# Les conjuncions

# 1. Funció i classificació

La conjunció és la categoria gramatical que enllaça oracions o bé membres o elements d’una mateixa oració. Segons el tipus de relació que establixen entre els termes enllaçats, les conjuncions es classifiquen en **coordinants** i **subordinants.**

# 2. Conjuncions coordinants

Estes conjuncions relacionen oracions independents o termes independents dins de la mateixa oració. Segons les funcions que exercixen, es classifiquen en els grups que s’indiquen tot seguit.

# 2.1. *Copulatives*

Fonamentalment expressen una relació de mera addició entre els elements coordinants. Les conjuncions copulatives són **i** (per a les oracions afirmatives) i **ni** (per a les oracions negatives).

> Marc llig **i** Carme escriu.  
> No puc anar-hi esta setmana **ni** tampoc l’altra.

La conjunció **i** es manté inalterable encara que precedisca una paraula començada per la vocal **i:**

> Carme **i** Isabel són amigues meues.  
> És una persona inactiva **i** ineficaç.

També es fa servir per a unir els dos cognoms:

> Marta Espuig **i** Carbonell  
> Octavi Borja **i** Adrià

# 2.2. *Distributives*

Indiquen alternança dels termes enllaçats. Les conjuncions distributives són: **adés…adés, adés…ara, ara…ara, mig…mig, ni…ni, o…o, sia…sia, siga…siga.**

> Els xiquets **adés** ploren **adés** riuen.  
> Els escolars **adés** treballen **ara** juguen.  
> **Ara** entre **ara** isc.  
> Sempre diu les coses **mig** rient **mig** plorant.  
> No han vingut **ni** Empar **ni** Ricard.  
> **O** em dones els llibres, **o** me’n vaig.  
> **Siga** matí **siga** vesprada, passa les hores menjant.

# 2.3. *Disjuntives*

Expressen una alternança o contraposició entre els elements que enllacen. Les principals conjuncions disjuntives són **o** i **o bé.**

> Compra pomes **o** taronges.  
> Posa’t la camisa blava **o bé** la blanca.

La conjunció **o** també es manté inalterable encara que precedisca una paraula començada per **o.**

> Al sopar, no sé si vindran deu **o** onze persones.  
> Lluïsa no sé si és odontòloga **o** oftalmòloga.

# 2.4. *Adversatives*

Expressen oposició o contrarietat entre els elements que enllacen. Pertanyen a esta classe les conjuncions i les locucions conjuntives següents: **així i tot, això no obstant, no obstant això, altrament, amb tot, mentres que, però, sinó, sinó que, tanmateix.**

Son pare li ho va advertir, i **així i tot** se n’anà amb la moto.

Tots hem patit molt, **això no obstant** anem remuntant l’adversitat.

Li va tocar la grossa de Nadal, **altrament** no hauria fet el viatge.

Té molts problemes; **amb tot**, els resoldrà prompte.

Joana treballa moltes hores, **mentres que** tu treballes poc.

Estudia molt, **però** no aprova cap examen.

No és que no vullga fer-ho, **sinó que** he d’anar-me’n.

No va estudiar gens i, **tanmateix,** ha aprovat l’oposició.

# 2.5. *Consecutives*

Expressen una conseqüència, una deducció, allò que s’inferix del que s’ha dit en la frase anterior. Dins d’este grup, tenim la conjunció **doncs** i la locució conjuntiva **de manera que** entre d’altres:

> No vols vindre amb mi? **Doncs** ja en parlarem.  
> Sabem ja la veritat, **de manera que** no ens digues més mentides.

# 2.6. *Continuatives*

Indiquen continuïtat, successió entre les oracions o termes enllaçats; també poden expressar acumulació o suma. Les conjuncions i locucions conjuntives més importants són: **així mateix, doncs, ni tan sols.**

> A banda del que hem dit hi ha, **així mateix**, altres consideracions.  
> **Doncs** sí: ara et contaré el que em va passar.  
> Entrà i **ni tan sols** ens saludà.

# 3. Conjuncions subordinants

Estes conjuncions enllacen les oracions que depenen significativament d’altres amb les oracions de les quals depenen. Hi ha les següents classes de conjuncions subordinants:

# 3.1. *Completiva*

Únicament hi ha la conjunció **que.** Esta conjunció també s’anomena **copulativa,** perquè simplement enllaça oracions que exercixen la funció sintàctica de complement i, per extensió, les que fan de subjecte i de predicat nominal.

> No és bo **que** menges estes coses.  
> Crec **que** demà tinc una reunió.

