## L’Hospital Clínic de València demostra que afegir immunoteràpia al tractament estàndard millora la supervivència en càncer de cèrvix

*** Este estudi ha avaluat el paper d’afegir un fàrmac d’immunoteràpia a la combinació actual
* Els resultats d’estudi proven l’increment de supervivència global en quasi 10 mesos**

L’Hospital Clínic Universitari de València ha participat en un assaig que demostra que la incorporació de la immunoteràpia en el tractament contra el càncer de cèrvix, mitjançant una combinació de quimioteràpia i bevacizumab, millora la supervivència.

Així s’ha donat a conéixer amb motiu del Dia Mundial del Càncer de Cèrvix, que se celebra cada 26 de març. En concret, es tracta d’un assaig clínic en fase III (els que proven si un tractament nou és segur i funciona en comparació amb un tractament estàndard) que ha inclòs 410 pacients de diversos països, entre els quals Espanya, i en concret de l’Hospital Clínic Universitari de València. L’investigador principal d’este estudi a l’Hospital Clínic és Alejandro Pérez-Fidalgo, especialista del servici d’Oncologia i coautor també de la publicació.

“El càncer de cèrvix o de coll uterí és un problema de salut pública especialment en països de Llatinoamèrica, Àsia i Àfrica. La causa d’esta malaltia és en la gran majoria dels casos per la infecció el virus del papil·loma humà o VPH. Per això es considera una malaltia de transmissió sexual. Gràcies a la prevenció, la incidència d’esta malaltia està disminuint”, tal com explica Alejandro Pérez-Fidalgo.

“Quan és diagnosticada en estadis inicials, el tractament amb quimiorradioteràpia aconseguix taxes de supervivències i de control de malaltia superiors al 80 %. No obstant això, en aquells casos en els quals la malaltia es dissemina fora de l’úter les opcions són únicament el tractament amb quimioteràpia juntament amb el medicament bevacizumab”, ha afegit.

Les investigacions actuals, i este assaig en particular els resultats del qual s’han publicat recentment en la prestigiosa publicació The Lancet, s’han centrat a avaluar el paper d’una nova família de fàrmacs, anomenada immunoteràpia en el càncer de cèrvix. La immunoteràpia és un tractament en què s’usa el mateix sistema immunitari del pacient per a combatre el tumor.

En l’estudi, el promotor del qual ha sigut el grup espanyol de càncer d’ovari (GEICO) i té com a coordinadora internacional de l’estudi Ana Oaknin, de l’Hospital Vall d’Hebron de Barcelona, s’ha avaluat el paper d’afegir un fàrmac d’immunoteràpia anomenat atezolizumab a la combinació de quimioteràpia i bevacizumab.

“La immunoteràpia té un efecte activador de les nostres defenses, els limfòcits, i els obliga a atacar al tumor. Este tractament és altament efectiu en el càncer de cèrvix ja que, en ser motivat pel virus VPH (virus del papil·loma humà), les defenses ja el reconeixen com una cosa estranya. No obstant això, per a evitar l’efecte de les nostres defenses, el tumor desenvolupa un sistema d’endormiscament o d’anul·lació de les defenses. La immunoteràpia interferix eixe sistema permetent la reactivació del nostre sistema immune. És com si els obligara a atacar el tumor”, ha informat l’investigador.

“El benefici de l’addició d’atezolizumab ha sigut estadísticament significatiu tant per a la supervivència lliure de progressió, que és el temps que tarda a tornar a créixer el tumor després de començar el tractament, com la supervivència global; per la qual cosa suposa un estudi que canviarà la pràctica clínica habitual i modificarà de manera considerable les expectatives d’estes pacients”, ha informat Alejandro Pérez-Fidalgo.

**Resultats contundents**

“Les dades d’este estudi són molt contundents, ja que afegir l’atezolizumab a la combinació va incrementar la supervivència global en quasi 10 mesos, en passar dels 22,8 mesos de mitjana en el braç control de quimio i bevacizumab als 32,1 mesos si s’afegia este fàrmac d’immunoteràpia”, ha afegit l’expert.

A l’Hospital Clínic de València es tracten unes 30 dones amb casos nous de càncer de cèrvix cada any, que són valorades i tractades pel comité multidisciplinari en tumors ginecològics que inclou especialistes en ginecologia, en radioteràpia, radiologia, patologia i medicina nuclear. L’edat de les pacients és molt dispar, però en alguns casos el diagnòstic es produïx en edats molt jóvens (entre els 20 i 35 anys). “Afortunadament, amb la inclusió de la vacuna del VPH a partir de 2008 en dones i la recent incorporació al calendari vacunal també dels hòmens, s’espera que en el futur estes xifres es reduïsquen dràsticament en el nostre entorn”, ha conclòs.

Fecha: 26/03/2024