# El relatiu àton "que"

Pot introduir oracions de relatiu adjectives (amb antecedent explícit) especificatives, substituint persones o coses, amb les funcions de subjecte, complement directe i complement circumstancial de temps:

> La xica **que** acaba d’arribar és la meua germana.
>
> Les persones **que** acabem de veure són els meus veïns.
>
> Acabe de veure el cotxe **que** t’has comprat.
>
> Després parlarem de les persones **que** ho van fer.
>
> El dia **que** vulgues parlarem de l’augment de sou.

En les oracions especificatives, el pronom relatiu **que** en funció de subjecte no pot ser substituït per cap altre relatiu en el registre estàndard del valencià. En funció de complement directe, quan l’antecedent és animat, pot ser substituït per *a qui* o *al qual*... (amb la preposició *a*), sobretot quan pot haver-hi confusió entre les funcions de subjecte i de complement directe:

> La xica **que** estime treballa en l’ajuntament. *(No pot haver-hi confusió:* **que** *és el complement directe, amb* **la xica** *com a antecedent.)*
>
> La xica **a qui** / **a la qual** estima Joan treballa en l’ajuntament. *(En canvi,* \* La xica **que** estima Joan... *no seria adequat, perquè no sabríem si **que** ―referint-se a* la xica―*fa de subjecte ―és ella qui estima Joan― o de complement directe ―és Joan qui estima la xica―. Una altra manera correcta de desfer l’ambigüitat, en cas que el relatiu fora complement directe, seria col·locar el subjecte davant del verb:* La xica **que** Joan estima...*)*

En oracions de relatiu adjectives explicatives, **que** pot fer de subjecte o de complement directe. En estes funcions, pot ser substituït per *el qual* (i flexió), però no per *qui*:

> Ha arribat el president de l’associació, **que** porta els nous estatuts d’esta. *(O bé:* ... **el qual** porta*. Incorrecte:* \* ... **qui** porta ...*)*

En funció de complement directe, com s’esdevenia amb les oracions especificatives, si l’antecedent és animat, el pronom **que** pot ser substituït per *a qui* o *al qual* ... (amb la preposició *a*), sobretot quan pot donar lloc a confusió:

> Ha arribat el president de l’associació, **que** / **el qual** no véiem des de fa molt de temps. *(No pot haver-hi confusió:* **que** */* **el qual** *és el complement directe, amb* el president de l’associació *com a antecedent. Però també és possible en este cas* ... **a qui** no véiem...*)*
>
> Ha arribat el president de l’associació, **a qui** / **al qual** va nomenar la nova junta directiva. *(En canvi,* \* Ha arribat el president de l’associació, **que** va nomenar la nova junta directiva*no seria adequat, perquè no sabríem si* **que***―referint-se al president de l’associació― fa de subjecte ―és ell qui ha nomenat la nova junta directiva― o de complement directe ―la junta directiva ha nomenat el president―. Altres maneres correctes de desfer l’ambigüitat, en cas que el relatiu fora complement directe, serien* Ha arribat el president de l’associació, **que** la nova junta directiva va nomenar*, o bé:* Ha arribat el president de l’associació, **que** va ser nomenat per la nova junta directiva*.)*

En les oracions de relatiu adjectives, **que** no pot aparéixer precedit de l’article, ni de preposició amb article o sense:

> \* Hem contractat un nou empleat, **del que** estem molt contents. *(Caldria ...* **de qui** */* **del qual** *estem molt contents.)*
>
> \* El curs **en el que** m’he inscrit *(tampoc:* \* **en que** m’he inscrit...*)* és molt interessant. *(Caldria* El curs **en què** / **en el qual** m’he inscrit...*)*

S’exceptua de la restricció anterior el cas en el qual hi ha una elisió del substantiu que faria d’antecedent per haver estat ja mencionat:

> L’empleat que han contractat este mes i **el que** ja treballava abans en l’empresa s’han posat els dos malalts. *(Equival a ...* i **l’empleat que** ja treballava abans en l’empresa ...*)*.
>
> M’he inscrit en el mateix curs de l’any passat i, a més, **en el que** tu em vas recomanar. *(Equival a ...* **en el curs que** tu em vas recomanar*. El pronom* **que** *fa la funció de complement directe del verb* recomanar*, i la preposició* en *acompanyaria el substantiu elidit* curs*, i no el relatiu.)*
>
> No em referisc a esta camisa, sinó **a la que** té flors estampades. *(El pronom* **que** *fa la funció de subjecte del verb* tindre*, i la preposició* a *acompanyaria el substantiu elidit* camisa*, i no el relatiu.)*

Com hem vist en els dos últims exemples, l’elisió és possible encara que el sintagma nominal estiga introduït per preposició, sempre que el relatiu **que** realitze una de les seues funcions pròpies en les oracions especificatives (subjecte, complement directe o complement circumstancial de temps). En canvi, no seria correcta si el relatiu fa una funció que requerix preposició; en este cas, és necessari repetir el substantiu o substituir-lo per un demostratiu, i usar els relatius correctes amb preposició:

> Esta camisa és **la camisa a què** / **a la qual** em referisc. *O bé:* Esta camisa és **aquella a què** / **a la qual** em referisc. *(Però no:* \* Esta camisa és **a la que** em referisc*. No és possible en este cas suprimir el substantiu, ja que el pronom de relatiu fa la funció de complement de règim del verb* referir-se*, que requerix la preposició* a*; per tant, és necessari usar una forma de relatiu amb preposició:* a què *o* a la qual*. Tampoc no seria correcte, com veurem després:* \*Esta camisa és **a la qual** / **a què** / **a que** em referisc*.)*

És incorrecte usar la fórmula neutra **el que** (calc del castellà *lo que*), amb preposició o sense, en les oracions de relatiu explicatives que tenen com a antecedent tota l’oració principal. Estes construccions han de ser introduïdes per **la qual cosa** (amb preposició o sense) o per **cosa** / **fet****que** (sense preposició), o bé per construccions com **cosa en** (o **de**, **amb**...) **què** /**la qual**, **cosa sobre la qual**, **raó per la qual**...:

> Tothom arribava sempre tard a les reunions, **la qual cosa** / **cosa que** / **fet que** el molestava profundament. *(Però no* \* ... **el que** el molestava profundament*.)*
>
> El debat es va allargar fins a les onze de la nit, **per la qual cosa** / **cosa per la qual** / **raó per la qual** / **pel qual motiu** / **motiu pel qual** decidiren ajornar la decisió fins l’endemà. *(Però no* \* ... **pel que** decidiren ajornar la decisió fins l’endemà*.)*

En les oracions substantives de relatiu (les que no tenen un antecedent explícit), **que** apareix, precedit de l’article o d’un demostratiu neutre, amb referència a coses o ens abstractes:

> No m’agrada gens **el que** / **allò que** veig.
>
> La sol·licitud es presentarà d’acord amb **el que** s’establix en el punt tercer de la resolució de convocatòria.
>
> **El que** succeïa era que ningú no havia llegit el text del programa del partit.

En estes oracions substantives de relatiu, **que** pot aparéixer també, referint-se a persones, precedit de l’article, d’un demostratiu no neutre o dels indefinits *tothom* o *qualsevol*, en concurrència amb *qui*, que és el que correspon als registres més formals i a l’ús més tradicional:

> Els que van subscriure l’escrit es queixaven de les precàries condicions de treball de l’empresa. *(Compareu amb la fórmula més formal:* **Els qui** subscriuen, preocupats per la situació laboral de l’empresa, ...*)*