gplsi/alia_gva_grammar huggingface dataset:
# Edificis

# Criteris generals

S’escriu amb minúscula la designació genèrica que precedix el nom propi dels edificis quan s’usa en el seu sentit lèxic original:

> La **catedral** de València conté diversos estils arquitectònics.  
> Treballa de guia del **castell** de Sagunt.  
> Volen casar-se a l’**ermita** del Puig.  
> El **palau** dels Scala es troba a València.

Però si el genèric designa un element que no es correspon actualment amb el seu significat lèxic, s’escriu en majúscula:

> La **Llotja**de València simbolitza la puixança i la riquesa del segle d’or valencià. [*La Llotja actualment no és utilitzada com a tal.*]  
> A València, l’**Almodí** s’utilitza com a sala d’exposicions.   
> Als **Banys de l’Almirall** hi ha una sala amb estreles foradades al sostre per on es filtra la llum.
# Basílica

S’escriu amb minúscula:

> La **basílica** de la Mare de Déu dels Desemparats es troba a la ciutat de València.
# Cartoixa

S’escriu amb minúscula:

> Han anat d’excursió a Portaceli i n’han visitat la **cartoixa**.
# Castell

S’escriu amb minúscula:

> El **castell** de Montesa és a la comarca de la Costera.
# Catedral

S’escriu amb minúscula:

> La **catedral** de Burgos és d’estil gòtic.
# Col·legiata

S’escriu amb minúscula:

> La **col·legiata basílica de Santa Maria** de Xàtiva es va començar a construir al final del segle XVI.
# Convent

S’escriu amb minúscula:

> Pensen construir una finca al costat del **convent** dels Carmelites.
# Ermita

S’escriu amb minúscula:

> Va a resar a **l’ermita** de Sant Antoni.
# Església

Estr substantiu s’escriu amb majúscula quan es referix a la institució, però s’escriu amb minúscula l’adjectiu concretador que pot acompanyar-lo:

> Sempre ha volgut formar part de l’**Església** catòlica.  
> Les relacions entre l’**Església** i l’**Estat** passen per moments delicats.

En canvi, s’escriu amb minúscula quan es designa algun edifici concret:

> L’**església** del poble està en obres actualment.  
> Té l’oficina al costat de l’**església** de Sant Pau.
# Monestir

S’escriu amb minúscula:

> Esta diapositiva és del **monestir** d’Aigües Vives.
# Santuari

S’escriu amb minúscula:

> Hem visitat el **santuari** de la Cova Santa.
# Temple

S’escriu amb minúscula quan s’usa en el sentit lèxic habitual:

> Hem visitat el **temple** de Dionís.

S’escriu amb majúscula quan s’usa com a nom de l’orde dels templers:

> En la campanya van participar membres destacats de l’orde del **Temple**.
# Torre

S’escriu amb minúscula:

> Fan visites guiades a les **torres** de Quart, a València.  
> La **torre** Eiffel és l’edifici més emblemàtic de París.
# Banc

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’un establiment financer, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> Treballa en el **Banc Sabadell**.

S’escriu també amb majúscula el genèric que constituïx el nom propi abreujat de l’establiment i que podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; per exemple, quan és introduït per l’article definit:

> En l’informe anual, el **Banc** ha declarat un superàvit respecte de l’any passat. *(Es referix a un banc concret; expressió abreujada en lloc de, per exemple,* Banc Sabadell.)

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre banc, este banc, l’esmentat banc...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi del banc, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> **Este** **banc** traslladarà una sucursal al poble veí.  
> **Cada banc** té el seu codi IBAN.   
> El deute del **banc objecte d’estudi** puja a quantitats estratosfèriques.  
> Els **bancs Sabadell i Popular** han decidit donar-se temps abans d’estudiar una fusió.

Si ens referim a l’edifici o al lloc on es troba, podem optar per la minúscula quan usem el genèric aïllat:

> Vaig al **banc** a traure diners.
# Banca

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’un establiment financer, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> Treballa en la **Banca March**.

S’escriu també amb majúscula el genèric que constituïx el nom propi abreujat de l’establiment i que podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; per exemple, quan és introduït per l’article definit:

> En l’informe anual, la **Banca** ha declarat un superàvit respecte de l’any passat. *(Es referix a una banca concreta; expressió abreujada en lloc de, per exemple,* Banca March.)

En canvi, s’escriu amb minúscula quan funciona com a genèric:

> La **banca** sempre guanya.  
> Si encara no utilitzes la **banca** en línia, et donem una sèrie de consells pràctics perquè ho faces.  
> La **banca** ha rebut molts milions de diners públics arran de la crisi.
# Bar

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’un establiment comercial, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> El **Bar Tonyina** ha contractat un nou cuiner.

Quan la part específica del nom fixat o amb què és coneguda l’empresa o l’establiment comercial comença per un article, este s’escriu també amb majúscula:

> El **Bar El Musical** organitza habitualment concerts amb entrada lliure.

