gplsi/alia_gva_grammar huggingface dataset:
# Il·lustració

S’escriu amb majúscula quan fa referència al període històric o al moviment cultural característic de l’Edat Moderna:

> Voltaire va ser un dels més grans pensadors de la **Il·lustració.**
# Maig del 68

S’escriu amb majúscula quan es tracta del nom amb amb què es coneixen una sèrie d’importants protestes, vagues i manifestacions succeïdes a França la primavera de 1968:

> El **Maig del 68** es va iniciar amb una sèrie de vagues estudiantils.
# Operació

S’escriu amb minúscula el terme *operació* quan designa una acció militar o policíaca, però s’escriuen amb majúscula els substantius i els adjectius que configuren la part específica de la denominació:

> Ha acabat l’**operació** **Tempesta del Desert**.
# Primavera de Praga

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi de processos reformistes i de liberalització política:

> Arran de la **Primavera de Praga** l’exèrcit de la Unió Soviètica va envair Txecoslovàquia.  
> La **Primavera Àrab** és el nom d’una sèrie d’alçaments, manifestacions i protestes contra l’atur i les restriccions polítiques dels països àrabs entre 2010 i 2011.
# Reconquista

S’escriu amb majúscula quan fa referència al període històric concret de l’Edat Mitjana:

> Això va succeir en el temps de la **Reconquista.**
# Reforma

S’escriu amb majúscula quan fa referència a un període històric concret o al moviment religiós iniciat per Luter:

> La **Reforma** va precedir la Contrareforma.

En canvi, quan este mateix substantiu va seguit d’un adjectiu especificatiu s’escriu amb minúscula, ja que es considera un nom comú, independentment que el sintagma format pel substantiu i l’adjectiu puga ser equivalent a un nom propi:

> Martí Luter va ser l’iniciador de la **reforma protestant**, també coneguda com a Reforma.  
> La **reforma catòlica**, o Contrareforma, es va iniciar amb el Concili de Trento.  
> La **reforma gregoriana** va comportar importants canvis en l’Església catòlica.
# Renaixement

S’escriu amb majúscula quan fa referència al període de transició del món medieval al modern, caracteritzat per un refloriment cultural:

> El **Renaixement** s’estén del començament del segle XV al començament del segle XVII.

S’escriu amb minúscula quan es fa servir com a genèric:

> Durant la segona mitat del segle XI es va produir el **renaixement** dels estudis de dret romà**.**
# Renaixença

S’escriu amb majúscula quan fa referència al procés de recuperació lingüística i literària dut a terme a partir de la segona mitat del segle XIX:

> La **Renaixença** i la Decadència són dos períodes ben diferents.
# República

S’escriu amb minúscula si s’empra com a nom comú:

> Una **república** és una forma d’organització d’un estat en què la màxima autoritat és elegida pels ciutadans o pel parlament.

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom oficial d’un estat:

> La **República Francesa** és un país sobirà membre de la Unió Europea.

També s’escriu amb majúscula quan fa referència al nom propi d’un període de la història d’un país concret o d’una institució:

> La **Segona República** es va instaurar a Espanya l’any 1931.
# Restauració

S’escriu amb majúscula quan fa referència a un període concret de la història del segle XIX:

> La **Restauració** s’inicia amb el pronunciament del general Martínez de Campos.
# Revolució

S’escriuen amb majúscula tots els substantius i adjectius que constituïxen el nom propi d’un fet històric:

> La **Revolució Francesa** va canviar el rumb de la història.  
> La **Revolució dels Clavells** va significar l’enderrocament de la dictadura portuguesa.

Però este substantiu s’escriu amb minúscula si no s’usa com a nom propi; per exemple, quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra revolució, esta revolució, l’esmentada revolució*...), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la revolució:

> La nostra generació volia fer la **revolució.**  
> **Esta revolució** va traslladar el treball infantil a les fàbriques.  
> **La revolució esmentada** va canviar el rumb de la història.  
> En el temari s’han inclòs les **revolucions** liberals i nacionals.  
> Es tracta de la **revolució més estudiada i analitzada** en el nostre departament.
# Segle

S’escriu amb majúscula només quan forma part del nom d’un període històric o cultural concret:

> Cervantes és un escriptor del **Segle d’Or.**

Però quan esta mateixa expressió va seguida d’un adjectiu concretitzador, este s’escriu amb minúscula:

> Joanot Martorell i Ausiàs Marc són figures destacades del **Segle d’Or** valencià.
# Setmana Tràgica

S’escriu amb majúscula quan designa les revoltes populars que succeïren a Barcelona, i altres ciutats industrials catalanes, entre el 26 de juliol i el 2 d’agost de 1909:

> El detonant de la **Setmana Tràgica** va ser la mobilització de reservistes que anaven a ser enviats al Marroc.
# Transició

S’escriu amb majúscula quan fa referència a un període rellevant de la història del segle XX a Espanya:

> La **Transició** comprén des de la mort del dictador fins a la instauració de la democràcia a Espanya.

