# Concordança temporal

Entre els temps i modes verbals de certes oracions subordinades (condicionals, temporals, de relatiu, etc.) i els temps i modes de les corresponents oracions principals s’han de mantindre determinades correlacions fixades per l’ús espontani de la llengua i per les gramàtiques.

Entre estes correlacions, les més freqüents en els textos legals i administratius (sense pretendre esgotar totes les possibilitats) són les següents:

A una oració principal en present o futur d’indicatiu, li correspon una subordinada condicional amb la conjunció *si,*habitualment en present d’indicatiu:

> Si **estudies**, **aprovaràs** / **tens** moltes probabilitats d’aprovar.
>
> Si no **agafa** el paraigua, es **banyarà**.
>
> L’aigua **es congela** / **es congelarà** si la temperatura **baixa** per davall de zero graus.

A una oració principal en present o futur d’indicatiu, li correspon una subordinada condicional amb altres conjuncions, habitualment en present o en perfet de subjuntiu:

> En cas que **estudie** / **haja estudiat**, **aprovarà** / **té** moltes probabilitats d’aprovar.
>
> **Aprovarà** a condició que **estudie**.
>
> Sempre que la temperatura **baixe** per davall de zero graus, l’aigua **es congela** / **es congelarà**.

A una oració principal en condicional o condicional perfet, li correspon una subordinada condicional habitualment en imperfet o plusquamperfet de subjuntiu, respectivament:

> Si **estudiara**, **aprovaria**.
>
> Si no **haguera agafat** el paraigua, **s’hauria banyat**.
>
> En cas que la temperatura **baixara** per davall de zero graus, l’aigua es **congelaria**.
>
> En cas que la temperatura **haguera baixat** per davall de zero graus, l’aigua **s’hauria congelat**.

A una oració principal en present o perfet d’indicatiu, li correspon una subordinada temporal habitualment en present o perfet d’indicatiu, respectivament:

> Quan la temperatura **baixa** per davall de zero graus, l’aigua es **congela**.
>
> Sempre que la temperatura **ha baixat** per davall de zero graus, l’aigua **s’ha congelat**.

A una oració principal en futur o futur perfet d’indicatiu, li correspon una subordinada temporal habitualment en present o perfet de subjuntiu:

> Quan la temperatura **baixe** per davall de zero graus, l’aigua es **congelarà**.
>
> Quan la temperatura **haja baixat** per davall de zero graus, l’aigua es **congelarà** / **s’haurà congelat**.

A una oració principal en present d’indicatiu, li correspon una subordinada de relatiu habitualment en present o perfet d’indicatiu:

> Les persones que **complixen** / **han complit** determinats requisits, **són** admeses en la convocatòria.

A una oració principal en futur d’indicatiu, li correspon una subordinada de relatiu habitualment en present o perfet d’indicatiu o de subjuntiu:

> Les persones que **complixen** / **han complit** / **complisquen** / **hagen complit** els requisits, **seran** admeses en la convocatòria.

Per tant, és incorrecte usar, per exemple, l’imperfet o el plusquamperfet de subjuntiu en una oració subordinada quan en l’oració principal tenim un futur o un futur perfet d’indicatiu, en casos com els següents:

> \* Si **estudiara** / **haguera estudiat**, **aprovarà** / **haurà aprovat**.
>
> \* En cas que la temperatura **baixara** / **haguera baixat** per davall de zero graus, l’aigua es **congelarà** / **s’haurà congelat**.
>
> \* Aquell que no **prenguera** / **haguera pres** el paraigua, **es banyarà** / **s’haurà banyat**.
>
> \* Si la persona interessada no **presentara** els documents necessaris en el termini indicat, es **considerarà** que ha desistit de la seua sol·licitud. *(Correcte:* Si la persona interessada no **presenta** els documents necessaris en el termini indicat, **es considerarà** que ha desistit de la seua sol·licitud*. O bé:* Si la persona interessada no **presentara** els documents necessaris en el termini indicat, es **consideraria** que ha desistit de la seua sol·licitud.*)*
>
> \* Si quan **es complira** el termini indicat la persona interessada no **haguera presentat** els documents necessaris, **es considerarà** que ha desistit de la seua sol·licitud. *(Correcte:* Si quan **es complisca** el termini indicat la persona interessada no **ha presentat** els documents necessaris, **es considerarà** que ha desistit de la seua sol·licitud*. O bé:* Si quan **es complira** el termini indicat la persona interessada no **haguera presentat** els documents necessaris, **es consideraria** que ha desistit de la seua sol·licitud.*)*
>
> \* Les persones interessades que a la finalització del termini indicat no **hagueren presentat** els documents necessaris i no els **presentaren** en el període de pròrroga concedit, **es considerarà** que han desistit de la seua sol·licitud. *(Correcte:* Les persones interessades que a la finalització del termini indicat no **hagen presentat** els documents necessaris i no els **presenten** en el període de pròrroga concedit, **es considerarà** que han desistit de la seua sol·licitud*. O bé:* Les persones interessades que a la finalització del termini indicat no **hagueren presentat** els documents necessaris i no els **presentaren** en el període de pròrroga concedit, **es consideraria** que han desistit de la seua sol·licitud*.)*
>
> \* En cas que el treballador, per compliment del deure o exercici del càrrec, **percebera** una indemnització, **es descomptarà** l’import d’esta del salari a què **tinguera** dret en l’empresa. *(Correcte:* En cas que el treballador, per compliment del deure o exercici del càrrec, **perceba** una indemnització, **es descomptarà** l’import d’esta del salari a què **tinga** dret en l’empresa*. O* *bé:* En cas que el treballador, per compliment del deure o exercici del càrrec, **percebera** una indemnització, **es descomptaria** l’import d’esta del salari a què **tinguera** dret en l’empresa*.)*