## L’IVAM ret homenatge a Soledad Sevilla amb una mostra que repassa la seua evolució artística des dels anys 60 fins a l’actualitat

*** L’artista valenciana protagonitza una retrospectiva que revisa tota la seua trajectòria a través de més d’un centenar d’obres
* L’acte de presentació de ‘Ritmes, trames i variables’ ha comptat amb la presència de l’artista
* Esta mostra és el resultat de la col·laboració de l’IVAM amb el Museu Nacional Centre d’Art Reina Sofia**

L’Institut Valencià d’Art Modern (IVAM) ret homenatge a l’artista Soledad Sevilla amb una exposició que proposa un recorregut per tota la seua trajectòria, des dels seus començaments a la fi dels anys 60 en el Centre de Càlcul de la Universitat de Madrid fins a la seua obra més recent, com la sèrie en la qual homenatja Eusebio Sempere, referent i amic.

“Els artistes escrivim novel·les en les quals el primer capítol et porta a l’últim, com esta exposició que s’inicia a la fi dels 60 i abasta fins a 2023. Crec que he evolucionat amb coherència”. Així ho ha expressat la creadora durant la presentació de l’exposició ‘Ritmes, trames i variables’, comissariada per Isabel Tejeda, que s’inaugura en l’IVAM el 9 d’abril.

Durant la presentació la secretària autonòmica de Cultura, Pilar Tébar, ha destacat que es tracta d’una “gran exposició que compta amb un discurs pròxim i comprensible en el qual es veu la trajectòria d’una de les nostres grans artistes valencianes”. En este sentit, ha afirmat que és “una exposició que marcarà una fita en l’IVAM”.

Per la seua part, la directora de l’IVAM, Blanca de la Torre, ha subratllat que es tracta “d’un merescut reconeixement a la carrera d’una artista que, igual que altres artistes espanyoles de la seua generació, ha de ressituar-se en el lloc central del relat que la historiografia del segle XX la va apartar”.

**Col·laboració amb el Reina Sofia**

Organitzada pel Museu Nacional Centre d’Art Reina Sofia (MNCARS), en col·laboració amb l’IVAM, la mostra va tindre una primera versió en el museu madrileny a on es va exposar fins al 10 de març de 2025.

Manuel Segade, director de la pinacoteca madrilenya, present també en l’acte celebrat en l’IVAM, ha incidit en “la importància de restaurar artistes com Soledad Sevilla en el lloc que es mereixen en la història de l’art”. Així mateix, ha celebrat “l’organització de projectes conjunts entre els museus nacionals” i manifestat la seua confiança que “es donen més”.

En este punt, Blanca de la Torre ha matisat que l’exposició en l’IVAM “coincidix en el discurs, però es diferencia amb la del Museu Reina Sofia en les obres exposades, ja que s’ha incidit a mostrar les que es troben en col·leccions valencianes”.

Així mateix, la comissària Isabel Tejeda ha comentat la dificultat de seleccionar les peces que componen la mostra. “Soledad em va obrir el seu estudi de bat a bat, cada dia trobava una meravella. És el treball de 60 anys d’una artista fonamental que realitza una interessant anàlisi de l’espai i incorpora, juntament d’eixa geometria dels primers anys 60 i 70, la idea de la busca de la bellesa i de l’emoció, uns valors que en eixa època no estaven de moda”.

**L’art de Soledad Sevilla en sis sales de l’IVAM**

L’exposició reunix més d’un centenar d’obres i ocupa 6 sales de l’IVAM (la galeria 5 i la sala de la biblioteca per a la documentació de les instal·lacions), seguint un recorregut cronològic i circular des de les seues primeres obres geomètriques de finals dels 60 fins a les seues últimes obres. La comissària ha dissenyat un trajecte circular per a reforçar la idea de Soledad Sevilla que “els artistes ens passem la vida pintant el mateix quadro”, ha assenyalat.

En la mostra s’inclouen peces procedents de col·leccions privades i d’institucions públiques com el mateix IVAM, el Centre Andalús d’Art Contemporani, Patrimoni Nacional, Fundació Juan March, Fundació La Caixa o el Museu Reina Sofia.

La mostra partix dels primers anys de Sevilla a València i de la seua formació en el Centre de Càlcul de la Universitat de Madrid a on arreplega les influències de Jordi Teixidor, Yturralde, Elena Asins o Eusebio Sempere. Esta primera sala se centra en el desenrotllament de l’abstracció geomètrica dels seus primers treballs, peces en les quals fa ús del metacrilat transparent i de color.

Després avança fins a la seua etapa a Boston a través d’algunes de les seues sèries més emblemàtiques, com *Las Meninas* (1982) o *Alhambras* (1984-86), així com obres noves i documents fotogràfics i audiovisuals “que ajuden a contextualitzar”.

També es mostra una instal·lació creada específicament per a esta exposició en l’IVAM, en l’ull de l’escala del vestíbul, que porta per títol *Donde estaba la línea*, en la qual recrea una trama translúcida en la qual juga amb la llum que entra pel finestral i l’arquitectura de la sala.

Soledad Sevilla (València, 1944) ha cultivat un estil únic al llarg dels seus 60 anys de carrera, caracteritzat per la puresa de la línia i el color, així com per la creació de formes a partir de mòduls geomètrics. La comissària ha explicat que el títol de l’exposició procedix d’unes anotacions en el quadern amb el qual l’artista va guanyar una beca per a estudiar a Boston. “Elements com la trama, la línia, els ritmes i les variacions són constants en totes les seues etapes”, ha indicat Isabel Tejeda.

Fecha: 08/04/2025