S’escriu amb minúscula quan forma part d’una expressió en què s’explica de quina classe de transició es tracta, per la qual cosa reprén el caràcter de nom comú:

> Este llibre oferix una mirada descaomplexada de la **transició** **democràtica espanyola**.
# Fons documentals, arxius i col·leccions

# Criteris generals

Els fons documentals, els arxius i les col·leccions són depòsits que es poden presentar en qualsevol classe de suport: paper, magnètic, digital, objectes diversos, etc.

En este tipus de depòsits hi ha dos possibilitats:

*a*) Que el genèric no forme part d’un nom propi instituït i s’utilitze com a nom comú; aleshores s’escriu amb minúscula:

> L’**arxiu capitular** està instal·lat sobre dos de les naus del claustre i està obert als investigadors.   
> És una exposició important perquè exposa la majoria dels **fons** del Museu.  
> Esta obra prové de la **col·lecció particular** de l’autor.

*b*) Que el fons, l’arxiu o la col·lecció estiguen formalment constituïts i reconeguts, i el genèric forme part del nom propi; aleshores s’escriuen amb majúscula:

> L’**Arxiu Joan Fuster Ortells** està format pels documents que l’escriptor va generar al llarg de la seua vida en l’àmbit professional i personal.  
> D’este llibre només es conserven tres exemplars en el món, un dels quals es troba en el **Fons Nicolau Primitiu**.  
> Resolució de 6 de maig de 2016, de la Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esport, per la qual es reconeix la **Col·lecció Ceràmica Elvira Aparicio** com a col·lecció museogràfica de la Comunitat Valenciana.

S’escriuen també amb majúscula quan constituïxen el nom propi abreujat i podrien ser substituïts en el mateix context pel nom complet; per exemple, quan són introduïts per l’article definit:

> L’**Arxiu** [Joan Fuster Ortells] està format pels documents que l’escriptor va generar al llarg de la seua vida en l’àmbit professional i personal.  
> D’este llibre només se’n conserven tres exemplars en el món, un dels quals es troba en el **Fons** [Nicolau Primitiu].

Però estos substantius s’escriuen amb minúscula quan van acompanyats per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a estos elements mencionats en el discurs (*la nostra col·lecció*, *este fons*, *l’esmentat arxiu*...), o quan apareixen en plural o van acompanyats per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi corresponent, ja que en estos casos no es tracta de noms propis abreujats, sinó de noms comuns amb els significats lèxics usuals:

> En el lloc web del **nostre arxiu** també hi trobareu notícies, fotos, vídeos i l’agenda de les nostres activitats.  
> **Este fons** presenta, a més, la particularitat de tindre un origen estrictament universitari.   
> El directori de museus i col·leccions d’Espanya és una eina que permet conéixer i aproximar-se als més de 1.500 museus i **col·leccions museogràfiques** existents a Espanya.   
> Esta **col·lecció permanent** rep el nom de Col·lecció Museogràfica Permanent de l’Hort de Trénor.
# Arxiu

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una institució, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> L’**Arxiu Històric Provincial de Castelló** sorgix del desig de custodiar els protocols notarials del segle XVIII.  
> L’**Arxiu del Regne de València** és el més important de la Comunitat Valenciana i un dels principals d’Espanya.

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> L’**Arxiu** [Històric Provincial d’Alacant] és de titularitat estatal, però té la gestió transferida a la Generalitat Valenciana.

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre arxiu, este arxiu, l’esmentat arxiu*...), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la institució, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> **Este arxiu** fa anys compartia l’edifici amb una biblioteca.  
> Han fet un estudi sobre els fons de **cada arxiu històric**.   
> Hem pogut extraure molta informació dels **arxius històrics**.  
> Per a este treball d’investigació han sigut fonamentals els **arxius històrics de Castelló i Alacant**.  
> L’**arxiu objecte d’estudi** és el de Castelló.
# Col·lecció

En este tipus de depòsits hi ha dos possibilitats:

*a*) Que el genèric no forme part d’un nom propi instituït i s’utilitze com a nom comú; aleshores s’escriu amb minúscula:

> Esta obra prové de la **col·lecció particular** de l’autor.

*b*) Que la col·lecció estiga formalment constituïda i reconeguda, i el genèric forme part del nom propi; aleshores s’escriu amb majúscula:

> Resolució de 6 de maig de 2016, de la Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esport, per la qual es reconeix la **Col·lecció Ceràmica Elvira Aparicio** com a col·lecció museogràfica de la Comunitat Valenciana.

S’escriu també amb majúscula quan constituïx el nom propi abreujat i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; per exemple, quan és introduït per l’article definit:

> Ens han demanat en préstec tres peces de la **Col·lecció**. (*Es referix a una col·lecció concreta; expressió abreujada de, per exemple,* Col·lecció Ceràmica Elvira Aparicio.)