Pot ocórrer també que el genèric no forme part del nom propi de l’establiment, i aleshores s’haurà d’escriure en minúscula:

> L’especialitat del **bar Vora Mar** són les mandonguilles d’abadejo i l’esgarradet.  
> El **bar La Murta** té els horaris en la façana.

A més, este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre bar, este bar, el bar esmentat...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi del bar, ja que en estos casos es tracta d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> La pel·lícula no es podrà projectar en **este** **bar**perquè no té autorització per a fer-ho.  
> **Cada bar** del poble prepararà dos tapes per al Cap de Setmana Gastronòmic.  
> M’agrada molt l’ambient del **bar actual**.  
> Els **bars de la Plaça i dels Quatre Cantons** han decidit organitzar un concurs de monòlegs.
# Café

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’un establiment comercial, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> El **Café de la Seu** paga els seus impostos, com toca.

Quan la part específica del nom fixat o amb què és coneguda l’empresa o l’establiment comercial comença per un article, este s’escriu també amb majúscula:

> El **Café El Musical** organitza habitualment concerts amb entrada lliure.

Pot ocórrer també que el genèric no forme part del nom propi de l’establiment, i aleshores s’haurà d’escriure en minúscula:

> L’especialitat del **café La Murta** són les infusions.

A més, este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre café, este café, l’esmentat café...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi del café, ja que en estos casos es tracta d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> El **nostre** **café** intenta mantindre la personalitat que l’ha fet famós.  
> **Cada café** del poble prepararà infusions exòtiques per al Cap de Setmana Gastronòmic.  
> M’agrada molt l’ambient del **café de la teua germana**.  
> Els **cafés de la Seu i del Cantó** han decidit organitzar un tast de xocolates.
# Cafeteria

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’un establiment comercial, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> La **Cafeteria** **Bonança** s’ha constituït com a societat limitada.

Quan la part específica del nom fixat o amb què és coneguda l’empresa o l’establiment comercial comença per un article, este s’escriu també amb majúscula:

> La **Cafeteria L’Albereda** ha contractat nou personal.

Pot ocórrer també que el genèric no forme part del nom propi de l’establiment, i aleshores s’haurà d’escriure en minúscula:

> L’especialitat de la **cafeteria La Murta** són les infusions.

A més, este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra cafeteria, esta cafeteria, l’esmentada cafeteria...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la cafeteria, ja que en estos casos es tracta d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> Esta és la **nostra** **cafeteria** preferida.  
> **Cada cafeteria** del poble prepararà infusions exòtiques per al Cap de Setmana Gastronòmic.   
> L’ambient de la **cafeteria reformada i ampliada** ha millorat molt, i es nota en la resposta de la clientela.  
> Les **cafeteries de la Seu i del Cantó** han decidit organitzar un tast de cafés.
# Caixa

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’un establiment financer, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> Té participacions en **Caixa Ontinyent**.

S’escriu també amb majúscula el genèric que constituïx el nom propi abreujat de l’establiment i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; per exemple, quan és introduït per l’article definit:

> Pròximament la **Caixa** obrirà diverses sucursals. (*Es referix a una caixa concreta; expressió abreujada en lloc de, per exemple,* Caixa Popular.)

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra caixa, esta caixa, l’esmentada caixa...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la caixa, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> Este és, sens dubte, un dels grans èxits d’**esta** **caixa**.  
> La **caixa esmentada** es reunirà el mes que ve amb els representants dels treballadors.  
> Pròximament la Direcció General signarà un conveni amb la **caixa que ha resultat de la fusió**.  
> Les **caixes Ontinyent i Popular** tenen sucursals a València.
# Cinema

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’un establiment d’exhibició de pel·lícules, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> El **Cinema Acteón** es va veure obligat a tancar les portes l’any 2005.

Quan la part específica del nom fixat o amb què és coneguda l’empresa o l’establiment comença per un article o una preposició, estos s’escriuen també amb majúscula:

> El **Cinema Les Palmeres** organitza habitualment cicles de pel·lícules de gran qualitat.  
> El **Cinema D’Or** necessita contractar personal.

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre cinema, este cinema, l’esmentat cinema...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi del cinema, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> La direcció ha anunciat que el **cinema esmentat** tancarà el mes que ve per problemes econòmics.  
> En esta cartellera trobareu les pel·lícules de **cada cinema** de la ciutat.  
> M’agrada molt la programació del **cinema de reestrena** del meu barri.  
> Els **cinemes Babel i Albatexas** projecten pel·lícules en versió original.
# Circ

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’un establiment d’espectacles, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> El **Circ Rus** ha sol·licitat instal·lar-se enguany a la vora del riu.

