# Cursiva

La lletra cursiva es caracteritza perquè té una lleugera inclinació d’esquerra a dreta. Cal utilitzar-la per a destacar els elements següents:

*a*) Títols i subtítols de llibres:

> En la Fira del Llibre s’han venut molts exemplars del *Tirant lo Blanc*.  
> *L’origen de les espècies* es va publicar el 24 de novembre de 1859.

*b*) Noms de diaris, revistes i publicacions periòdiques en general:

> Havia de llegir un article d’*El* *Temps*.  
> S’ha publicat en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*.

*c*) Títols d’obres d’art (pintura, escultura, música, etc.):

> *La pietat*  
> *La rendició de Breda*  
> *El llac dels cignes*

En el cas de les obres musicals amb dos títols, un de descriptiu i un altre d’específic, quan este últim es menciona sol s’escriu en cursiva, tot i que si figura a continuació del descriptiu ha d’anar també entre cometes simples:

> el *Clar de lluna* de Beethoven   
> la *Sonata en do sostingut menor, ‘Clar de lluna’*, de Beethoven

*d*) Títols de pel·lícules i de sèries televisives:

> *Allò que el vent s’endugué*  
> *Bola de Drac*

*e*) Noms propis d’embarcacions, avions i altres vehicles:

> el *Titanic*  
> l’*Orient Express*  
> el *Nautilus*

*f*) Paraules i locucions llatines no adaptades:

> *in extremis*  
> *in articulo mortis*  
> doctor *honoris causa*

*g*) Paraules o expressions en un altre idioma:

> el *savoir faire*  
> el *new look*

*h*) Paraules no normatives:

> S’apunten a un *bombardeo*!

*i*) Paraules que es volen remarcar dins del text, sobretot els termes que apareixen per primera vegada o el sentit dels quals es vol destacar, sense cap voluntat de connotació:

> L’Estat no és només *protector* de béns i llibertats, sinó *prestador* de servicis.  
> La *massa inercial* es definix com la mesura de resistència d’un cos a la variació de la velocitat.

Però en els casos en què es pretén usar una paraula per a donar-li un segon sentit connotat, en alguns casos irònic o amb una certa reserva o atenuació, o bé per a reproduir un ús anterior a manera de citació, es poden usar les cometes altes:

> La pretesa “distracció” va produir en realitat un greu accident.  
> Els “sabuts” de la reunió, en realitat, no tenien ni idea del tema de què es tractava.

*j*) Paraules o frases usades en sentit metalingüístic:

> La paraula *saldo* és un manlleu de l’italià.

*k*) El nom científic de les espècies vegetals i animals:

> el rovelló (*Lactarius sanguifluus*)  
> el tigre (*Panthera tigris*)

*l*) Paraules o frases citades com a exemples:

> Les paraules poden ser agudes, com ara *camió, urbà, sabó,* etc.

*m*) Els malnoms, sobrenoms i àlies citats en aposició (a continuació del nom propi):

> Jordi Martínez, *Aspar*  
> Paco Cabanes, *el* *Genovés*

En el cas, però, que estes paraules no vagen acompanyades del nom propi, s’escriuen en redona:

> Aspar ha derrapat en l’última revolta.  
> El Genovés ha derrotat Fredi.

*n*) Les lletres d’orde amb què s’introduïxen els diversos apartats:

> *a*) conferències  
> *b*) cursos  
> *c*) col·loquis

**Marcar la cursiva dins d’un text en cursiva**

Per a marcar un fragment que hauria d’anar en cursiva dins d’un text que ja va en cursiva, cal distingir dos casos:

Si el text en cursiva no forma un paràgraf separat, usarem la cometa simple:

> El títol del llibre serà *Introducció a l’estudi del ‘Curial e Güelfa’*.  
> El llibre *Els costums reproductors de ‘Pan troglodytes’* el pots trobar a la biblioteca.

Si el text en cursiva forma un paràgraf separat, per exemple, en un peu de foto, usarem la redona:

> *En el quadre* I encara diuen que el peix és car, *Sorolla s’interessa per la problemàtica social de l’època.*

**Marcar la cursiva dins d’un text en majúscules**

Per a marcar un fragment que hauria d’anar en cursiva dins d’un text en majúscules, per exemple dins del títol que encapçala una obra, un capítol o un apartat, usem la cometa simple:

> INTRODUCCIÓ A L’ESTUDI DEL ‘CURIAL E GÜELFA’