## El Centre del Carme és pioner a Espanya en la revisió de la ceràmica contemporània com a mitjà artístic

*** Composta per 180 obres de 33 artistes, ‘Coses que fan CLAC’ s’inaugura este divendres en la seu del Consorci de Museus
* L’exposició mostra tota mena de suports, tècniques i disciplines en què pren partit la ceràmica, com a objecte escultòric o referenciat en pintura, dibuixos, vídeos, fotografies o instal·lacions**

El Centre del Carme Cultura Contemporània (CCCC) organitza una gran exposició dedicada a la revisió de la ceràmica contemporània com a mitjà artístic, una tendència en alça en els últims anys. Composta per l’obra de 33 artistes, ‘Coses que fan CLAC. La ceràmica de l’art’ s’inaugura este divendres, 11 d’abril, en la seu del Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana (CMCV) i es podrà vore fins al 14 de setembre.

La secretària autonòmica de Cultura, Pilar Tébar, acompanyada pel director gerent del Consorci de Museus, Nicolás Bugeda, i pel comissari de la mostra, José Luis Clemente, han presentat l’exposició. A l’acte han assistit també els artistes Ana Prada, Chelo Matesanz, Álex Francés, Juan Carlos Román i Miguel M. Molina (MAM).

La ceràmica és tendència, tant és així que en els últims anys s’han creat fires d’art especialitzades i molts artistes contemporanis comencen a incorporar-la en els seus treballs, encara que no siga esta la seua principal tècnica. L’exposició ‘Coses que fan CLAC’ sorgix com un intent de fer visible l’ús de la ceràmica en l’art espanyol més recent, des de plantejaments molt oberts i mostrant obres molt diverses.

Pilar Tébar ha assenyalat que la ceràmica “conjumina tradició i modernitat i és una de les nostres senyes d’identitat que ens connecten amb el nostre passat com a comunitat amb gran tradició ceràmica”. Així mateix, ha assegurat que la mostra és “un homenatge a la nostra terra, a la cosa manual i artesana enfront de la virtualitat dels nostres dies, però també una manera de fer valdre els nostres artistes utilitzant com a fil conductor una tècnica ancestral”.

Per la seua banda, el director gerent del Consorci de Museus ha recordat que entre els 33 artistes hi ha un gran nombre d’autors de la Comunitat Valenciana, subratllant la seua rellevància dins del panorama actual. “‘Coses que fan CLAC’ és una exposició d’investigació que reforça el compromís del Centre del Carme amb les pràctiques artístiques contemporànies i el seu paper com a espai de referència”, ha assenyalat. A més, ha remarcat que molts dels creadors participants “han sigut presents enguany en ARCO, la qual cosa evidencia el reconeixement i la projecció de les seues trajectòries”.

José Luis Clemente ha explicat que, de la mateixa manera que ho ha fet el tèxtil, “la ceràmica, un mitjà tradicionalment associat a l’artesania, es fa present cada vegada més com a mitjà artístic”, i ha afegit que en la mostra “es troba tota classe de suports, tècniques i disciplines, en les quals pren part la ceràmica, bé com a objecte escultòric o bé referenciat en pintura, dibuixos, vídeos, fotografies o instal·lacions”.

“Es tracta d’un intent també d’apuntar-nos a la vida a través de l’art dels nostres dies per mitjà de la ceràmica, una aproximació que vol cridar l’atenció sobre el seu potencial creatiu”, ha asseverat el comissari de la mostra.

Així mateix, Tébar ha manifestat que els artistes contemporanis “ens conviden a vore la ceràmica des de diferents perspectives, utilitzada com a vehicle d’expressió. Igual que en les primeres civilitzacions, en què la ceràmica va ser suport de memòria i coneixement, hui continua sent un mitjà per a contar i comunicar”.

En este sentit, Clemente afig que es tracta d’un “material brut, però també particularment sofisticat; és senzill i alhora artificiós. La ceràmica és fràgil i, no obstant això, resistent. La ceràmica és present en molts aspectes de la vida quotidiana, en tota mena d’objectes d’ús domèstic. Els seus vestigis són font de coneixement de la humanitat, precisament perquè el seu ús ha estat sempre present en la quotidianitat”.

**180 peces**

En l’exposició, la ceràmica no només s’exhibix com a objecte escultòric, sinó que apareix representada també a través de la fotografia, la videocreació o formant part d’una instal·lació; algunes peces esquiven la línia divisòria entre l’artesania i la tecnologia amb impressions en 3D o incorporant la il·lustració.

Composta per unes 180 peces que ocupen les sales 1 i 2 del Centre del Carme, l’exposició s’articula entorn de quatre grans conceptes: processos, fets, articulacions i transsumptes. En estos s’aglutinen els procediments i recursos característics en el treball de la ceràmica com a expressió artística que són els propis de l’art actual.

La sala ‘Processos’ mostra un dels aspectes que caracteritzen els comportaments de l’art de les últimes dècades, com és la insistència a exposar els processos de creació. En este apartat es troben obres especejades, descompostes o inacabades en què es mesclen materials orgànics i industrials amb objectes ja fets, com en els treballs de Chelo Matesanz, Miren Doiz, Antonio González, Nono Bandera, Antonio Fernández Alvira, Fuentesal Arenillas, M Reme Silvestre, Varvara & Mar, María García Ibáñez, Juan Carlos Román o Miguel Ángel Molina (MAM).

En el bloc ‘Fets’ es presenten obres en les quals la ceràmica s’empra per a redefinir objectes com ara plats, llibrells, tasses, gerres i taulells, però també caixes de sabates, tamborets, bosses de paper, comandaments de videojocs i xurros. “Intervinguts per l’art, estos objectes quotidians, en els quals la ceràmica assistix al seu ús, funció i lloc, acaben sent pervertits”, explica Clemente. Ací es poden apreciar les obres de Planes-Palacín, Miguel Ángel Gaüeca, Xisco Mensua, Maria Tinaut, Alex Francés, Tamara Arroyo, Miki Leal, Rafael Tormo, Moisés Mañas, Fernando Renes o Juan Sánchez.

Les referències a la quotidianitat passen també a formar part de les obres que entren en joc en el bloc ‘Articulacions’, a on la ceràmica es mescla amb el tèxtil o la il·lustració i a on apareixen diferents tècniques com el gres, la porcellana. Es tracta de narratives que especegen l’objecte ceràmic, com es pot vore en les peces d’Ana Prada, Mar Ramón, Pere Llobera o Alberto Peral.

Finalment, en ‘Transsumptes’ s’oferix una referència a la corporalitat, segons el comissari, “a la ceràmica com a part del cos, als conflictes de l’ésser humà en relació amb com es pensa la identitat, el cos i els seus comportaments”. Ací es mostra la figura humana o els fragments de cossos com en les obres de Mavi Escamilla, Olga Diego, Guillermo Ros, José Luis Vicario, Elena Blasco, Mp & Mp Rosado o Eduardo Sourrouille.

Fecha: 10/04/2025