la dependencia en el
modelo de financiación, y está bien, pero, pero, si no nos admiten las demandas que estamos haciendo y nos
consideran a las personas reconocidas a 31 de marzo o a 1 de abril, le voy a
decir 32.
631, nos corresponderían 68 millones.
A fecha de noviembre tenemos 43.
120; nos corresponderían 80 millones.
Eso es lo que hay que hablar.
Lo que hay que hablar es de que no
tenemos la dependencia financiada al 50% y lo demás, bueno, pues es buscar la forma de.
.
.
, cada uno está en su legítima opción de hacerla y probablemente es su obligación de criticar unos presupuestos que demuestran claramente una decisión por abordar una situación, por dar una respuesta, por cumplir una ley, que nos parezca mejor o peor,
bien hecha en su momento o no bien hecha en su momento, queremos porque debemos
abordarla y con un informe.
Que lo que no se puede hacer es encargar un informe
para ver cómo va la aplicación de la ley y cuando no nos gusta lo que dice pues entonces hablamos de otra
cosa.
Y tenemos un informe que elabora un comité de expertos que nombra el Congreso que dice a fecha de hoy: ¡Señores, que las comunidades autónomas pagan el 70% y esto no es sostenible!
Y a partir de ahí, pues usted me saca de aquí y de allí, que si no se qué, que si no sé cuántos, pero que no se está haciendo.
Y que eso nos obliga a nosotros a hacerlo.

Y además, y además, con una rebaja importante de los programas sociales, porque me habla de los
SEAFI, ¿por qué no me habla de la rebaja del estado del 25%?
Porque yo no he empezado hablando
de esto, yo he hablado de los presupuestos que defiendo y con los que voy a
volcar todo mi esfuerzo por dar una respuesta.
Pero venir a hablar de que
bajamos el plan municipal cuando el gobierno está poniendo lo que está poniendo, claro, eso, si ya quiere que no coja yo aquí y que hable de las cuentas del estado eso ya es mucho pedir, porque es venir a
hablar de una serie de puntos en los cuales el gobierno central no está cumpliendo y nos está haciendo a nosotros cumplir en eso y en el resto, que lo dije y lo repito: no somos solo
consellerias de dependencia somos consellerias de bienestar social.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies.

Senyories, tranquil·litat, tranquil·litat que queda poc.

Moltes gràcies, senyora consellera.

Anem a donar l'últim torn de paraula als portaveus dels grups i té la paraula el senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

Anem a vore, comencem si de cas pel final, pel tema de la llei de dependència.

Si vostés incrementen de l'any passat a enguany tanta quantitat en temes de dependencies perquè hi havia una insuficiència clamorosa per part del mateix Consell.

Jo estic d'acord amb vosté que el finançament de l'estat no és el que deuria ser, però també haurà de reconéixer que fins ara les crítiques que es feien ací eren correctes perquè no estaven posant els diners que tocaven per a complir amb les seues pròpies obligacions.
A més, estaven destinant-los d'una forma més que discutible i, això, lamentablement crec que no canviarà.
Eixe és el problema i això és en el que jo he insistit en la meua intervenció i crec que no ha entrat massa ahí.

Per qüestions que jo li he plantejat directament, m'ha dit «és que el capítol II finança un grapat de coses».
Ja ho sé!
Jo l'únic que li vull demostrar és que la conselleria ni les entitats públiques dixen en mans d'altres el 60% del pressupost, això és el que li he vullgut dir amb tota la retafila que li he fet, i això no canvia pel que vosté m'ha dit o no, val?
Jo no estic dient que no hi hagen coses que s'han de generalitzar.
Vosté ha dit una cosa molt important, ha dit:«No sólo hay que gastar más sino que gastar mejor.
»

Home, jo crec que no és gastar millor el fet que estiguen retallant-se els pressupostos i les
subvencions que es dediquen, per exemple als malalts mentals en pisos tutelats, a les associacions, i, en canvi, estiga
fent-se en les mateixes condicions, donant-se més diners a entitats privades, pisos tutelats de la conselleria en règim de concessió.
Això s'ha fet este any passat.
(Veus) Això s'ha fet este any passat.