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra col·lecció*, *esta col·lecció*, *l’esmentada col·lecció*...), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la col·lecció, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> La **nostra col·lecció** serà exposada en un museu creat a l’efecte.  
> **Esta col·lecció** presenta, a més, la particularitat de tindre un origen estrictament universitari.   
> El directori de museus i col·leccions d’Espanya és una eina que permet conéixer i aproximar-se als més de 1.500 museus i **col·leccions museogràfiques** existents a Espanya.   
> Esta **col·lecció permanent** rep el nom de Col·lecció Museogràfica Permanent de l’Hort de Trénor.
# Fons

En general, es traduïxen els noms dels fons de suport econòmic singular:

> Fons de Compensació Interterritorial  
> Fons Europeu de Desenvolupament (FEDER)  
> Fons de Liquiditat Autonòmica (FLA)  
> Fons Europeu Agrícola de Desenvolupament Rural (FEADER)  
> Fons de Reestructuració Ordenada Bancària (FROB)
# Fons econòmics

# Criteris generals

S’escriuen amb majúscula inicial els substantius i adjectius que formen les denominacions dels fons de suport econòmic singular:

> El **Fons Europeu de Desenvolupament Regional** (FEDER) és un instrument financer de la Comissió Europea que té com a finalitat oferir ajudes per al desenvolupament econòmic de les regions deprimides de la Unió Europea.  
> Esta actuació ha sigut finançada pel **Fons Europeu Agrícola de Desenvolupament Rural** (FEADER).  
> El **Fons de Liquiditat Autonòmic** (FLA) és una línia de crèdit creada pel Govern espanyol l’any 2012 en el context de la crisi econòmica.
# Formes de govern i noms geopolítics

# Criteris generals

S’escriuen amb minúscula les designacions genèriques d’una forma de govern o de la forma d’organització política d’un estat:

> Espanya és una **monarquia** parlamentària.  
> La **república** és una forma de govern representativa.

S’escriuen amb majúscula inicial tots els substantius i adjectius que componen la forma establida d’un nom propi de lloc geopolític:

> El **Principat d’Astúries** ha iniciat una nova campanya de promoció del turisme.  
> El **Regne de València** formava part de la **Corona d’Aragó.**  
> L’**Orient Mitjà** ha entrat en un període d’estabilitat.
# Corona

S’escriu amb majúscula inicial quan fa referència a la institució que representa l’autoritat suprema de l’Estat.

> Va assistir a una recepció organitzada per la **Corona**.

També s’escriu amb majúscula quan forma part del nom històric d’una entitat geopolítica concreta:

> La formació de la **Corona d’Aragó** va trencar l’equilibri de forces existent a la Península.

Però s’escriu amb minúscula si s’empra en sentit genèric, en el sentit de ‘dignitat reial’:

> Aspirava a la **corona**.
# Dictadura

S’escriu amb minúscula quan designa tant una forma de govern com el temps durant el qual s’exercix:

> La **dictadura** de Mussolini fou un període molt trist en la història d’Itàlia.

> Començarem este resum de la **dictadura** de Primo de Rivera parlant sobre les causes que fomentaren que este general decidira sublevar-se i imposar la seua ideologia política.
# Imperi

S’escriu amb majúscula quan forma part d’un nom propi que fa referència a un territori unit per un marc institucional, juntament amb tots els substantius i adjectius que el componen:

> L’**Imperi Romà d’Occident** i l’**Imperi d’Orient** es van crear després de la mort de Teodosi.  
> És un territori que pertanyia al **Sacre Imperi Romanogermànic**.

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi de la institució individualitzada que es referix a un context històric determinat, però els adjectius concretitzadors que l’acompanyen i no formen part del nom propi van en minúscula:

> La invasió dels bàrbars va provocar la caiguda de l’**Imperi romà**.  
> L’**Imperi otomà** va ser governat per la dinastia Osman.   
> Napoleó va estendre els ideals de l’**Imperi** per tot Europa.  
> El **Segon Imperi francés** fa referència a una etapa històrica de França compresa entre 1852 i 1870. L’**Imperi** va ser proclamat pel llavors president de França Lluís Napoleó Bonaparte.

En canvi, la paraula *imperi* s’escriu amb minúscula quan es referix a la influència política, econòmica i cultural que exercix un estat sobre altres:

> Diu que l’**imperi** americà està en decadència i seguix el patró "de sempre".

Igualment, s’escriu en minúscula quan no es tracta del nom propi d’un estat, sinó que s’usa com a nom comú: *l’imperi alfonsí, l’imperi de Carles I, l’imperi espanyol, l’imperi inca, imperi napoleònic...*

També s’ha d’escriure en minúscula en l’expressió *imperi de la llei*:

> Tot ciutadà està sotmés a l’**imperi de la llei**.
# Monarquia

S’escriu amb majúscula quan es tracta del nom propi de la institució monàrquica, tractada de manera individualitzada; però si l’acompanya un adjectiu concretitzador este ha d’anar amb minúscula:

> Durant els segles XVII i XVIII, la **Monarquia** d’Espanya va adquirir una dimensió planetària amb la incorporació de territoris i regnes en diferents continents.  
> Va fer un estudi sobre la **Monarquia borbònica** de la França del segle XVIII.  
> La **Monarquia anglesa** té un canal de YouTube on es poden consultar diversos documents audiovisuals, tant històrics com documentals.

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan va acompanyat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra monarquia, esta monarquia, l’esmentada monarquia*...), o quan apareix en plural, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> Hi ha hagut un nou canvi en la **nostra monarquia**. La representació de l’Estat ha quedat en mans de Felip de Borbó.   
> Podem dir que **cada monarquia** adquirix la identitat pròpia de la cultura del seu país.   
> Esta és una categoria utilitzada per la historiografia per a referir-se a les **monarquies** d’Europa occidental des del final de l’Edat Mitjana fins al començament de l’Edat Moderna.