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre circ, este circ, el circ esmentat...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi del circ, ja que en estos casos es tracta d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> El **nostre** **circ** s’instal·larà a l’eixida del poble.  
> En esta cartellera trobareu les sessions de **cada circ** instal·lat pels pobles de la comarca.  
> M’agrada molt el **circ actual** perquè no utilitza animals.  
> Enguany els xiquets i les xiquetes de la ciutat han pogut assistir a les funcions dels **circs Cric i Gran Fele**.
# Consorci

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una empresa o d’una entitat pública o privada, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> El **Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana** realitza activitats didàctiques sobre les exposicions que organitza.  
> El marc d’actuació del **Consorci Pactem Nord** és la comarca de l’Horta Nord.

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> Demà comencen les negociacions amb el **Consorci**. *(Es referix a un consorci concret; expressió abreujada en lloc de, per exemple,* Consorci Provincial de Bombers de València.)

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre consorci, este consorci, l’esmentat consorci*...), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi del consorci, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> L’actuació d’**este consorci** se centra en la promoció de l’autonomia de les persones amb dependència.  
> Em sembla que el **nostre** **consorci** té els dies comptats.  
> Els **consorcis** són agrupacions de persones o d’entitats amb interessos comuns.  
> El **consorci objecte d’estudi** fa de mitjana sis exposicions cada any.
# Emissores de ràdio

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una emissora:

> Treballa en **Ràdio València.**  
> De les cinc emissores esmentades, **Ràdio Moscou i Ràdio Exterior d’Espanya** produïen els programes als seus estudis.

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra ràdio, esta ràdio, l’esmentada ràdio*...), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de l’emissora, ja que en estos casos es tracta d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> Em sembla que la **nostra ràdio** té els dies comptats.  
> **Cada ràdio** té assignada una longitud d’ona determinada.  
> La **ràdio objecte d’estudi** fa de mitjana tres entrevistes a personatges d’actualitat cada setmana.  
> Les **ràdios** pirates causen unes pèrdues molt quantioses al sector.

Pel que fa al substantiu *emissora*, no sol formar part del nom propi, i per tant s’escriu amb minúscula:

> Sovint sent l’emissora **Ona Internacional**.
# Fonda

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’un establiment públic, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> Han reservat el dinar amb la **Fonda Carreres**.

Quan la part específica del nom fixat o amb què és coneguda l’empresa o l’establiment comença per un article, este s’escriu també amb majúscula:

> La **Fonda El Relax** fa cuina casolana.

Pot ocórrer també que el genèric no forme part del nom propi de l’establiment, i aleshores s’haurà d’escriure en minúscula:

> L’especialitat de la **fonda La Murta** són els arrossos caldosos.

A més, este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra fonda, esta fonda, l’esmentada fonda...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la fonda, ja que en estos casos es tracta d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> L’altercat es va produir en la **fonda** **esmentada** a última hora de la nit.  
> Ens hem hostatjat en **cada fonda** que hem trobat.  
> M’agrada molt allotjar-me en la **fonda de la teua cunyada**.  
> Sempre que anem al poble reserve l’allotjament en les **fondes** **de** **la Plaça i dels Quatre Cantons**, perquè som una colla de vint persones.
# Galeria

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una empresa o d’un establiment comercial, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> La **Galeria Comercial Central de Moda** té molt d’èxit entre els turistes.

Pot ocórrer també que el genèric no forme part del nom propi de l’empresa, i aleshores s’haurà d’escriure en minúscula:

> La **galeria My Name’s Lolita Art** organitza una exposició sobre una escultora molt interessant.

A més, este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra galeria, esta galeria, l’esmentada galeria...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la galeria, ja que en estos casos es tracta d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> M’agraden molt les exposicions que organitza **esta** **galeria**.  
> La **galeria actual** només té una agència de viatges.  
> Esta ciutat té unes quantes **galeries** mot compromeses amb l’art més radical.
# Hospital

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’un establiment sanitari:

> Treballa en l’**Hospital La Fe.**

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> L’**Hospital** és pioner en trasplantaments de renyó. (*Es referix a un hospital concret, a la institució; expressió abreujada en lloc de, per exemple,* Hospital Universitari Sant Joan d’Alacant.)

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre hospital, este hospital, l’esmentat hospital...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de l’hospital, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> Els Servici de Nefrologia del nostre **hospital** és dels més avançats de l’Estat.  
> El **nou hospital** ha significat una millora importantíssima per als servicis de la zona.  
> Els **hospitals General i La Fe**, de València, signaran un conveni per a aprofitar els recursos existents.   
> La directora territorial de Sanitat ha afirmat hui que l’**hospital objecte d’estudi** té un gran equip de cirurgians digestius.

També es pot escriure amb minúscula quan el genèric es referix a l’edifici, i no a l’organisme pròpiament dit:

> A l’**hospital** es pot arribar amb metro i autobús urbà.  
> L’han ingressat a l’**hospital** La Fe amb ferides molt greus.