Això espere que canvie, eh?
, perquè això no és gastar millor.
Això és gastar pitjor.
I això és el que nosaltres estem criticant, el fet que es deixe en mans privades.
.
.
, es
deixe sense control, i això supose un autèntic forat negre per a la conselleria, a part que entren moltes empreses a guanyar diners que no tocaria.
I el que no es
pot fer és deixar-ho tot en mans privades.

Vosté ha parlat del pla Confiança per a dir.
.
.
, per a tractar de posar-se l'escut davant de les crítiques del tema de la inversió.
Vosté allò del pla Confiança, de deveres, permeta'ns que desconfiem del pla Confiança.
Vull dir, jo crec que s'hauria de dir.
.
.
, -com que parle tots el dies he d'inventar-me cada dia un nom- el «pla desconfiança», perquè, clar, no ens podem fiar d'un pla que ningú no veu.
Ningú veu eixe pla.
Però vostés sempre quan no.
.
.
, diuen: «No, no, no, és que tenim el pla Confiança que va a suposar no sé quants milions.
»

Ho he dit, i ja és la quarta o cinquena volta que vinc, si hi ha diners, per què no estan en el pressupost?
Per què no estan en el pressupost?
Vull dir, l'any passat tenia un sentit allò del pla Confiança, no molt, perquè en vint dies o vint-i-tres dies van inventar un pla que podia (inintel·ligible) .
.
.
de pressupostos i apareix.
Però, enguany, ja du molt de temps, eixos diners que si estan ahí.
.
.
, ací en el pressupost.
.
.
més senzill, impossible, impossible.
Però no, tenen un pla a part que ningú no sap com pot gestionar-se perquè és una cosa molt misteriosa.

I clar, el problema d'açò és, després, quan un ho analitza i veu que només hi ha pressupostat un centre ocupacional, quan l'Ivadis només en gestiona nou a tot el País Valencià; quan no es diu res de pisos tutelats, que només hi ha sis gestionats per l'Ivadis, tots a la província de València; quan no es parla res de centres de dia, -estic parlant d'integració dels discapacitats- un a Vila-real, un al Maestrat i un a Elx, de l'Ivadis també; tampoc es pressuposten residències per a discapacitats, només es parla de l'hospital Gandia de Castelló.

Quant a acció social i majors per a la construcció de centres socials només apareixen 3.
000 euros consignats o per a la construcció de centres de la tercera edat, només també eixa quantitat.
Jo crec que això és simplement al·lucinant.

I vaig a parlar-li d'un tema que em preocupa, no personalment, però sí perquè és el meu poble.
Hi ha un compromís de construir un centre de malalts mentals a Alcoi que no apareix en ningun
lloc de.
.
.
, consignat en els pressupostos, quan està signat el conveni de fa molt poquet.
Què és que no pensen fer-lo?
(Veus) O pensen fer-lo en eixos pla Confiança, que ningú no l'ha vist?
Perquè si pensen fer-lo en el pla Confiança que ningú no l'ha vist, no es preocupe que jo demà -i em tinc per una persona seriosa- aniré a parlar amb la gent d'allí que conec i els diré que tranquils, que no és preocupen, que no van a fer-lo.
Segur, eh?
, segur.

I acabem, acabem en el tema de la renda garantida de ciutadania.
Anem a vore.
(Remors) No hi han prou diners.
Vull dir, és molt evident.
Vostés sabien que això es convenia amb els ajuntaments.
Els ajuntaments es neguen a fer propaganda, es neguen a
fer difusió.
Jo parle pel meu, vull dir, (inintel·ligible) .
.
.
Si és que el meu es porta mal perquè com són de Ripoll i no són dels seus, a la millor, pot ser.
Però, per descomptat, pot ser que siga per això, però és l'única diferència.
.
.
No volen fer propaganda perquè no hi han recursos, i els números canten.
Volen atendre la situació d'eixes persones amb 18 milions d'euros.
.
.
, és claríssimament insuficient.

