## La Compañía Nacional de Teatro Clásico arriba al Teatre Rialto amb ‘La fortaleza’

*** L’obra, escrita i dirigida per Lucía Carballal, comptarà amb un col·loqui a càrrec de l’equip artístic, després de la representació del dia 16
* L’espectacle dialoga amb *El castillo de Lindabridis*, de Calderón de la Barca, que es va poder vore la passada temporada en el Teatre Principal de València**

L’Institut Valencià de Cultura porta esta setmana al Teatre Rialto la Compañía Nacional de Teatro Clásico amb *La fortaleza*, escrita i dirigida per Lucía Carballal. Es podrà vore del 16 al 19 d’octubre i inclourà un col·loqui, després de la funció del dia 16, a càrrec de l’equip artístic.

L’espectacle forma part del cicle ‘Diàlegs contemporanis’, l’objectiu fonamental dels quals és reivindicar la capacitat dels clàssics per a influir en la creació contemporània i, al seu torn, poder oferir la possibilitat que autors de l’actualitat il·luminen els aspectes menys coneguts d’estes grans obres.

En este cas *La fortaleza* dialoga amb *El castillo de Lindabridis*, de Calderón de la Barca, obra dirigida per Ana Zamora, que va estar en la programació del Teatre Principal la temporada passada i que se centra en la figura del pare absent.

L’obra gira entorn de l’herència. Tot allò, material o immaterial, que rebem dels nostres pares, també el patrimoni cultural que, com a societat, heretem de les generacions que ens van precedir.

Si bé el motor de l’obra de Calderón és l’afany d’una princesa per heretar el regne patern, *La fortaleza* aborda l’anhel d’una filla per ocupar un lloc en la vida del seu pare, un arquitecte desaparegut al qual va conéixer molt poc i al qual ja només pot accedir a través dels edificis que va construir.

L’autora i directora Lucía Carballal establix un nexe entre la seua pròpia biografia i *El castillo de Lindabridis*. “Mai vaig pensar que mon pare, la seua absència i la seua arquitectura em donarien la clau per a accedir a Calderón, o que Calderón em donaria la clau per a accedir mon pare, al qual no vaig poder conéixer massa”, assenyala la directora.

L’obra està narrada per tres actrius, Mamen Camacho, Natalia Huarte i Eva Rufo, que oferixen tres perspectives, tres intents de construir un pare i al mateix temps escapar d’ell, tres maneres de mirar el passat des de la contemporaneïtat, tres diferents punts de vista que corresponen a diferents etapes de la vida, perquè amb el pas dels anys cada vegada que mirem el passat ho fem de manera diferent.

Completen l’equip artístic Pablo Chaves Maza (AAPEE), responsable de l’escenografia i del vestuari; Benigno Moreno, en el disseny de so, i Elvira Ruiz Zurita, a càrrec del treball de videoescena.

L’espai escènic és molt conceptual i simula una sala d’exposicions d’un museu d’art contemporani, amb una escultura penjant del sostre que representa una al·legoria del castell volador de Lindabridis, i relacionant-la amb els edificis -fortaleses- que com a arquitecte va construir el pare de l’autora. Una escenografia que ens parla del vincle amb el pare, de l’inassolible, de la relació entre el terrenal i l’ideal.

*La fortaleza* és una obra honesta, profunda i molt personal, en la qual Lucía Carballal s’obri en canal per a acostar-se a son pare reflexionant sobre l’herència rebuda, una obra amb la qual tanca un cicle i que recupera el bon teatre com a catarsi.

Les entrades, amb preus entre 8 i 16 euros, es poden adquirir en les taquilles dels Teatres Principal i Rialto, i en la [taquilla en línia de l’IVC](https://taquilla.ivc.gva.es/es/espectaculo/la-fortaleza/LAFORTALEZA25).

Fecha: 15/10/2025