Finalment, s’escriu amb minúscula si s’usa genèricament:

> Demà anirem a l’**hospital**.
# Hostal

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’un establiment públic, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren, tant si se’n menciona la denominació completa com si apareix abreujada i pot ser substituïda en el mateix context pel nom propi complet; per exemple, quan és introduïda per l’article definit:

> Han renovat l’**Hostal Germanes Marín** i l’han convertit en societat limitada.  
> Han renovat l’**Hostal** [Germanes Marín] i l’han convertit en societat limitada.

Quan la part específica del nom fixat o amb què és coneguda l’empresa o l’establiment comença per un article, este s’escriu també amb majúscula:

> L’**Hostal El Relax** fa cuina casolana.

Pot ocórrer també que el genèric no forme part del nom propi de l’establiment, i aleshores s’haurà d’escriure en minúscula:

> L’**hostal Abadia de la Vinya** té unes ofertes molt interessants en la pàgina web.

Així mateix, este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre hostal, este hostal, l’esmentat hostal...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de l’hostal, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> El **nostre** **hostal** ha allotjat veritables celebritats del cinema.  
> M’agrada molt allotjar-me en l’**hostal actual**, encara que abans de la rehabilitació també tenia encant.  
> Ens hem hostatjat en **cada** **hostal**que hem trobat.  
> Sempre que anem al poble reserve l’allotjament en els **hostals** **Miramar i Quatre Cantons**, perquè som una colla de vint persones.
# Hotel

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’un establiment comercial, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren, tant si se’n menciona la denominació completa com si apareix abreujada i pot ser substituïda en el mateix context pel nom propi complet; per exemple, quan és introduïda per l’article definit:

> L’**Hotel Luxor** és un dels més importants del Caire.  
> L’**Hotel** [Luxor] és un dels més importants del Caire.

Quan la part específica del nom fixat o amb què és coneguda l’empresa o l’establiment comercial comença per un article, este s’escriu també amb majúscula:

> L’**Hotel El Relax** dóna molt bon servici als excursionistes.

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre hotel, este hotel, l’esmentat hotel...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de l’hotel, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> El **nostre** **hotel** ha allotjat veritables celebritats del cinema.  
> Ens hem hostatjat en **cada hotel**que ni t’imagines!  
> M’agrada molt allotjar-me en l’**hotel actual**, encara que abans de la rehabilitació també tenia encant.  
> Sempre que anem al poble reserve l’allotjament en els **hotels** **Miramar i Quatre Cantons**, perquè som una colla de cinquanta persones.
# Magatzem

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una empresa, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren, tant si se’n menciona la denominació completa com si apareix abreujada i pot ser substituïda en el mateix context pel nom propi complet; per exemple, quan és introduïda per l’article definit:

> **Magatzem de Trossos** és una empresa especialitzada en tota classe d’articles i teixits per a la llar.   
> Els **Magatzems** [Samaruc] projecten inaugurar els nous locals.

Pot ocórrer també que el genèric no forme part del nom propi de l’empresa, i aleshores s’haurà d’escriure en minúscula:

> A València, es va fundar el 1879 el **magatzem El Siglo Valenciano**, que amb el temps adquiriria un valor simbòlic.

D’altra banda, este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre magatzem, este magatzem, l’esmentat magatzem...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi del magatzem, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> Este producte no està disponible en els **nostre** **magatzem**.  
> La direcció ha anunciat que el **magatzem esmentat**tancaran el mes que ve per problemes econòmics.  
> El **magatzem acabat d’inaugurar** només exporta caquis i alvocats.  
> Els **magatzems** **Germanes Peiró i Fruitlab** han decidit posar un autobús per als trasllats de les treballadores.
# Museu

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una empresa o institució, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> El **Museu de Belles Arts de València** organitza una exposició sobre Sorolla.

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> És important destacar que el **Museu** ha rebut nombroses donacions en els últims anys. (*Es referix a un museu concret; expressió abreujada en lloc de, per exemple,* Museu d’Art Contemporani d’Alacant.)

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre museu, este museu, l’esmentat museu...*), o quan apareix en plural ova acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la institució, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> Els pintors presentats en **este museu** són d’una gran rellevància.  
> Pròximament inauguraran **un museu** de prehistòria.  
> Les obres viatjaran al **museu esmentat** per a ser exhibides en una gran mostra.  
> És el **museu de referència** en el seu àmbit i ha fet exposicions molt sorprenents.  
> A la Comunitat Valenciana, podeu visitar els **museus de Belles Arts de València i Alacant**.

També es pot escriure amb minúscula quan el genèric es referix a l’edifici, i no a l’organisme pròpiament dit:

> La Gioconda es troba al **museu** del Louvre. *(Ens referim a l’edifici, i no a la institució.)*  
> Hui visitarem el **museu** de Belles Arts d’Alacant.
# Restaurant

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’un establiment comercial, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren, tant si se’n menciona la denominació completa com si apareix abreujada i pot ser substituïda en el mateix context pel nom propi complet; per exemple, quan és introduïda per l’article definit:

> Les especialitats que es poden tastar en el **Restaurant Vora Mar** són el polp a la brasa i els bogamarins.  
> Han renovat el **Restaurant** [Germanes Marín] i l’han convertit en un palau de la gastronomia.