I, per últim, està molt bé que puge el pressupost de la conselleria.
Puja 80 milions.
Si només en ciutadans dependents, en tema de dependència i en renda de ciutadania n'hi han 106 milions més d'euros consignats, a mi, hi han 25 milions d'euros que.
.
.

El senyor president:

Senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

.
.
.
falten per algun lloc, eh?

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Té la paraula el senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Jo li he d'agrair, senyora consellera, com a mínim, la claredat de les seues afirmacions.
Vull dir, que és d'agrair perquè excessives vegades no el trobem ací en esta casa.

Ha dit una qüestió, i vosté accepta la responsabilitat de dir: «Hem prioritzat i prioritzem en este moment els serveis abans que les inversions.
» Perfecte.
Això és la política que vostés han traçat des de la seua conselleria, i ho ha dit clarament.

Indubtablement, això mos comporta que nosaltres en la línia podem dir, efectivament, que això va a retardar tot un programa de construccions necessàries que podria haver.
A no ser, una vegada més.
.
.
, lògicament, vosté mos ha explicat allò del pla Confiança.
Jo.
.
.
, la pregunta l'han dita, però és la mateixa, si eixe pla està definit, si eixe pla té un finançament ja definit, a vore, jo pense que hauria d'estar ja en el pressupost; si no, mos explicarà algú per què no.
Però si està definit i té el finançament i tot, ja podria estar.
.
.
L'altra cosa és que juguem a altres coses i ja apareixerà després, i es farà com es farà.

Però bé, ja li dic, com a mínim, jo manifeste eixa situació.
Vosté ha definit la prioritat.
El que jo li dic.
.
.
, és dir, hi ha necessitats en este moment de centres, de centres de la tercera
edat, de centres de dia, de centres residencials i, per tant, això mos va a marcar un dèficit.
Vosté marca les prioritats, i ho ha dit molt clarament, i jo ho accepte; simplement, faig notar que hi ha un altre apartat que, realment, està necessitat.

Una altra cosa que ha dit molt clara és que vostés combinen els recursos públics, els recursos concertats i els recursos privats.
Bé, no està mal tampoc fer-ho.
Però hi ha una qüestió també de prioritats ahí, hi ha una qüestió de prioritats.
El recurs públic ha de ser.
.
.
, entenc jo que ha de ser el prioritari, que hi han concertats
per a cobrir realment, i tenim circumstàncies que.
.
.
, ho recolze que puguem aprofitar eixes associacions que atenen i
(inintel·ligible) .
.
.
als concertats.

I els recursos privats, que mentres siguen privats.
.
.
, el problema és que, a vegades, els recursos no són privats, sinó són edificis, locals, residències públiques gestionades per empreses privades, amb la qual cosa.
.
.
, i això cal mirar el cost, perquè realment, ahí sí que s'unix.
És a dir, eixos recursos privats si en realitat ens impedixen realment fer unes
inversions perquè hi ha un desplaçament de recursos ahí i això deixa eixa situació de manera permanent.

Vosté ho ha definit.
És la seua política.
Jo la critique, eixa, perquè, per descomptat, no és la que jo faria i, per tant, deixe constància d'això.

També li agraïsc la claredat de dir, sí que va a complir la llei en funció de l'aplicació del reglament, el desenvolupament normatiu que hi ha.
Molt bé, és una pregunta que reiteradament he fet i és la primera vegada que tinc una contestació.
I això jo ho accepte com un compromís seu per a tirar-ho endavant.
No puc fer una altra cosa.
En tot cas, d'ací un temps, recordarem esta intervenció i valorarem el camí que se faja.