Igualment, s’escriu amb minúscula quan indica una forma de govern en el sentit genèric:

> La **monarquia parlamentària** és un sistema de govern comú en moltes democràcies occidentals actuals.
# Ideologies, tendències polítiques i creences religioses

# Criteris generals

S’escriuen amb minúscula inicial:

> El **marxisme** es fonamenta en el materialisme dialèctic i aspira a aconseguir una societat sense classes.  
> Es va convertir al **catolicisme**.
# Agnosticisme

S’escriu amb minúscula:

> L’**agnosticisme**declara la impossibilitat de conéixer científicament o històricament la naturalesa i l’existència de Déu**.**
# Anarquisme

S’escriu amb minúscula:

> El desenvolupament formal de l’**anarquisme** com a moviment i ideologia política, social, econòmica i filosòfica data del segle XIX.
# Ateisme

S’escriu amb minúscula:

> L’**ateisme** és, en un sentit ampli, el rebuig de la creença en l’existència de deïtats**.**
# Bramanisme

S’escriu amb minúscula:

> El **bramanisme** ha influït molt en els costums hindús.
# Budisme

S’escriu amb minúscula:

> El **budisme** es basa en les ensenyances de Buda.
# Catolicisme

S’escriu amb minúscula:

> La trinitat de Déu és un dels dogmes essencials del **catolicisme**.
# Comunisme

S’escriu amb minúscula:

> El **comunisme** és una ideologia que propugna una organització social igualitària, basada en una comunitat general de béns.
# Confucianisme

S’escriu amb minúscula:

> El **confucianisme** és un conjunt de doctrines filosòfiques, morals i polítiques que es van desenvolupar a la Xina a partir de l’obra atribuïda al filòsof Confuci.
# Cristianisme

S’escriu amb minúscula:

> El **cristianisme** és un moviment religiós dels seguidors de Jesús de Natzaret.
# Estalinisme

S’escriu amb minúscula:

> L’**estalinisme** comportà la col·lectivització i la industrialització accelerades del país**.**
# Islamisme

S’escriu amb minúscula:

> L’**islamisme** és el conjunt de dogmes i preceptes que constituïxen la religió dels musulmans.
# Judaisme

S’escriu amb minúscula:

> El **judaisme** és una de les religions més antigues.
# Maoisme

S’escriu amb minúscula:

> El **maoisme** és el conjunt de principis teòrics i pràctics establits pel polític i revolucionari xinés Mao Zedong.
# Marxisme

S’escriu amb minúscula:

> El **marxisme** es fonamenta en el materialisme dialèctic i aspira a aconseguir una societat sense classes**.**
# Socialisme

S’escriu amb minúscula:

> Segons el **socialisme**, l’estat ha de controlar les activitats econòmiques a fi que la riquesa siga repartida de manera més equitativa.
# Xintoisme

S’escriu amb minúscula:

> El **xintoisme** és una religió ètnica profundament identificada amb la cultura japonesa.
# Impostos

S’escriuen amb minúscula les denominacions dels impostos:

> Els grups parlamentaris estan debatent les esmenes a l’**impost sobre la renda de les persones físiques.**  
> L’**impost sobre el valor afegit** és un impost indirecte que grava el consum.
# Índexs borsaris i anàlegs

# Criteris generals

S’escriuen amb majúscula inicial els noms propis dels índexs borsaris, però no el genèric *índex*:

> Informeu-vos de les cotitzacions de l’**índex Ibex-35** i obteniu informació actualitzada sobre els seus valors.   
> Wall Street va accelerar pèrdues i el **Dow Jones** caigué un 4,6 %.

Els termes que fan referència a tipus d’interessos interbancaris i són sigles lexicalitzades en alguns diccionaris apareixen en minúscula:

> El **míbor** és el tipus d’interés interbancari del mercat de Madrid.   
> L’**euríbor** és l’índex hipotecari al qual es referencien més del 90 % de les hipoteques variables a Espanya.
# Dow Jones

S’escriuen amb majúscula inicial els noms propis dels índexs borsaris, però no el genèric *índex*:

> Les companyies que estan incloses en l’**índex Dow Jones** tenen un gran pes en els seus respectius sectors.   
> Wall Street va accelerar pèrdues i el **Dow Jones** caigué un 4,6 %.
# Euríbor

Els termes que fan referència a tipus d’interessos interbancaris i són sigles lexicalitzades, en alguns diccionaris apareixen en minúscula:

> L’**euríbor** és l’índex hipotecari al qual es referencien més del 90 % de les hipoteques variables a Espanya.
# Ibex-35

S’escriuen amb majúscula inicial els noms propis dels índexs borsaris, però no el genèric *índex*:

> Informeu-vos de les cotitzacions de l’**índex Ibex-35** i obteniu informació actualitzada sobre els seus valors.   
> L’**Ibex-35** és l’índex borsari de referència d’àmbit espanyol.
# Líbor

Els termes que fan referència a tipus d’interessos interbancaris i són sigles lexicalitzades, en alguns diccionaris apareixen en minúscula:

> El **líbor** és el tipus d’interés interbancari del mercat de Londres.
# Míbor

Els termes que fan referència a tipus d’interessos interbancaris i són sigles lexicalitzades, en alguns diccionaris apareixen en minúscula:

> El **míbor** és el tipus d’interés interbancari del mercat de Madrid.
# Nikkei

S’escriuen amb majúscula inicial els noms propis dels índexs borsaris, però no el genèric *índex*:

> Informeu-vos de les cotitzacions de l’**índex Nikkei** i obteniu informació actualitzada sobre els seus valors.   
> El **Nikkei-225** és l’indicador borsari japonés de referència per als inversors de tot el món.
# Infraestructures

S’escriu amb majúscula la denominació específica que acompanya els noms genèrics de les infraestructures, però s’escriuen amb minúscula el genèric i els connectors:

> Pensen ampliar la **carretera N-II**.  
> La **ronda** de Sant Pere circumval·la la ciutat.  
> Hi ha un alberg prop del **pantà** de Benaixeve.
# Autopista

S’escriu amb minúscula:

> L’**autopista** del Mediterrani és de titularitat privada.
# Autovia

S’escriu amb minúscula:

> L’**autovia** del Mediterrani travessa diverses comunitats autònomes.
# Carretera

S’escriu amb minúscula:

> Han ampliat la **carretera** de Riba-roja.
# Pantà

S’escriu amb minúscula:

> Han reconstruït el **pantà** de Tous.
# Pont

S’escriu amb minúscula:

> Han restaurat el **pont** de la Trinitat.
# Port

S’escriu amb minúscula:

> Han ampliat el **port** de València.
# Ronda

S’escriu amb minúscula:

> La ronda de Sant Pere circumval·la la ciutat.
# Polígon

S’escriu amb majúscula la denominació específica que acompanya el nom genèric dels polígons, però s’escriuen amb minúscula el substantiu *polígon* i els connectors:

> El **polígon industrial Cotes Altes** està situat al nord-oest del nucli urbà d’Alcoi.
# Acadèmia Valenciana de la Llengua

S’escriu amb majúscula perquè és la denominació oficial de la institució:

> L’**Acadèmia Valenciana de la Llengua** ha publicat diverses obres lingüístiques des que va ser creada.

S’escriu també amb majúscula el nom propi abreujat de la institució, que podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> L’**Acadèmia** ha presentat el *Diccionari normatiu valencià*.

Com a cas especial, també s’escriu amb majúscula quan va acompanyat per un possessiu, un demostratiu o una altra expressió que servix per a referir-se a esta institució concreta de la qual parlem (*la nostra Acadèmia, esta Acadèmia, l’esmentada Acadèmia..*.), ja que en estos casos es considera que és un nom propi per la seua capacitat designativa d’una institució única, i funciona exactament com ho faria un nom propi de persona; per exemple:

> Els estudis realitzats per la **nostra** **Acadèmia** seran publicats en una edició de luxe. (*En majúscula, tal com passaria amb un nom propi de persona:* La nostra Elvira ha guanyat el concurs*.)*  
> **Esta Acadèmia** té una reunió extraordinària la setmana que ve. *(**En majúscula, tal com passaria amb un nom propi de persona:* Este Albert sempre està fent maldats!*)*

Cal remarcar que, en este sentit, **Acadèmia Valenciana de la Llengua** és l’única denominació admesa, tant si s’utilitza en textos en valencià com en castellà.
# Administració

S’escriu amb majúscula quan designa el nom propi d’un conjunt d’institucions vist com a ens individualitzat. Quan l’acompanya un adjectiu o un complement concretitzador o individualitzador, este s’escriu amb minúscula:

> l’Administració autonòmica  
> l’Administració de justícia  
> l’Administració educativa  
> l’Administració general de l’Estat  
> l’Administració local

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra administració, esta administració, l’esmentat administració...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la institució, ja que en estos casos es tracta d’un nom comú:

> El teletreball ha de ser un motor de canvi que permeta introduir noves maneres de treballar en la **nostra administració**.  
> Les iniciatives d’**esta administració** busquen el benestar de tots els ciutadans i ciutadanes.  
> Un dels reptes de les **administracions** locals és ser competitives, flexibles i adaptatives.  
> L’**admnistració objecte d’estudi** és el resultat d’un llarg procés de transició.
# Ajuntament

S’escriu amb majúscula quan fa referència al nom propi d’un ajuntament tractat específicament com a institució:

> L’**Ajuntament de Sagunt** establirà les zones on està prohibit aparcar.

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, que podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> L’**Ajuntament** emetrà un edicte on establirà les zones en què està prohibit aparcar. (*Es referix a l’ajuntament d’un municipi concret.*)

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre ajuntament, este ajuntament, l’esmentat ajuntament*...), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la institució, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> El **nostre** **ajuntament** emetrà un edicte en què establirà les zones on està prohibit aparcar.  
> Els **ajuntaments** cobren els impostos municipals.  
> Els **ajuntaments** **d’Alboraia i Massamagrell** col·laboraran en el projecte.  
> L’**ajuntament investigat** no ha comés cap irregularitat en l’adjudicació d’obres.