Si la part específica del nom fixat o amb què és coneguda l’empresa o l’establiment comercial comença per un article, este s’escriu també amb majúscula:

> El **Restaurant La Paella** prepara plats excel·lents de la cuina valenciana.

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre restaurant, este restaurant, l’esmentat restaurant...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi del restaurant, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> Volem celebrar el convit en **aquell** **restaurant**.  
> M’agrada molt l’ambient del **restaurant actual,** pintat de color blau clar.  
> **Cada restaurant** del poble prepararà dos tapes per al Cap de Setmana Gastronòmic.  
> Els **restaurants Vora Mar i Quatre Cantons** participaran en el concurs de paelles de marisc.
# Teatre

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una empresa o una entitat pública o privada, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> El **Teatre Principal de València**, que depén de l’Institut Valencià de Cultura, ha organitzat un cicle d’obres d’Àngel Guimerà.

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> El **Teatre** ha informat d’una pujada en la recaptació d’enguany. (*Es referix a un teatre concret; expressió abreujada en lloc de, per exemple,* el Teatre Principal d’Alacant.)

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre teatre, este teatre, l’esmentat teatre...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi del teatre, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> El juí contra contra els directors de l’**esmentat** **teatre** començarà a la tardor.  
> El **nostre** **teatre** és una institució fundada en 1897.  
> En esta cartellera trobareu les representacions de **cada teatre** de la ciutat.  
> El **teatres** **Olympia i Arniches** fan descomptes amb el carnet d’estudiant.
# Televisió

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom d’una emissora:

> Treballa per a la **Ràdio Televisió Espanyola.**

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una altra expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra televisió, esta televisió, l’esmentada televisió*...), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de l’emissora, ja que en estos casos es tracta d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> M’he acostumat a contrastar la realitat que divulga la **televisió esmentada** amb la que transmeten la resta de mitjans de comunicació.  
> Em sembla que la **nostra** **televisió** té un bon nivell en els informatius.  
> Les **televisions** públiques demanen més duresa contra les emissores pirates.  
> La **televisió objecte d’estudi** fa de mitjana tres entrevistes a personatges d’actualitat cada setmana.
# Espais celestials

# Criteris generals

S’escriuen amb minúscula:

> Si et portes bé, aniràs al **cel.**  
> Si existix l’**infern**, allà és on heu d’anar a buscar-lo.
# Cel

S’escriu amb minúscula:

> El cristianisme manté que les persones bones van al **cel**.
# Hades

S’escriu amb minúscula:

> L’**hades** és el regne subterrani de les tenebres.
# Infern

S’escriu amb minúscula:

> En algunes religions hi ha una duració limitada de les penes de l’**infern.**
# Llimbs

S’escriu amb minúscula:

> El catolicisme reserva els **llimbs** a les ànimes dels infants morts sense baptisme.
# Purgatori

S’escriu amb minúscula:

> Les monges resaven per les ànimes del **purgatori.**
# Estacions de l’any

# Criteris generals

S’escriuen amb minúscula:

> Trasplantarem la llimera a la **tardor**.
# Estiu

S’escriu amb minúscula:

> Este **estiu**, el passarem en un càmping.
# Hivern

S’escriu amb minúscula:

> A l’**hivern** anirem a esquiar.
# Primavera

S’escriu amb minúscula:

> Ací la **primavera** normalment és molt plujosa.
# Tardor

S’escriu amb minúscula:

> A la **tardor** la temperatura és encara càlida.
# Festivitats

# Criteris generals

S’escriuen amb majúscula inicial tots els substantius i adjectius que componen el nom propi de les festivitats o celebracions:

> Les **Fogueres de Sant Joan** és la festa més important d’Alacant.  
> Les **Falles** se celebren durant el mes de març.  
> El **Sexenni** és una festa que se celebra a Morella en honor de la Mare de Déu de Vallivana.  
> El dia de **Tots Sants** anirem al cementeri.  
> Es van conéixer per **Pasqua**.  
> No eixim mai la nit de **Cap d’Any**.  
> Enguany se celebra l’**Any del Tirant**.  
> Organitzaran actes per a commemorar el **LXXXVI Aniversari de les Normes de Castelló**.

En canvi, s’escriuen amb minúscula els genèrics com *dia, festa, festa major...* si s’usen com a noms comuns, en alguns casos precedint la denominació concreta de la festivitat, però s’escriuen amb majúscula quan integren el nom propi d’una celebració o d’una categoria o figura legalment constituïda:

> La **festa major** de Gandia se celebra a l’estiu.  
> Anirem a les **festes** de Morella.  
> El **dia** de Tots Sants la gent sol anar al cementeri per recordar els familiars difunts.  
> Les **festes** de les Falles i de la Magdalena marquen l’inici de la primavera.  
> El 8 de març se celebra el **Dia Internacional de la Dona**.  
> Enguany aniré a les **Festes de la Vinguda de la Mare de Déu d’Elx**, que han sigut declarades bé d’interés cultural de la Comunitat.