No és molt.
.
.
, hi ha més (inintel·ligible) .
.
.
però sí que hi ha una qüestió que havia plantejat i que pense que s'ha oblidat, és a dir, i que és important.
Perquè en l'aplicació de la llei de la dependència hi ha una qüestió important que és l'optimització dels recursos existents.
Li he fet una pregunta també en eixe aspecte, crec que ha passat .
.
.
Ja existix assistència domiciliària municipal.
Existixen avui també altres tipus de prestacions individuals, que sabem que no cobrixen al cent per
cent, perquè van per una altra empresa, i les persones a les quals se concedix tenen
problemes moltes vegades, és una càrrega perquè han de pagar-lo, perquè tenen el mòdul establert.
I la pregunta anava molt clarament per ahí.

Van a intentar que els serveis que se donen se cobrisquen al cent per cent amb
els diners de les prestacions que hi han?
I això ho podem aconseguir mitjançant convenis.
.
.
, se pot aconseguir mitjançant convenis amb els ajuntaments, amb el servei d'assistència domiciliària i altres que tenen?
Van a donar eixe gir que no estan fent en este moment, i
això seria optimitzar recursos, o van a seguir la línia?

És una pregunta que volem fer perquè.
.
.
, bé, el pressupost ja se veu, però jo vull que també, amb la claredat que mos ha contestat les altres preguntes, vosté ens puga contestar això, perquè si és la mateixa claredat també definirà, exactament, la política de La Generalitat.
.
.
, la política del Consell referent a estes actuacions.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Té la paraula el señor Torres.

El senyor Torres Salvador:

Gracias, señor presidente.

El debate sobre la financiación nos llevaría una comparecencia entera, pero no tengo más remedio que hacer alguna referencia.

Cuando se liquida el presupuesto del ejercicio del 2007, año en el que el Consell está boicoteando la aplicación de la ley de la dependencia y dedicándose a hacer caja, porque todo el dinero que ingresó del año 2006 y del año 2007 y del año 2005, la propia conselleria en la generaciones de crédito decía que, como esas partidas ya estaban contempladas en sus pressupostos, ese
dinero se absorbía, y se hacía caja y no se incrementaba.

Pues, en ese año, le digo, si había 530 millones de euros, yo pregunto, la Generalitat valenciana tiene las
competencias exclusivas en materia de servicios sociales y, por lo tanto, su
gasto consolidado a esa fecha eran 530 millones.

Había recibido las transferencias y, por lo tanto, la dotación presupuestaria correspondiente a esas transferencias.
Usted, ¿qué quiere ahora?
, ¿que el gobierno vuelva a refinanciar todas las transferencias que le hizo en su
día?
Es decir, aquí ha habido unas transferencias para el sistema de servicios sociales que ya están perfectamente asumidas.

El senyor president:

Señorías.

El senyor Torres Salvador:

Y la ley de la dependencia, lo único que establece es una cofinanciación del estado, porque es un derecho universal, una cofinanciación para las personas dependientes y según el grado y por años.
Y usted mete ahí toda la conselleria, toda la dependencia.
No, los dependientes ligeros no entran.
Los del grado 1
no entran en sus niveles 1 y 2.

Y en los sucesivos años que ha ido aplicándose la ley ha ido entrando cada uno de los dependientes en función de su grado.
Y ustedes hacen la cuenta global y dicen: «No, la cuenta global es tanto.
» Y ésa no es la cuenta global, sino que es perfectamente otra.

Mire usted, el plan E está en el DOCV, el plan E especial está en el DOCV y, además, publicado por su conselleria, por el señor Cotino, 31 obras.
31 obras adjudicadas que, evidentemente, no se pueden pagar
en su totalidad en el 2009 y que pasan al 2009 y al 2010.
Pues muchas de ésas, las que yo he localizado, porque otras son del siete, en total nueve,
ustedes las han puesto en el presupuesto del 2010 como si fuesen obras de la
Generalitat valenciana.
(Veus)

Porque, además.
.
.
(Veus) No, no, son obras financiadas.
.
.

El senyor president:

Señorías.

