# Oracions adjectives de relatiu explicatives (o no restrictives)

Contràriament a les oracions especificatives, les **oracions adjectives de relatiu explicatives** (o **no restrictives**) no restringixen l’abast referencial del substantiu o element nominal que complementen (antecedent), que ja es troba suficientment determinat pel context o per altres especificadors o complements. L’antecedent té com a referents els mateixos elements de la realitat que tindria, tenint en compte el context, si no estiguera present l’oració de relatiu; esta oració afegix, però, una informació addicional sobre l’antecedent. Com altres complements explicatius, estructuralment se situen més allunyats del nucli del sintagma nominal al qual pertanyen, i per això els separem amb pauses o inflexions de veu, que són marcades en l’escriptura per comes:

> Els comerciants, **que se sentien perjudicats**, protestaren. *(Com qualsevol altra frase en un text, l’oració se situa dins d’un context, el qual reflectix una realitat extralingüística i indica el lloc i el moment determinats on va tindre lloc la protesta. Este context delimita de manera suficient l’abast semàntic i els referents del substantiu* comerciants*, l’antecedent del relatiu: tots els comerciants que es trobaven presents en aquell moment i lloc protestaren. L’oració de relatiu* que se sentien perjudicats*, enunciada entre pauses,* *no delimita els possibles referents del substantiu –ja sabem a quins comerciants ens referim pel context–, sinó que afegix una informació addicional i complementària.)*
>
> Els estudiants de l’acadèmia, **les notes dels quals van ser superiors a set**, obtingueren una plaça. *(De manera semblant a l’exemple anterior, no necessitem l’oració de relatiu per a delimitar l’abast referencial de l’antecedent* estudiants*, sinó que esta queda perfectament determinat pel context i pel complement* de l’acadèmia*: tots els estudiants de l’acadèmia de què parlem –context– van obtindre una plaça. L’oració de relatiu* les notes dels quals van ser superiors a set*,**entre pauses, afegix només una informació complementària sobre els estudiants. Si comparem este exemple amb el corresponent a l’apartat de les oracions especificatives, observem que la distinció entre especificatives i explicatives, i per tant la necessitat de no posar o de posar comes, també afecta les oracions amb relatiu possessiu introduïdes per* del qual *i flexió.)*
>
> Aquella xica amb el vestit roig, **de qui parlàvem precisament ahir**, treballa ara com a arquitecta a Alemanya. *(Igualment, el referent del substantiu* xica*, l’antecedent, està suficientment delimitat pel demostratiu* aquella *i pel complement* amb el vestit roig*; l’oració de relatiu* de qui parlàvem ahir*, així mateix entre pauses,**afegix una informació addicional sobre la xica, però no determina de quina xica es tracta.)*

En estos exemples veiem que l’oració de relatiu explicativa no és necessària per a determinar amb precisió el referent: si llevàrem l’oració de relatiu, sabríem encara a què ens referim, però perdríem la informació addicional que expressa l’oració de relatiu.

Les oracions de relatiu explicatives només admeten el verb en indicatiu. A diferència de les especificatives, no poden tindre, en circumstàncies normals, el verb en subjuntiu:

> Els estudiants de l’acadèmia, que **han obtingut** una nota superior a set, han aconseguit plaça. *(Tots els estudiants de l’acadèmia a què ens referim han obtingut una nota superior a set i han aconseguit plaça.)*
>
> \* Els estudiants de l’acadèmia, que **hagen obtingut** una nota superior a set, aconseguiran plaça. *(Impossible com a explicativa. En canvi, seria possible com a especificativa:* Els estudiants de l’acadèmia que **hagen obtingut** una nota superior a set aconseguiran plaça*.)*

En contrast amb les especificatives, les oracions de relatiu explicatives admeten sense restriccions pronoms personals i noms propis com a antecedent:

> **Ella**, **que era plenament conscient de la situació**, no li va adreçar la paraula en tota la nit.
>
> **L’Acadèmia Valenciana de la Llengua**, **que va ser fundada el 1998**, és la institució normativa de referència legal en l’àmbit valencià.

El relatiu que introduïx l’oració de relatiu explicativa pot realitzar les funcions següents:

* **Subjecte**: en una oració de relatiu explicativa es poden utilitzar, en funció de subjecte, els pronoms relatius **que**, o bé **el qual** i flexió, tant per a persones com per a coses:

> Ha arribat el president de l’associació, **que** / **el qual** porta els nous estatuts d’esta.
>
> Albert i Joana s’han mudat ja a la nova casa, **que** / **la qual** té un jardí preciós.

* **Complement directe**: en estes oracions, com a complement directe poden usar-se també, en general, els pronoms relatius **que**, o bé **el qual** i flexió, per a persones o per a coses:

> Ha arribat el president de l’associació, **que** / **el qua**l fa molt de temps que no véiem.
>
> Albert i Joana s’han mudat ja a la casa nova, **que** / **la qual** han comprat amb l’ajuda d’un préstec hipotecari.