Alguns noms propis de festivitats o celebracions poden usar-se en plural, i en este cas conserven la majúscula característica dels noms propis:

> Tots els **Nadals** ens reunim per a dinar a casa dels avis.  
> Els **Primers de Maig** els sindicats organitzen manifestacions reivindicatives.

Este ús excepcional del plural en un nom propi es deu a una utilització metonímica en què un mateix nom s’aplica a més d’un referent: *els Primers de Maig, els Nadals...* s’utilitzen en substitució de *els dies de cada any que reben la denominació de Primer de Maig*, *els dies de Nadal...*, de la mateixa manera que faríem amb un nom de persona (*només conec dos Joseps*, equivaldria a *només conec dos persones que es diuen Josep*).
# Any

S’escriu amb majúscula inicial quan forma part del nom propi d’una celebració o commemoració determinada, juntament amb la resta de substantius i adjectius que el constituïxen:

> La nit de **Cap d’Any** anirem de festa.  
> Enguany se celebra l’**Any de la Joventut**.  
> El 2006 es va celebrar l’**Any Sanchis Guarner**.
# Carnaval

S’escriu amb majúscula quan fa referència a la festivitat en concret:

> El **Carnaval** és el període festiu que precedix la Quaresma.

Però s’escriu amb minúscula si s’utilitza com a nom comú, cas en què pot aparéixer en plural:

> A la residència d’avis organitzen un **carnaval** molt vistós.  
> Les disfresses dels **carnavals** dels dos últims anys han sigut molt originals.
# Carnestoltes

S’escriu amb majúscula quan fa referència a la festivitat en concret:

> El **Carnestoltes** és el període de divertiments públics i disfresses que precedix la Quaresma.

Però s’escriu amb minúscula si s’utilitza com a nom comú, cas en què pot aparéixer en plural:

> La ciutat vol un **carnestoltes** més cívic.  
> Us expliquem a continuació quins són els millors **carnestoltes** del país.
# Dia

Els noms dels dies instaurats per a recordar un fet, reivindicar una lluita contra una injustícia, una malaltia..., o demanar atenció sobre un aspecte concret de la realitat, es traduïxen:

> Dia del Treball  
> Dia Mundial contra el Càncer  
> Dia de l’Orgull LGTBI  
> Dia Mundial contra la Desertificació  
> Dia de la Dona Treballadora
# Falles

S’escriu amb majúscula, en plural, quan s’utilitza com a nom propi de la festivitat:

> Durant les **Falles** vindran uns amics de Berlín.

Però s’escriu amb minúscula quan s’usa com a nom comú, o com a genèric davant del nom d’una falla o falles concretes:

> Ara mateix vinc del casal de la **falla**.  
> Han concedit el primer premi a la **falla** del Pilar.  
> Volem visitar les **falles** de Na Jordana i de Campanar.
# Festa

En general, s’escriu amb minúscula tant si s’usa com a nom comú com si precedix com a genèric la designació concreta de la festa i no està integrat en el nom propi.

> La **festa major** de Gandia se celebra a l’estiu.  
> Anirem a les **festes** de Morella.  
> Les **f****estes de la Magdalena** són les festes majors de Castelló de la Plana.  
> Les **f****estes de Sant Antoni** de Canals són molt famoses.  
> Les **f****estes de** **Moros i Cristians** **de Crevillent** se celebren generalment durant el primer cap de setmana d’octubre.

En canvi, s’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una categoria o figura legalment constituïda:

> Enguany aniré a les **Festes de la Vinguda de la Mare de Déu d’Elx**, que han sigut declarades bé d’interés cultural de la Comunitat.
# Fogueres

S’escriu amb majúscula, en plural, quan s’utilitza com a nom propi de la festivitat:

> Durant les **Fogueres** vindran uns amics de Berlín.

Però s’escriu amb minúscula quan s’usa com a nom comú:

> Esta vesprada visitarem les **fogueres** del meu barri.
# La Magdalena

S’escriu amb majúscula el substantiu quan s’utilitza com a nom propi de la festivitat. L’article s’escriu, però, amb minúscula:

> Han assistit a la presentació oficial de la polsera de la **Magdalena** 2018.
# Moros i Cristians

S’escriu amb majúscula quan s’utilitza com a nom propi de la festivitat:

> Las festes majors de Crevillent duren diversos dies, i les de **Moros i Cristians,** dins d’estes, se celebren generalment durant el primer cap de setmana d’octubre.
# Nadal

S’escriu amb majúscula, com a nom propi de la festivitat:

> Celebrem les festes de **Nadal.**

Quan s’usa en plural, conserva la majúscula característica dels noms propis:

> Tots els **Nadals** ens reunim per a dinar a casa dels avis.