També es pot escriure amb minúscula quan el genèric es referix a l’edifici, i no a la institució pròpiament dita:

> D’esta ciutat, val la pena visitar-ne l’**ajuntament** i la catedral.  
> L’**ajuntament** de València té un gran valor arquitectònic.
# Ambaixada

A diferència d’altres institucions, com conselleries, ministeris, instituts..., que reben un nom propi específic en cada cas, les ambaixades d’un estat, com a representacions diplomàtiques en un altre, es denominen simplement amb el nom comú *ambaixada*, usat en el sentit lèxic habitual, acompanyat d’un complement amb preposició que especifica el nom del país o del gentilici corresponent. Per això, el mot *ambaixada*, com a nom comú que és, s’escriu en estos casos amb minúscula:

> L’**ambaixada** **d’Holanda** ha intensificat les seues gestions per a afavorir la importació de flors.  
> L’**ambaixada** francesa estarà en obres temporalment.  
> Esta **ambaixada** vol estimular les relacions comercials amb les empreses tèxtils.  
> Espanya té **ambaixada** al Japó.
# Audiència

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una institució, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> El jutge va rebre el suport de la Sala Penal de l’**Audiència Nacional**.  
> L’**Audiència Provincial de València** és un tribunal de justícia que exercix la seua jurisdicció sobre la província de València.

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> El president de l’**Audiència** [Nacional] serà substituït pròximament.  
> L’**Audiència Provincial** [de València] té cinc seccions penals i sis civils.

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra audiència, esta audiència, l’esmentada audiència*...), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la institució, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> L’investigat s’ha de presentar en **esta** **audiència** els dies indicats.  
> Han fet un estudi sobre l’actuació dels jutjats municipals adscrits a **cada audiència** territorial.  
> Les bases del Programa d’acció social per a l’any 2011 es publicaran en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*, i les **audiències provincials** de Castelló, València i Alacant seran informades de la publicació.  
> L’**audiència objecte d’estudi** és la provincial.

També es pot escriure amb minúscula quan el genèric es referix a l’edifici, i no a la institució pròpiament dita:

> En la façana de l’**audiència** hi trobem el seu nom amb grans lletres metàl·liques.
# Borsa

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una institució:

> La **Borsa de València** ha canviat de seu.

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> La **Borsa** [de València] té la seu al palau dels Boïl d’Arenós.

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra borsa, esta borsa, l’esmentada borsa*...), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la institució, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> El màxim dirigent de la **nostra borsa** ha declarat que enguany serà un bon moment per a invertir a la Comunitat Valenciana.  
> Els requisits de **cada borsa** per a admetre els títols que s’hi negociaran no són iguals.   
> Les **borses** de Tòquio i Nova York són les que s’han comportat millor.  
> La **borsa estudiada** publica diàriament en el seu butlletí oficial de cotització els índexs següents.

També es pot escriure amb minúscula quan el genèric es referix a l’edifici, i no a la institució pròpiament dita:

> En esta ciutat, la **borsa** té un disseny molt avantguardista.
# Col·legi

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una entitat, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> El **Col·legi de Metges de València** ha preparat diversos actes.  
> Han inaugurat el **Col·legi Públic Doctor Barcia Goyanes**.

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> Per a celebrar el seu centenari, el **Col·legi** obrirà les portes al públic durant tota la jornada. *(Es referix a un col·legi concret.)*

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*el nostre col·legi, este col·legi, l’esmentat col·legi*...), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de l’entitat, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> El **nostre col·legi** ha destacat sempre per ser un espai d’inclusió.  
> **Cada col·legi** professional gestiona els interessos públics vinculats a l’exercici d’una professió determinada.  
> Podeu consultar les activitats dels **col·legis** **d’advocats de València i Barcelona** en els seus llocs web.  
> El **col·legi estudiat** aplica una metodologia educativa molt innovadora.

Així mateix, es pot escriure amb minúscula quan el genèric es referix a l’edifici, i no a l’entitat pròpiament dita:

> Vaig estudiar en el **col·legi** Balmes.
# Comité Econòmic i Social

S’escriu amb majúscula perquè és la denominació oficial de la institució:

> El **Comité Econòmic i Social** es l’òrgan consultiu del Consell en matèries econòmiques, sociolaborals i d’ocupació.

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> **El Comité** [Econòmic i Social] és un ens consultiu del Govern Valencià.

Com a cas especial, també s’escriu amb majúscula quan va acompanyat per un possessiu, un demostratiu o una altra expressió que servix per a referir-se a esta institució concreta de la qual parlem (*el nostre Comité, este Comité, l’esmentat Comité..*.), ja que en estos casos es considera que és un nom propi per la seua capacitat designativa d’una institució única, i funciona exactament com ho faria un nom propi de persona; per exemple:

> Els informes que han arribat al **nostre** **Comité** són concloents. *(**En majúscula, tal com passaria amb un nom propi de persona:* La nostra Elvira ha guanyat el concurs.*)*  
> **Este Comité** no tornarà a reunir-se fins al trimestre que ve. *(En majúscula, tal com passaria amb un nom propi de persona:* Este Albert sempre està fent maldats!*)*

Cal remarcar que, en este sentit, **Comité Econòmic i Social** és l’única denominació admesa, tant si s’utilitza en textos en valencià com en castellà.
# Conselleria

S’escriu amb majúscula quan fa referència al nom propi específic d’un organisme, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> La **Conselleria d’Agricultura** s’ha traslladat a una altra seu.