# 3.2. *Temporals*

Introduïxen oracions temporals. Dins d’este grup s’inclouen les següents conjuncions i locucions conjuntives: **abans que, així que, a penes, d’ençà que, de seguida que, després que, des que, fins que, mentres, quan, sempre que, tan prompte com, tot seguit que.**

> Compra les entrades **abans que** tanquen la taquilla.  
> **Així que** acabes, ens menjarem el pastís.  
> **A penes** li diuen alguna cosa, es posa a plorar.  
> **D’ençà que** l’anterior president va dimitir, ja no es produïx tant.  
> **De seguida que** arribe el iaio, dóna-li el regal.  
> Veniu a casa **després que** acabeu la classe.  
> **Des que** tingué el xiquet no té ganes d’eixir.  
> No aniré al camp **fins que** no passe l’hivern.  
> **Mentres** tu prepares el dinar, jo planxaré la roba.   
> **Quan** tu vindràs, me n’aniré jo.  
> **Sempre que** fa sol ix a passejar.  
> **Tam prompte com** arribarà, soparem.  
> **Tot seguit que** el capità va donar l’orde, va començar l’atac.

# 3.3. *Causals*

Indiquen relacions de causa entre dos o més proposicions. Les conjuncions i locucions conjuntives més importants són: **atés que, com que, ja que, per tal com, perquè, puix.**

> **Atés que** el president no podia anar-hi, van suspendre la reunió.  
> **Com que** no hi havia ningú a casa, he eixit a passejar.  
> Les companyies han d’innovar, **ja que** és la clau perquè evolucionen.  
> Es tracta d’una obra important **per tal com** és l’única que recullen totes les fonts.  
> No ha eixit **perquè** plovia.  
> **Puix que** estic sol, llegiré en veu alta.

# 3.4. *Finals*

Exercixen la funció d’indicar que el període que regixen es troba subordinat a un altre període, i d’atorgar al període dependent una significació de finalitat respecte al període completat per la frase regida. Dins d’este grup s’inclouen les conjuncions i locucions conjuntives següents: **a fi que, perquè, per tal que, que.**

> No li ho direm mai, **a fi que** no es moleste.  
> He fet el dinar **perquè** te’l menges.  
> T’ho dic **per tal que** obres en conseqüència.  
> Veniu, **que** us diga el resultat.

# 3.5. *Condicionals*

Indiquen que la realització de l’acció que expressa el verb principal depén de l’oració subordinada que introduïxen. Pertanyen a esta classe les conjuncions i locucions conjuntives següents: **en cas que, mentres, només que, posat que, sempre que, si, si de cas, sols que.**

> **En cas que** compre els segells, farem els enviaments.  
> **Mentres** no t’alces prompte, no arribaràs a temps.  
> **Només que** anem demà a la biblioteca, acabarem el treball.  
> Canviaré l’armari de lloc, **posat que** puga moure’l.  
> **Sempre que** em digues la veritat, et respectaré.  
> **Si** no aneu, no us donaran els diners.  
> **Si de cas** telefona, expliqueu-li com ho ha de fer.  
> **Sols que** estigueu mitja hora, es posaran contents.

# 3.6. *Modals*

Indiquen, amb l’oració subordinada que introduïxen, de quina manera es produïx l’acció del verb principal o la comparació respecte d’un fet expressat pel verb principal. Dins d’este grup s’hi inclouen les conjuncions següents: **així com, com, com si, segons com, tant com.**

> Escriu **així com** parla.  
> Ho han fet **com** han pogut.  
> Diu les coses **com si** no l’importaren gens ni miqueta.  
> **Segons com** ho digues, ho interpretaran.  
> M’agrada escriure **tant com** llegir.

# 3.7. *Concessives*

Indiquen que l’acció expressada pel verb principal es realitza a pesar de l’objecció o la dificultat que conté l’oració subordinada que estes conjuncions introduïxen. Pertanyen a este grup les conjuncions i locucions conjuntives següents: **a pesar que, bé que, encara que, malgrat que, per bé que, per més que, si bé, tot i que.**

> **A pesar que** ho haja trencat, és un bon xiquet.  
> Vam arribar tard, **bé que** ells encara no hi havien arribat.  
> **Encara que** li ho contes, no s’ho creurà.  
> **Malgrat que** ho sap, no vol dir-ho.  
> Finalment es va comprar el vestit, **per bé que** no li agrada gens.  
> **Per més que** li ho digues, no et farà cas.  
> Encara m’agraden els contes, **si bé** no tant com abans.  
> **Tot i que** el problema era difícil, el vam resoldre.