Este ús excepcional del plural en un nom propi es deu a una utilització metonímica en què un mateix nom s’aplica a més d’un referent: *els Nadals* s’utilitza en substitució de *els dies de Nadal*, de la mateixa manera que faríem amb un nom de persona (*només conec dos Joseps*, equivalent a *només conec dos persones que es diuen Josep*).
# Nit

S’escriu amb majúscula si es tracta del nom propi d’una festivitat o d’un acte festiu instituït oficialment:

> La **N****it de** **Sant Joan** hi haurà un servici especial d’autobusos fins a la platja.  
> Per a la **Nit de Cap d’Any** l’Ajuntament ha programat un castell de focs artificials.  
> La **Nit de** **Reis** estarem a Alcoi per a veure la cavalcada més antiga d’Espanya.  
> Embarca’t en una experiència de llum i color amb els espectacles pirotècnics nocturns i la famosa **Nit del Foc**!  
> La **Nit de l’Albada** és una de les celebracions més esperades pels il·licitans i les il·licitanes.

En este cas, el substantiu *Nit* pot aparéixer en plural conservant la majúscula característica dels noms propis:

> Durant les **Nits del Foc** s’organitzen castells de focs artificials espectaculars.

Este ús excepcional del plural en un nom propi es deu a una utilització metonímica en què un mateix nom s’aplica a més d’un referent: *les Nits de Foc* s’utilitza en substitució de *les nits de cada any que s’anomenen Nit del Foc*, de la mateixa manera que faríem amb un nom de persona (*només conec dos Joseps*, equivalent a *només conec dos persones que es diuen Josep*).
# Pasqua

S’escriu amb majúscula, tant en singular com en plural, com a nom propi de la festivitat primaveral o hivernal:

> Celebrem les festes de **Pasqua.**  
> Estes **Pasqües** ha nevat al poble**.**
# Primer de Maig

S’escriu amb majúscula, com a nom propi de la festivitat o celebració:

> El **Primer de Maig** anirem a la manifestació convocada pels sindicats.

Quan s’usa en plural, el mot *Primer* conserva la majúscula característica dels noms propis:

> Els **Primers de Maig** els sindicats organitzen manifestacions reivindicatives.

Este ús excepcional del plural en un nom propi es deu a una utilització metonímica en què un mateix nom s’aplica a més d’un referent: *els Primers de Maig* s’utilitza en substitució de *els dies de cada any que reben la denominació de Primer de Maig*, de la mateixa manera que faríem amb un nom de persona (*només conec dos Joseps*, equivalent a *només conec dos persones que es diuen Josep*).
# Quaresma

S’escriu amb majúscula, com a nom propi de la festivitat o celebració:

> La **Quaresma** és una festivitat que precedix la Pasqua.
# Reis

S’escriu amb majúscula:

> El dinar de **Reis** el farem a casa dels pares.
# Sanfermines

S’escriu amb majúscula, com a nom propi de la festivitat o celebració:

> Enguany no aniré als **Sanfermines**.
# Santantonada

En general, s’escriu amb minúscula quan s’usa com a nom comú, en alguns casos precedint la denominació concreta de la festivitat:

> A l’hivern m’agrada molt acudir a les **santantonades**, i els últims anys he anat a les de Cinctorres i Villores.   
> Esta **santantonada** és de les més famoses dels Ports.

En canvi, s’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una categoria o figura legalment constituïda:

> La **Santantonada de Forcall**, declarada bé d’interés cultural, rep molts turistes.
# Sant Antoni

S’escriu amb majúscula quan designa el nom propi d’una festivitat:

> La llista de festers de **Sant Antoni 2018** la podeu trobar en la premsa local .
# Sant Joan

S’escriu amb majúscula quan designa el nom d’una festivitat:

> Per **Sant Joan** tindrem un pont de tres dies.
# Sant Josep

S’escriu amb majúscula quan designa el nom d’una festivitat:

> Per **Sant Josep** tindrem un pont de tres dies.
# Tots Sants

S’escriu amb majúscula, com a nom de la festivitat o celebració:

> Hem de comprar les flors per a **Tots Sants**.
# Fets i períodes històrics singulars

# Criteris generals

S’escriuen amb majúscula inicial tots els substantius i adjectius que constituïxen el nom propi de períodes històrics i d’esdeveniments singulars:

> El **Maig del 68** es va originar per un conflicte estudiantil.  
> La **Guerra de Successió** suposa la fi de la Corona d’Aragó.  
> La **Primera Guerra Mundial** va ser el primer gran conflicte bèl·lic del segle XX.  
> Arran de la **Primavera de Praga** l’exèrcit de la Unió Soviètica va envair Txecoslovàquia.  
> La **Setmana Tràgica** fou una revolta popular antimilitarista i anticlerical.

Però si la designació comença amb un derivat postverbal, és a dir, que prové d’un verb, este va, en general, amb minúscula:

> La **caiguda** de l’Imperi romà es produí a causa de les invasions bàrbares.  
> El fracàs del **setge de Leningrad** i l’èxit del **desembarcament de Normandia** van ser decisius en el desenllaç de la Segona Guerra Mundial.  
> El 14 de juliol es commemora **la presa** de la Bastilla.