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> Pròximament traslladarem alguns servicis de la **Conselleria** a unes altres dependències. (*Es referix a una conselleria concreta; expressió abreujada en lloc de, per exemple,* Conselleria d’Agricultura.)

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra conselleria, esta conselleria, l’esmentada conselleria, la conselleria competent...*), o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de l’organisme, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> **Esta** **conselleria** té també les competències en matèria d’esport.  
> **Cada conselleria** va especificar les seues places vacants.  
> Això ho ha d’aprovar la **conselleria** **competent** en matèria d’indústria.  
> Les **conselleries** **d’Indústria i d’Educació** col·laboren en el projecte.  
> La conferència tindrà lloc en la sala de reunions de la **conselleria que has visitat este matí**.
# Consell Jurídic Consultiu

S’escriu amb majúscula perquè és la denominació oficial de la institució:

> El **Consell Jurídic Consultiu** va ser creat per la Llei 10/1994, de 19 de desembre.

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> **El Consell Jurídic** ha emés un informe a petició del Govern**.**

Com a cas especial, també s’escriu amb majúscula quan va acompanyat per un possessiu, un demostratiu o una altra expressió que servix per a referir-se a esta institució concreta de la qual parlem (*el nostre Consell, este Consell, l’esmentat Consell..*.), ja que en estos casos es considera que és un nom propi per la seua capacitat designativa d’una institució única, i funciona exactament com ho faria un nom propi de persona; per exemple:

> Els informes que han arribat al **nostre** **Consell** són concloents. *(**En majúscula, tal com passaria amb un nom propi de persona:* La nostra Elvira ha guanyat el concurs.)  
> **Este Consell** està constituït per consellers nats i consellers electius. *(**En majúscula, tal com passaria amb un nom propi de persona:* Este Albert sempre està fent maldats!*)*

Cal remarcar que, en este sentit, **Consell Jurídic Consultiu** és l’única denominació admesa, tant si s’utilitza en textos en valencià com en castellà.
# Consell Valencià de Cultura

S’escriu amb majúscula perquè és la denominació oficial de la institució:

> El **Consell Valencià de Cultura** és la institució consultiva i assessora en matèria de cultura a la Comunitat Valenciana.

Com a cas especial, també s’escriu amb majúscula quan va acompanyat per un possessiu, un demostratiu o una altra expressió que servix per a referir-se a esta institució concreta de la qual parlem (*el nostre Consell, este Consell, l’esmentat Consell..*.), ja que en estos casos es considera que és un nom propi per la seua capacitat designativa d’una institució única, i funciona exactament com ho faria un nom propi de persona; per exemple:

> La conselleria competent en matèria de cultura enviarà les seues conclusions al **nostre** **Consell**. *(**En majúscula, tal com passaria amb un nom propi de persona:* La nostra Elvira ha guanyat el concurs*.)*  
> **Este Consell** entregarà l’informe preceptiu en les pròximes setmanes. *(**En majúscula, tal com passaria amb un nom propi de persona:* Este Albert sempre està fent maldats!*)*

Cal remarcar que, en este sentit, **Consell Valencià de Cultura** és l’única denominació admesa, tant si s’utilitza en textos en valencià com en castellà.
# Consolat

Els consolats d’un estat, com a representacions diplomàtiques en un altre, es denominen simplement amb el nom comú *consolat*, usat en el sentit lèxic habitual, acompanyat d’un complement amb preposició que especifica el nom del país o del gentilici corresponent. Per tant, s’escriu amb minúscula:

> Ha de traure’s el visat en el **consolat britànic**.  
> A la plaça hi ha el **consolat d’Holanda**.

S’escriu, però, amb majúscula el nom propi d’institucions històriques com el *Consolat de Mar*.
# Corts

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una institució:

> Les **Corts Valencianes** han aprovat el seu pressupost.

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> Les **Corts** continuaran este dimecres el tràmit del projecte de llei *(Es referix a unes corts determinades*.)

Com a cas especial, també s’escriu amb majúscula quan va acompanyat per un possessiu, un demostratiu o una altra expressió que servix per a referir-se a esta institució concreta de la qual parlem (*les nostres Corts, estes Corts, les esmentades Corts*...), ja que en estos casos es considera que és un nom propi per la seua capacitat designativa d’una institució única, i funciona exactament com ho faria un nom propi de persona, per exemple:

> Les **nostres** **Corts** han de ser un lloc de defensa dels drets de les valencianes i els valencians. (*En majúscula, tal com passaria amb un nom propi de persona:* *La nostra Elvira ha guanyat el concurs.*)  
> La llei ha sigut aprovada pel vot unànime d’**estes Corts**. *(En majúscula, tal com passaria amb un nom propi de persona: Este Albert sempre està fent maldats!)*

Pel que fa al nom propi *Corts Valencianes*, és l’única denominació admesa, si s’utilitza en textos administratius tant en valencià com en castellà. En textos escrits en castellà, l’article contextualitzador també s’expressa en valencià a fi de mantindre la coherència flexiva, i per tant cal escriure’l amb majúscula, ja que forma una unitat conjuntament amb el nom propi, expressats en una llengua aliena a la del text:

> Hay que destacar que **Les Corts Valencianes** es la institución de la Generalitat Valenciana que representa al pueblo valenciano.  
> Hay que destacar que **Les Corts** [Valencianes] es la institución de la Generalitat Valenciana que representa al pueblo valenciano.