El senyor Torres Salvador:

.
.
.
por el estado y que, por lo tanto, hay que contar que si dentro de ese
presupuesto del capítulo VI se pone esa obra y vale un millón de euros, lo que no se puede decir es: «La Generalitat valenciana aporta ese dinero.
» Porque no lo aporta.
Lo estaba aportando el estado, (veus) porque es un plan especial y, por lo tanto, de esa manera se van sustrayendo
los recursos que vienen del propio gobierno del estado para que nadie se
entere.
(Veus)

Por lo tanto, ahí, ahí.
.
.

El senyor president:

Señorías, por favor.

El señor Torres está.
.
.

El senyor Torres Salvador:

No, no, lo único que decir es, mire usted, usted no se gasta el dinero que dice que se gasta
en el capítulo VI.
(Veus) Usted no se lo gasta.
¿Por qué?
Pues porque no es un esfuerzo, como ha dicho antes, de la Generalitat
valenciana, sino que ese dinero viene directamente y finalista, porque es para
determinados centros de ampliación de la ley de la dependencia y.
.
.
, (veus) nada más.

El senyor president:

Señorías.

Señor Torres.

El senyor Torres Salvador:

Mire usted, los expertos dirán.
.
.
, lo que digan, también la Asociación de Directores de Residencias dice que hay un montón de autonomías que lo que están haciendo es hacer caja con el dinero de la dependencia.
Y es cierto.
Están haciendo caja con el dinero de la dependencia y financiando y refinanciando
servicios que ya tenían anteriormente.

Además, una cosa que también quería yo saber si se va a producir este año.
El señor Cotino, de cara al ejercicio 2009, subió el precio de las plazas de residencias de la tercera edad privadas en un 20%;
el precio del bono, en un 4%, y el coste de la accesibilidad es un misterio,
porque no hay manera de saber en cuánto se ha subido.
Y en algunos centros o convenios especializados de
discapacitados se subió un 22%.
No lo entendemos.

Nuestra autonomía es una de las que tiene los precios plaza más caro de todas las autonomías.
Y, sin embargo, ustedes se quejan de financiación y luego van permitiendo el incremento de los precios de aquellos centros con
los que conciertan o de aquellos centros a los que están subvencionando.
Por lo tanto, nos parece total y absolutamente fuera de lugar.

Mire usted, en relación con el Plan integral de enfermos mentales, efectivamente, este año se puede hacer un esfuerzo con el centro de Torrevieja, el centro de Aitana,
el centro de Benetússer y el centro de Benicàssim, todos ellos, financiados con el plan E, los uno, dos, tres y cuatro
centros.
Eso es lo único que hay de incremento de centros relacionados con los enfermos mentales.

Y, finalmente, y para terminar en el área de la ordenación de la dependencia, que es la que más crece, tiene 54,6 millones más que para el año 2010.
.
.
, que en el año 2009, me parece que lo he dicho antes, el estado en ese capítulo incrementa más del 50% del presupuesto con relación al año anterior.

Y la partida más fuerte, que es la destinada a las prestaciones de la ley de la dependencia,
que suma 87 millones de euros, va financiada al 50% por el estado, 43,9
millones, y al 50%.
.
.

El senyor president:

Señor Torres.

El senyor Torres Salvador:

.
.
.
por la conselleria, otros 43,9.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torres.

Té la paraula, per a concloure la seua compareixença, la senyora consellera, per cinc minuts també.

La senyora consellera de Benestar Social:

Pues, en cinco minutos, trataremos de responder a lo máximo posible.

Me decía el señor Torró que.
.
.
, empezaba diciéndome que reconozca que había una insuficiencia clamorosa.
El señor Torres ha utilizado la palabra boicot.
Yo me voy a referir sólo al año 2008, donde el gobierno puso, en dependencia, en esta comunidad, 50 millones y
la Generalitat valenciana, 300 millones de euros.
Pues eso es así, y los números están ahí.

Señor Torres, usted vuelve a lo mismo -ya se lo he dicho antes-.
Si en el cómputo de la dependencia para el año 2010 es más de 400 millones, si el gobierno pone 100, pues, bueno, usted, luego ya, saca
las partidas como a usted le venga bien para mantener un discurso que yo
entiendo, de alguna forma, difícil, en cuanto se incrementa el presupuesto para la dependencia el 22%.