En canvi, hi ha certs casos en què este tipus de substantius s’escriuen amb majúscula perquè designen un fet singular o un període cronològic de la història d’un país o d’un territori més gran, però reconegut o presentat com a homogeni:

> La **Revolució Industrial** anglesa modificà els sistemes de producció i comercials en tot Occident.  
> La **Gran Revolució Cultural Proletària** fou comandada per Mao Zedong.  
> El fracàs de l’**Alçament Nacional** va ocasionar l’inici de la Guerra Civil espanyola.
# Antic Règim

S’escriu amb majúscula quan fa referència a un període concret de la història:

> Les societats de l’**Antic Règim** es caracteritzaven per tindre una població estancada.
# Barroc

S’escriu amb majúscula quan fa referència al període concret de la història o al moviment cultural que s’anomenen així:

> El **Barroc** s’inicia en un moment de depressió a Europa.

S’escriu amb minúscula quan és un substantiu que es referix a l’estil artístic concret:

> El **barroc** es caracteritza per la complicació formal i l’exuberància ornamental.

No obstant això, en determinats contextos en què la diferenciació entre estil i període històric o moviment cultural siga difícil d’establir, podem escriure en majúscula l’estil en sentit metonímic:

> El **Barroc**, que abasta tot el segle XVII i el començament del XVIII, es caracteritza per la complicació formal i l’exuberància ornamental.

Quan s’usa com a adjectiu, sempre s’ha d’escriure en minúscula:

> L’època **barroca** s’inicia en un moment de depressió a Europa.  
> Es tracta d’un quadro **barroc** molt notable.
# Batalla

El terme **batalla**, amb el significat d’acció bèl·lica en què un exèrcit combat contra un altre, és preferible escriure’l amb minúscula, ja que este mot s’utilitza habitualment com a genèric, mentres que la part específica sol ser el topònim que designa el lloc on va ocórrer l’enfrontament:

> La **batalla de les Termòpiles**, ocorreguda l’any 480 aC, va ser la primera batalla de la Segona Guerra Mèdica, i va enfrontar una aliança de ciutats estat gregues amb els invasors perses.  
> La **batalla de Lepant** va ser l’última gran batalla de galeres del Mediterrani.
# Cas

S’escriu amb minúscula el terme **cas** quan fa referència a noms de juís, escàndols polítics, econòmics... i conceptes anàlegs, però s’escriuen amb majúscula els substantius i els adjectius que configuren la part específica de la denominació:

> El **cas Watergate** va suposar la caiguda en desgràcia del president Nixon.
# Contrareforma

S’escriu amb majúscula quan es referix al període històric o al moviment religiós posteriors a la reforma protestant:

> Durant la **Contrareforma** es va reforçar l’autoritat central de l’Església catòlica.
# Decadència

S’escriu amb majúscula quan actua com a denominació d’un període històric concret:

> La **Decadència** és la denominació amb què els historiadors de la literatura catalana han designat el període comprés entre la fi de l’Edat Mitjana i la Renaixença.

S’escriu amb minúscula quan actua com a genèric:

> Al final del segle XIII va començar la **decadència** del feudalisme.
# Guerra

S’escriuen amb majúscula tots els substantius i adjectius que constituïxen el nom propi d’un conflicte armat:

> La **Guerra del Golf** va acabar el 28 de febrer de 1991 amb la rendició de l’Iraq.  
> La **Guerra** **Civil** [espanyola] va ser el preludi de quaranta anys de dictadura.  
> La **Guerra** **dels Cent Anys** va enfrontar França i Anglaterra durant els segles XIV i XV.  
> La **Segona Guerra** **Mundial** va causar la mort de més de cinquanta milions de persones.

Però este substantiu s’escriu amb minúscula si no s’usa com a nom propi, sinó com a nom comú; per exemple, quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra guerra, esta guerra, l’esmentada guerra*...), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la guerra:

> No han respectat l’alto el foc i tots els habitants tenen por que recomence **la guerra**.   
> **Esta guerra**va causar la mort de milions de persones.  
> Va sobreviure a l’enfonsament del *Titanic* i a les dos **guerres mundials**.  
> La **guerra que** **estudies** va ocasionar milions de víctimes civils.
# Holocaust

S’escriu amb majúscula quan fa referència al genocidi dut a terme pel règim nacionalsocialista del Tercer Reich sobre els jueus i altres pobles entre els anys 1933 i 1945:

> Tot allò que identifiquem amb l’**Holocaust** ho podem trobar en la crònica d’Auschwitz.

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan s’usa com a nom comú:

> Els jueus van patir un **holocaust**.   
> Entre els hebreus de l’època bíblica, l’**holocaust** designava un sacrifici en què la víctima, un animal, era consumida pel foc.