En canvi, en escrits en valencià, l’article introductori té el mateix valor sintàctic que el que servix per a contextualitzar altres noms propis (*l’Acadèmia Valenciana de la Llengua, la Conselleria d’Agricultura, la Comunitat Valenciana, el municipi de les Alqueries...*), i, per tant, no cal escriure’l amb majúscula quan es troba dins d’un text:

> Cal destacar que **les Corts Valencianes** és la institució de la Generalitat Valenciana que representa el poble valencià.  
> Cal destacar que **les Corts** [Valencianes] és la institució de la Generalitat Valenciana que representa el poble valencià.
# Diputació

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una institució:

> Treballa a la **Diputació d’Alacant.**

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> Pròximament la **Diputació** concedirà subvencions. (*Es referix a una diputació concreta; expressió abreujada en lloc de, per exemple,* Diputació de Castelló*.*)

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs (*la nostra diputació, esta diputació, l’esmentada diputació*...), o quan apareix en plural va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de la institució*,* ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> **Esta** **diputació** obrirà les portes al públic el pròxim dia 9 d’Octubre.  
> Això ho ha d’aprovar la **diputació esmentada**.  
> **Cada** **diputació** va especificar les seues places vacants.  
> Les **diputacions** de València i Castelló col·laboren en el projecte.  
> La **diputació objecte d’estudi** és la de València.

També es pot escriure amb minúscula quan el genèric es referix a l’edifici, i no a l’organisme pròpiament dit, ja que es tracta d’un ús lèxic habitual reflectit en els diccionaris (‘local de les oficines d’una diputació’):

> Podem anar a peu cap a la **diputació**.
# El Consell

S’escriu amb majúscula inicial quan designa el nom propi de l’òrgan col·legiat a què correspon la potestat executiva i reglamentària, i que s’encarrega de dirigir l’Administració de la Generalitat:

> El **Consell** de la Generalitat Valenciana és l’òrgan executiu col·legiat de la Comunitat Valenciana.

Com a cas especial, també s’escriu amb majúscula quan va acompanyat per un possessiu, un demostratiu o una altra expressió que servix per a referir-se a esta institució concreta de la qual parlem (*el nostre Consell, este Consell, l’esmentat Consell..*.), ja que en estos casos es considera que és un nom propi per la seua capacitat designativa d’una institució única, i funciona exactament com ho faria un nom propi de persona, per exemple:

> El **nostre Consell** s’ha caracteritzat sempre per ser una institució plural. *(**En majúscula, tal com passaria amb un nom propi de persona:* La nostra Elvira ha guanyat el concurs*.)*  
> És imprescindible que el projecte de decret proposat per **este Consell** continue endavant. *(**En majúscula, tal com passaria amb un nom propi de persona:* Este Albert sempre està fent maldats!*)*

Cal remarcar que, en este sentit, **Consell** és l’única denominació admesa, tant si s’utilitza en textos administratius en valencià com en castellà.
# Escola

S’escriu amb majúscula quan forma part del nom propi d’una entitat, juntament amb la resta de substantius i adjectius que l’integren:

> L’any pròxim farà classe a **l’Escola Universitària d’Estudis Empresarials.**

S’escriu també amb majúscula quan s’usa com a nom propi abreujat de la institució, i podria ser substituït en el mateix context pel nom complet; concretament, quan és introduït per l’article definit:

> L’**Escola** [d’Art i Superior de Disseny d’Alacant] és un centre educatiu pertanyent a l’Institut Superior d’Ensenyances Artístiques (ISEACV).

Però este substantiu s’escriu amb minúscula quan està determinat per un possessiu, demostratiu, quantitatiu o indefinit, o per una expressió que servix per a referir-se a este element mencionat en el discurs, o quan apareix en plural o va acompanyat per un adjectiu o un altre complement amb valor especificatiu que no és la part específica del nom propi de l’entitat, ja que en estos casos no es tracta d’un nom propi abreujat, sinó d’un nom comú amb el significat lèxic usual:

> La **nostra escola** participarà enguany en el concurs convocat per la Conselleria d’Educació.  
> L’**escola esmentada** sempre s’ha caracteritzat per un alt nivell acadèmic.  
> Les tres **escoles universitàries** han plantejat activitats d’investigació innovadores.  
> L’**escola artística objecte d’estudi** és la de Manises.

També es pot escriure amb minúscula quan el genèric es referix a l’edifici, i no a l’entitat pròpiament dita:

> A l’**escola** es pot arribar en autobús i en metro.
# Espai

Els espais europeus, considerats com a marcs de referència creats per a la convergència i la cooperació dels països europeus en relació amb objectius comuns (ensenyament, coneixement, investigació, etc.), fruit d’un acord entre estos, s’escriuen amb majúscula:

> **Espai** Econòmic Europeu  
> **Espai** Europeu d’Educació Superior (EEES)  
> **Espai** Europeu del Coneixement