## El Museu de Belles Arts de València avança en la remodelació de la seua col·lecció permanent amb la seua nova sala dedicada a Joan de Joanes

*** Amb vint pintures del pintor renaixentista valencià, la nova sala ja pot ser visitada
* La remodelació ha permés la instal·lació del restaurat *Retaule dels Reis* del Mestre de Perea**

El Museu de Belles Arts de València (MuBAV) ha presentat la nova instal·lació museogràfica de la sala de la col·lecció permanent dedicada al pintor valencià Joan de Joanes (ca. 1505-1579) i el muntatge del restaurat *Retaule dels Reis* del Mestre de Perea.

La nova sala de Joanes, situada en la planta baixa del Museu, està conformada per vint pintures, del total de vint-i-quatre del mestre de la pintura renaixentista valenciana que conserva en l’actualitat el Belles Arts en la seua col·lecció.

Són obres que comprenen des dels anys 30 del segle XVI, amb peces que reflectixen l’admiració de Joanes pel flamenc, com és el cas de la *Calavera (Memento mori)*, fins a obres de maduresa realitzades a la fi dels 70 de la mateixa centúria, poc abans de la seua mort en 1579, com són les pintures realitzades per al retaule de la capella de la Mare de Déu de Gràcia en el convent de Sant Agustí de València.

D’estes, nou s’incorporen per primera vegada al discurs museogràfic de la pintura valenciana del segle XVI després de la remodelació efectuada, que ha permés augmentar el nombre d’obres exposades a la disposició del públic, passant de dotze a vint pintures sobre taula.

Durant l’acte de presentació, la secretària autonòmica de Cultura, Pilar Tébar, ha indicat que Joanes “ocupa hui el lloc que mereix en el Museu de Belles Arts de València. La Generalitat mostra, d’esta manera, el seu compromís amb el patrimoni cultural valencià”. Així mateix, Tébar ha subratllat “la importància de la col·lecció estable i la seua consolidació per a fer créixer el Belles Arts”.

Per la seua part, el director del Museu de Belles Arts de València, Pablo González Tornel, ha afirmat que Joan de Joanes és “un dels millors pintors del Renaixement a Europa” i ha afegit que “el segon de la saga dels Macip mereix ser una de les senyes d’identitat del Belles Arts de València. Joanes, Ribera, Ribalta o Sorolla fan que la història de l’art a València brille amb llum pròpia”.

La remodelació duta a terme en la col·lecció permanent del Belles Arts ha permés al seu torn la instal·lació del *Retaule dels Reis* del Mestre de Perea, després de la seua restauració integral a càrrec de l’Institut Valencià de Conservació, Restauració i Investigació (IVCR+i), així com una sèrie de peces de la transició entre el gòtic i el Renaixement obra d’autors com el Mestre d’Artés.

Realitzat amb posterioritat a 1491, el *Retaule dels Reis* va ser fet per un anònim pintor actiu entre 1490 i 1510 que marca la transició de la pintura hispanoflamenca de tradició gòtica al primer renaixement a València, batejat amb el nom convencional de ‘Mestre de Perea’ a partir del cognom de Pedro de Perea, trinxant del rei catòlic i en la memòria del qual es va encarregar este retaule.

Singular per la disposició de les seues escenes principals en dos grans taules horitzontals amb l’‘Adoració dels Reis’, baix, i l’‘Aparició de Crist Ressuscitat a la Mare de Déu acompanyat dels Pares dels Llimbs’, dalt, este retaule procedix de la capella dels Reis de l’antic convent de Sant Doménec de València, i va ingressar en el Museu amb la desamortització del segle XIX.

**Joan de Joanes**

El Renaixement es va imposar gradualment a Espanya en el segle XVI. L’italianisme figuratiu, consolidat a partir de la *maniera* de Miguel Ángel, Leonardo, Tiziano i, sobretot, Rafael, va tindre el seu ressò en la península Ibèrica en figures capitals com Luis de Vargas, Joan de Joanes o Luis de Morales.

A València, Joan de Joanes, gràcies al contacte amb l’obra de Paolo de San Leocadio o els Hernandos, va saber evolucionar des de l’estil del seu pare Vicent Macip cap a un depurat classicisme amb una sòlida base intel·lectual.

L’inici de la seua maduresa pictòrica sol fixar-se en 1531, quan el seu nom apareix en el contracte per al retaule major de la catedral de Segorbe amb el taller patern. Ací són evidents els deutes amb l’obra de Sebastiano del Piombo, coneguda gràcies a les pintures portades a València per Jeroni Vic, ambaixador de la corona a Roma fins a 1521.

Joan de Joanes va suposar el fiançament de l’escola valenciana de pintors i la consolidació d’una nova consideració de l’artista. La seua excel·lència va ser narrada per literats com Cristòfol de Virués i Gaspar Escolano, mentres que Diego Ramírez Pagán el va comparar amb el mític pintor grec Apel·les.

Joanes no va ser alié a la convulsa època que va travessar el Regne de València durant el segle XVI. En contacte amb sant Tomàs de Villanueva i, sobretot, amb Juan Bautista Agnesio, les pintures de Joanes estan impregnades de la reacció catòlica a la reforma protestant i de l’enfrontament etnicoconfessional entre cristians i moriscos.

Joan de Joanes va ser, a més, creador de notables models d’imatge devocional, des del *Salvador Eucarístic* a l’*Ecce Homo*, però va ser la imatge mariana de la *Immaculada Concepció* la que li va donar més fama.

Fecha: 01/07/2025