# Obres musicals

# Termes musicals

El mots que indiquen el *tempo* o el caràcter, així com certs termes específics, en les peces musicals (*moderato, allegro*, *accelerando*, etc.) s’han d’expressar en la llengua original:

> R. Schumann, *Estudis simfònics*, op. 13, Estudi I, *Un poco più vivo*.  
> A l’*adagio* que servix d’introducció li seguix un *allegro*  
> L’orquestra assaja el quart moviment de la *Tercera simfonia* de Mahler, *Sher langsam - Misterioso*.

# Títols amb noms genèrics

Quan el títol d’una obra és un nom genèric que especifica el tipus de composició, com ara *sonata, missa, concert, simfonia*, etc., es traduïx:

> La *Novena simfonia* de Beethoven  
> La *Sonata en sol major* de Schubert

Si, a part d’esta denominació oficial, tenen un segon títol o una altra denominació, estos noms també es traduïxen, en general:

> *Simfonia Pastoral*  
> *Concert per a piano, violí i orquestra de Beethoven*,  o *Triple Concert*

Pel que fa als mots que fan referència a determinades obres musicals o d’un altre tipus, com *rèquiem*, *magníficat*, *tedèum*, etc., s’escriuen com a mots adaptats, si figuren així en els diccionaris, quan funcionen com a noms comuns o quan s’inclouen en el títol traduït d’una obra; per exemple: *Un rèquiem alemany*, de Johannes Brahms. En canvi, quan són el títol d’una composició musical específica, mantenen la seua forma original:

> El *Requiem* de Mozart  
> El *Te Deum*de Zoltán Kodály

# Títols amb noms específics

Les obres actuals de música popular es deixen en la llengua de procedència sense fer-ne cap tipus de traducció:

> *Tubular bells,* de Mike Oldfield  
> *The promise,* de Michael Nyman

En canvi, en les obres clàssiques sí que hi ha una certa tradició de traduïbilitat que cal respectar:

> *El llac dels cignes*, de Txaikovski  
> *Per a Elisa,* de Beethoven  
> *Bell Danubi blau,* de Strauss  
> *Les quatre estacions*, de Vivaldi

# Títols d’òperes i obres escèniques

Es traduïxen els títols d’òperes, operetes, sarsueles i altres gèneres de gran abast que es troben en llengües diferents de les més pròximes a la nostra (francés, italià, castellà...):

> *La flauta màgica*  
> *Les noces de Figaro*  
> *La valquíria*

Però:

> *Don Carlo*  
> *Las Leandras*

Així mateix, es traduïxen aquelles òperes i obres que podem qualificar de descriptives (suites orquestrals), i que són fàcilment traduïbles i tenen tradició en la nostra llengua:

> *El barber de Sevilla*  
> *Els pescadors de perles  
> *Un rapte en el serrall**

Per contra, no es traduïxen aquells títols d’obres que estan molt connotats en la seua llengua original:

> *La Bohème*  
> *L’elisire d’amore*  
> *Il trovatore*  
> *La traviata*  
> *Don Giovanni*  
> *Rhapsody in blue*  
> *Così fan tutte*

No obstant això, si el criteri editorial o de l’autor és mantindre el nom original en tots els casos, este criteri és igualment vàlid i es pot respectar:

> *Die Zauberblüte*  
> *Li nocce di Figaro*  
> *Die Walküre*

Tampoc es traduïxen els títols que ha sigut posats en una llengua determinada per voluntat expressa de l’autor (sovint són títols escrits en una llengua que no és l’habitual de l’autor):

> *Charme*, de Frederic Mompou  
> *Alborada del gracioso,* de Ravel

Així mateix, no es traduïxen els noms d’àries i cantates, formats exclusivament amb el primer vers:

> “Mi chiamo Mimì” *(de La traviata)*  
> “Sempre libera” *(de La Bohème)*  
> “Una furtiva lacrima” *(de L’elisire d’amore)*  
> “L*’*amour est un oiseau rebelle” *(de Carmen)*