Com s’esdevenia amb les oracions especificatives, si l’antecedent és animat, es poden utilitzar les formes **a qui** (sempre amb la preposició *a* en este cas) o **al qual**... (amb la preposició *a* opcional en les explicatives, però útil per tal d’evitar l’ambigüitat), sobretot quan pot haver-hi confusió:

> Ha arribat el president de l’associació, **a qui** / **al qual** va nomenar la nova junta directiva.

* **Complement circumstancial de lloc**: amb esta funció es poden usar els mateixos relatius que en les oracions especificatives:

> Esta és la casa que ens hem comprat, **on** (= **en què** ... / ... **en la qual** ...) pensem viure junts molts anys.
>
> Vam pujar a la torre Eiffel, **des d’on** (= **des de la qual**) es contemplava una magnífica panoràmica de París.
>
> Tatiana va escriure a Oneguin una carta preciosa, **en què** / **en la qual** li deia que l’estimava.

* **Complement circumstancial de temps**: contràriament al que s’esdevé en les especificatives, en les oracions explicatives pot usar-se el relatiu adverbial **quan** amb un antecedent exprés:

> A l’abril, **quan** el camp comença a florir, és més agradable eixir a passejar.
>
> Podràs veure la tele després, **quan** acabes els deures.

Quan l’antecedent indica un període de temps definit, pot utilitzar-se també **el qual** i flexió precedit de preposició:

> Aquell mateix estiu, **durant el qual** es va celebrar el campionat del món de futbol, nosaltres anàrem de vacances a Londres.

* **Complement circumstancial de manera**: com a complement explicatiu, podem trobar en esta funció l’adverbi relatiu **com**:

> Va casar-se sense el consentiment patern, **com** havia fet la seua germana.

* **Complement del nom**: com en les oracions especificatives, en esta funció s’usa el relatiu compost **el qual** (i flexió) precedit de la preposició *de*:

> Aquella casa, el propietari **de la qual** viu a Castelló, m’interessa per a llogar-la.

* **Altres funcions amb preposició**: com en el cas de les oracions especificatives, darrere de preposició s’usen, amb les mateixes restriccions indicades en l’apartat corresponent, els pronoms relatius **qui** (amb antecedent personal), **què** (amb antecedent no personal i també personal) o **el qual** i flexió (amb qualsevol classe d’antecedent).

> Ha vingut el meu amic de Roma, **de qui** (= **del qual**) ja t’he parlat en altres ocasions.
>
> És el mateix llibreter que ja coneixíem, **a qui** (= **al qual**) hem comprat molts llibres en altres ocasions.
>
> Esta ploma, **amb què** (= **amb la qual**) li escric, me l’he comprada enfront de ma casa.
>
> La directora de la biblioteca, **gràcies a la qual** hem pogut trobar el document, ha fet un treball molt eficient. *(No és possible* \* ... **gràcies a qui** hem pogut trobar el document*.)*
>
> Hem trobat el mateix problema, **sobre el qual** vam parlar ja l’última vegada. *(Molt més freqüent i recomanable que* ... **sobre què** vam parlar*.)*
>
> El Decret 38/2018, **contra el qual** hem presentat un recurs, vulnera clarament la legislació vigent. *(No és possible* \* ... **contra què** hem presentat un recurs ...*)*
>
> El jardí dels Vivers, **al costat del qual** es troba el museu, mereix també una visita. *(No és possible \** ... **al costat de què** es troba el museu ...*)*

Les oracions de relatiu explicatives poden tindre com a antecedent tota l’oració principal, i en este cas són introduïdes per **la qual cosa** (amb preposició o sense) o **cosa que** (sense preposició), o bé per construccions com **cosa en** (o **de**, **amb**...) **què** / **en la qual**, **cosa sobre la qual**...; en compte de *cosa*, poden usar-se altres substantius com *fet*, *raó*, *motiu*, *situació*...:

> La majoria de membres arribava sempre tard a les reunions, **la qual cosa** / **cosa que** / **fet que** el molestava profundament.
>
> Va proposar fundar un nou partit, **amb la qual cosa** / **cosa amb què** / **cosa amb la qual** no tots els assistents estaven d’acord.
>
> El debat es va allargar fins a les onze de la nit, **per la qual cosa** / **cosa per la qual** / **raó per la qual** / **pel qual motiu** / **motiu pel qual** decidiren ajornar la decisió fins a l’endemà.

En este tipus d’oracions, és incorrecte usar la fórmula neutra **el que** (calc del castellà *lo que*), amb preposició o sense:

> \* La majoria de membres arribava sempre tard a les reunions, **el que** el molestava profundament.
>
> \* Va proposar fundar un nou partit, **amb el que** no tots els assistents estaven d’acord.
>
> \* El debat es va allargar fins a les onze de la nit, **pel que** decidiren ajornar la decisió fins l’endemà.