Que la aplicación de la dependencia ha sido difícil, está siendo difícil.
Sí, ¡claro que está siendo difícil!

Que estamos haciendo un esfuerzo para llegar -como le digo- más rápido y con mayor eficacia y mayor presupuesto.
¡Aquí están los presupuestos!

Déjeme que le conteste solo a una cosa puntual -que no se me vaya-.
El CEEM del Alcoy.
Los fondos del CEEM de Alcoy están en la línea genérica del capítulo VII, -para contestarle a un tema.

El cuanto al tema que me decía el señor Pañella, que yo digo que no a la construcción o que se va a paralizar la construcción.
No he dicho eso.
No sé si yo le he entendido eso, disculpe.

En fin, yo lo que estoy diciendo es que -sí se lo digo- es mi planteamiento: hay que priorizar necesidades, y, las inversiones, se
mantienen las que se tienen que mantener.

Y, en cuanto a esas que dicen ustedes del plan Confianza, pues, muy brevemente
porque quiero terminar, decirles que habrá un centro sociocultural en Sant Joan; el hogar el jubilado de Alboraya; un
centro municipal para personas mayores en Campanar, en Valencia; el proyecto básico del centro social Grao de Castellón.
.
.
Bueno, así tenemos hasta -se los voy a sumar-, hasta 15 centros, 15 inversiones.
Y se lo puedo decir de uno en uno, pero es
que se me van a ir los cinco minutos.

Y no quiero que se me vayan los cinco minutos sin decirle al señor Torres que no se puede decir que «los expertos dirán lo que digan».
¿Cómo que los expertos dirán lo que digan?
Entonces, ¿el Congreso para qué nombra un comité de expertos?
(Remors)

El senyor president:

Señorías.
.
.

La senyora consellera de Benestar Social:

Sí, pero esto es el nombrado por el Congreso.
Es que éste es el nombrado por el Congreso.
(Remors)

El senyor president:

Señorías.
.
.

La senyora consellera de Benestar Social:

Es que lo que no puede ser es que cuando nombramos uno y decimos: «Señores, este es el que va a hacer el estudio», viene y nos dice lo que no nos gusta y, entonces, decimos: «Es que expertos hay muchos.
» Estos son los que ha nombrado el Congreso.
¡A ver si vamos a creernos los que nos conviene creernos!
Y estas son las
conclusiones.

Señor Torres, en su época de su gestión en los servicios sociales comenzó la gestión privada de las residencias.
Yo creo que está bien.
Y lo estamos haciendo.
Y lo seguimos haciendo -no, sí, lo están diciendo cuando están hablando de residencias-.
Privadas, concertadas y públicas.
Tenemos que sumar recursos, tenemos que sumar esfuerzos y tenemos que
rentabilizarlos.

Yo creo que es más que evidente y, si me permiten, utilizar la palabra incontestable, el impulso que con estos presupuestos queremos dar, un impulso que dedicamos -como dicen-, lo que resta de legislatura, a la aplicación de la ley de dependencia, un presupuesto que viene a defender la atención a los colectivos vulnerables.
Y quiero darles una cifra.
Sumando las dos
partidas, las partidas destinadas a la atención a la dependencia y al discapacitado y la atención a los colectivos vulnerables o en situación de riesgo, se destina el 80,74% del presupuesto global de la
conselleria.

Yo creo que poco más podemos decir ante unos presupuestos que vienen a acreditar la decisión, la firme decisión, por dar una mayor respuesta a los colectivos que nos la están demandando.

Muchas gracias y buenas noches.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Señorías.

Senyora consellera, moltes gràcies per la seua compareixença.
Moltes gràcies per haver-nos concedit el seu discurs.

Senyories, alcem la sessió fins al dilluns, a les deu del matí, que compareixerà la consellera de Justícia i Administracions Públiques.

(Se suspén la reunió a les 20 hores i 32 minuts)